м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/6060/14 29.04.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-лізингова компанія

«Рента»

До Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг групп»

Про стягнення 18 888,40 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційно-лізингова компанія
«Рента» до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг групп»
про стягнення 13 640,00 грн. гарантійного
платежу, 5 115,00 грн. збитків від зміни
індексу інфляції та 133,40 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач згідно платіжного доручення №
2027 від 27.11.2013 сплатив відповідачу
гарантійний внесок на участь в
прилюдних торгах в розмірі 13 640,00 грн.,
які були призначені на 04.12.2013. Проте,
об'єкт нерухомості було знято з
реалізації, у зв'язку з чим заплановані
торги з реалізації арештованого майна
так і не відбулися. Позивач
неодноразово звертався до відповідача
з вимогою повернути гарантій платіж,
проте відповідач відповідь не надав.
Відповідач всупереч ч. 2 ст. 46 Закону
України «Про іпотеку» та п. 5.2.
Тимчасового положення гарантійний
платіж позивачу досі не повернув.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.04.2014 порушено провадження у
справі № 910/6060/14 та призначено справу до
розгляду на 22.04.2014.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 910/6060/14 від 22.04.2014, у зв'язку з
неявкою в судове засідання
представника відповідача та
невиконанням сторонами вимог ухвали
про порушення провадження у справі від
08.04.2014, розгляд справи був відкладений
на 29.04.2014.

25.04.2014 від позивача поштою до суду
надійшли додаткові пояснення.

Позивачем 28.04.2014 до відділу діловодства
суду подано додаткові пояснення, зміст
яких є аналогічним змісту додаткових
пояснень, що надійшли поштою.

Позивач в судове засідання 29.04.2014 не
з'явився.

Однак, позивачем до відділу
діловодства суду 28.04.2014 подано
клопотання про відкладення розгляду
справи, у зв'язку з неможливістю
направити повноважного представника,
який має приймати участь в іншому
судовому процесі у Апеляційному суді
Херсонської області.

Розглянувши подане клопотання про
відкладення розгляду справи суд
відзначає, що зайнятість представника
позивача в іншому судовому процесі не є
підставою для відкладення розгляду
справи в розумінні ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України,
оскільки в даному випадку відповідач
мав можливість скористатись правилами
ст. 28 Господарського процесуального
кодексу України та ст. 244 Цивільного
кодексу України.

Крім того, відповідно до п. 3.9.2
постанови Пленуму Вищого
господарського сулу України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору. Господарський суд з
урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи учасника
судового процесу щодо відкладення
розгляду справи у зв'язку з відсутністю
його представника (з причин, пов'язаних
з відпусткою, хворобою, службовим
відрядженням, участю в іншому судовому
засіданні і т. п.). При цьому
господарський суд виходить з того, що у
відповідних випадках такий учасник
судового процесу не позбавлений права
і можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК.
Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Відповідач в судове засідання 29.04.2014 не
з'явився, письмовий відзив на позов не
подав, вимог ухвали про порушення
провадження у справі від 08.04.2014 та
ухвали від 22.04.2014 не виконав.

Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення,
оскільки

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
(п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України ухвали
суду було надіслано відповідачу
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення на адресу,
що зазначена в позовній заяві, а саме :
м. Київ, вул. Панаса Мирного, 11, яка
згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців станом на 15.04.2014 є
місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 08.04.2014,
надіслану за вказаною вище адресою,
отримав 16.04.2014, що підтверджується
наявним в матеріалах справи
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Стаття 64 Господарського
процесуального кодексу України
встановлює, що у разі відсутності
сторін за адресою місцезнаходження, що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців ухвала про порушення
провадження у справі вважається
врученою їм належним чином.

Про поважні причини неявки в судове
засідання повноважного представника
відповідача суд не повідомлений.
Клопотань про відкладення розгляду
справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Суд приходить до висновку, що наявних в
матеріалах справи документів
достатньо для вирішення справи по суті
без участі представників сторін.

В судовому засіданні 29.04.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи,
Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Згідно п. 1 ст. 62 Закону України «Про
виконавче провадження» реалізація
арештованого майна, крім майна,
вилученого з обігу згідно із законом,
та майна, зазначеного в частині восьмій
статті 57 цього Закону, здійснюється
шляхом його продажу на прилюдних
торгах, аукціонах або на комісійних
умовах.

Пунктом 2 статті 62 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
нерухоме майно, транспортні засоби,
повітряні, морські та річкові судна
реалізуються виключно на прилюдних
торгах (аукціонах).

Наказом Міністерства юстиції України
№ 68/5 від 27.10.1999 затверджено Тимчасове
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна (далі -
Положення).

Це Положення визначає умови і порядок
проведення прилюдних торгів з продажу
квартир, будинків, підприємств як
цілісного майнового комплексу, інших
приміщень, земельних ділянок, що є
нерухомим майном, на які звернено
стягнення відповідно до чинного
законодавства, а також розрахунків за
придбане майно.

Відповідно до п. 1.2. Положення прилюдні
торги з реалізації арештованого
нерухомого майна за заявкою державного
виконавця організовує і проводить
спеціалізована організація, з якою
органом державної виконавчої служби
укладено відповідний договір.

Згідно з п. 3.5. Положення спеