ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12 травня 2014 р. Справа №
903/478/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Галпін", Львівська обл., м.Жидачів

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Волинська фабрика
гофротари", м.Рівне

про стягнення 4 693 029, 27 грн.
заборгованості

Суддя: Пахолюк В.А.

з участю представників сторін:

від позивача: Бігун Н.В. - представник,
дов. від 02.01.2014 р.,

від відповідача: не прибув.

Суть спору:

Позивач Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Галпін", звертаючись до суду, просить
стягнути з відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Волинська
фабрика гофротари" 4 693 029, 27 грн.
заборгованості, в т.ч. 4 441 164, 81 грн.
основного боргу та 251 864,46 грн. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на укладену між сторонами
30.06.2010р. Угоду про погашення
заборгованості (Угода - 1), відповідно до
якої ТзОВ "Волинська фабрика гофротари"
визнала власну заборгованість перед
ТзОВ "ТД "Галпін" за поставлений товар в
сумі 7 119 058, 03 грн.

Як зазначає позивач, даною Угодою - 1
Боржник зобов'язався оплатити всю суму
заборгованості у строк з 15.07.2010 р. до
15.08.2012 р. згідно узгодженого графіка.

Крім того, 30.06.2010 р. між сторонами було
укладено Угоду про погашення
заборгованості (Угода - 2) згідно умов
якої відповідач визнав власну
заборгованість перед ТзОВ "ТД "Галпін"
за поставлений товар в сумі 657 525, 32 грн.
та зобов'язався оплатити всю суму
заборгованості у строк з 15.08.2010 р. до
15.02.2011 р. згідно узгодженого графіка.

Загальна сума заборгованості
відповідача перед позивачем згідно
умов Угоди - 1 та Угоди -2 становить 7 776 583,
35 грн.

Відповідачем станом на 29.04.2013 р.
частково погашено заборгованість в
сумі 3 335418, 54 грн. Борг становить 4 441 164, 81
грн., у зв'язку з чим йому нараховано
штрафні санкції.

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 10.06.2013 р. за
клопотанням представника відповідача
провадження у даній справі було
зупинено до розгляду господарським
судом Львівської області справи №
914/1966/13 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Волинська
фабрика гофротари» до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Галпін» про визнання недійсної
угоди про погашення заборгованості.

Згідно ухвали господарського суду
Львівської області від 18.06.2013 року
справа № 914/1966/13 за підсудністю
передана для розгляду до
господарського суду Волинської
області.

16.12.2013 року рішенням господарського
суду Волинської області відмовлено у
задоволенні позову ТОВ "Волинська
фабрика гофротари" до ТОВ "Торговий дім
"Галпін" про визнання недійсною угоди
про погашення заборгованості (справа №
903/635/13).

Відповідно до постанови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 05.03.2014 р.
рішення господарського суду
Волинської області від 16.12.2013 р. у
справі № 903/635/13 залишено без змін.

У зв'язку з усуненням обставин, що були
підставою для зупинення провадження у
даній справі, ухвалою суду від 08.04.2014 р.
провадження у справі поновлено.
Відповідача зобов'язано: подати
письмові обґрунтовані доводи та
заперечення по суті та предмету спору,
довідку про включення до ЄДРПОУ.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав з підстав,
викладених в заяві.

Відповідач письмового відзиву на
адресу суду не подав, явку представника
в судове засідання не забезпечив. В
письмовому клопотанні № 56/04-14 від 28.04.2014
р. (вх.№ 01-29/4065/14) просить відкласти
розгляд справи у зв'язку з перебуванням
його представника на лікарняному.

З метою забезпечення
процесуальних прав відповідача та
об'єктивності вирішення спору на
підставі ухвали від 28.04.2014 р. розгляд
справи було відкладено.

Представник відповідача в судове
засідання 12.05.2014 р. повторно не з'явився,
ухвала суду від 28.04.2014 р. направлена на
адресу відповідача належним чином.

Відповідно до статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод від 04.11.1950р., ратифікованої
Україною 17.07.1997р., кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру.

За змістом правової позиції Вищого
господарського суду України,
викладеної в п.3.9.2 постанови № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору. При цьому неявка у
судове засідання однієї з сторін,
належним чином повідомленої про час і
місце засідання, не перешкоджає такому
переходові до розгляду позовних вимог,
якщо у господарського суду відсутні
підстави для відкладення розгляду
справи, передбачені частиною першою
статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Оскільки в матеріалах справи достатньо
документів, які мають значення для
правильного вирішення спору та
відповідачем не надано доказів в
підтвердження поважності причин
неявки повноважного представника в
судове засідання, справа розглядається
відповідно до ст.75 ГПК України без
зазначених осіб за наявними в ній
матеріалами.

Дослідивши в їх сукупності зібрані
матеріали справи, заслухавши
уповноваженого представника позивача,
судом встановлено наступне.

30.06.2010 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Волинська фабрика
гофротари" як «боржником» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Галпін"
як «кредитором» було укладено Угоду
про погашення заборгованості (Угода - 1).

Згідно з пунктом 1 Угоди-1 боржник
визнає заборгованість перед
кредитором за поставлений йому товар
протягом 2005-2009 років в сумі 7 119 058, 03 грн.
Поставка товару підтверджується
видатковими накладними, які наявні у
сторін угоди.

Відповідно до п.2 Угоди - 1 боржник
зобов'язався оплатити заборгованість
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок кредитора у
строк з 15.07.2010 р. до 15.08.2012 р. згідно
узгодженого графіка: 15.08.2010 р. - 100 000, 00
грн., 15.09.2010 р. - 100 000, 00 грн., 15.10.2010 р. - 100 000,
00 грн., 15.11.2010 р. - 100 000, 00 грн., 15.12.2010 р. - 100
000, 00 грн., 15.01.2011 р. - 100 000, 00 грн., 15.02.2011 р. -
57 525, 32 грн.

Крім того, 30.06.2010 р. між тими ж сторонами
було укладено угоду про погашення
заборгованості (Угода - 2) згідно умов
якої (п.1) - боржник визнає
заборгованість перед кредитором за
поставлений товар в сумі 657 525, 32 грн. та
(п.2) - зобов'язався оплатити суму
заборгованості шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок кредитора у строк з 15.08.2010 р. до
15.02.2011 р. згідно узгодженого графіка:
15.07.2010 р. - 200 000, 00 грн., 15.08.2010 р. - 200 000, 00
грн., 15.09.2010 р. - 200 000, 00 грн., 15.10.2010 р. - 200 000,
00 грн., 15.11.2010 р. - 200 000, 00 грн.,15.12.2010 р. - 200
000, 00 грн., 15.01.2011 р. - 200 000, 00 грн., 15.02.2011 р. -
300 000, 00 грн., 15.03.2011 р. - 300 000, 00 грн., 15.04.2011
р. - 300 000, 00 грн., 15.05.2011 р. - 300 000, 00 грн.,
15.06.2011 р. - 300 000, 00 грн., 15.07.2011 р. - 300 000, 00
грн., 15.08.2011 р. - 300 000, 00 грн., 15.09.2011 р. - 300 000,
00 грн., 15.10.2011 р. - 300 000, 00 грн., 15.11.2011 р. - 300
000, 00 грн., 15.12.2011 р. - 300 000, 00 грн., 15.01.2012 р. -
300 000, 00 грн., 15.02.2012 р. - 300 000, 00 грн., 15.03.2012
р. - 300 000, 00 грн., 15.04.2012 р. - 300 000, 00 грн.,
15.05.2012 р. - 300 000, 00 грн., 15.06.2012 р. - 300 000, 00
грн., 15.07.2012 р. - 300 000, 00 грн., 15.08.2012 р. - 319 058,
03 грн.

Згідно умов Угоди - 1 та Угоди - 2
загальна сума заборгованості
відповідача перед позивачем становить
7 776 583, 35 грн.

В порушення взятих на себе зобов'язань
відповідач суму заборгованості
погасив лише частково в розмірі 3 335 418, 54
грн., що підтверджується письмовим
розрахунком оплат та не спростовано
відповідачем.

Крім того, часткове виконання
відповідачем зобов'язань
підтверджується також актом звіряння
від 01.12.2011 р., підписаним сторонами та
скріпленим печатками.

Несплата «боржником» у визначені
строки суми визнаної заборгованості в
розмірі 4 441 164, 81 грн. спричинило
звернення позивача з позовом до суду.

У відповідності із ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки; підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України
визначено, що договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідач не виконав належним чином
взятих за Угодою - 1 та Угодою - 2 від
30.06.2010р. зобов'язань, не перерахував
позивачу 4 441 164, 81 грн. заборгованості у
визначені строки.

Угода - 1 від 30.06.2010р. про погашення
заборгованості та Угода - 2 від 30.06.2010р.
про погашення заборгованості не
визнані у встановленому законом
порядку недійсними, не розірвані, за
змістом ст.11 Цивільного кодексу
України є підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
обов'язку відповідача перераховувати
заборгованість.

Крім того, частково виконуючи
зобов'язання, перераховуючи кошти,
відповідач вчинив дії, що свідчать про
схвалення ним угод та визнання свого
боргу перед позивачем.

Беручи до уваги викладене, вимога
позивача про стягнення з відповідача 4
441 164,81 грн. заборгованості підставна
та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 610, ч.1 ст. 612, ч.2 ст. 625
Цивільного кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Оскільки відповідач порушив строки
погашення заборгованості, встановлені
Угодами, вимога позивача про стягнення
з відповідача 251 864, 46 грн. - 3% річних
підлягає до задоволення.

Оскільки спір до суду доведений з вини
відповідача, витрати, які поніс позивач
зі сплати судового збору в сумі 68 820, 00
грн. підлягають відшкодуванню у
відповідності з вимогами ст.49
Господарського процесуального кодексу
України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.193 Господарського кодексу
України, ст.ст. 11, 525, 526, 530, 610, 612, 625
Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 75,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Волинська фабрика
гофротари» (33027, м.Рівне,
вул.Д.Галицького, 5/1, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
«Галпін» (81700, Львівська обл., м.Жидачів,
вул.Друкарська, 2, ) 4 693 029,
27 грн. заборгованості, в т.ч. 4 441 164, 81 грн.
основного боргу та 251 864,46 грн. - 3% річних
та 68 820, 00 грн. в повернення витрат по
сплаті судового збору.

Повне рішення складено 14.05.2014 р.

Суддя
В.А.Пахолюк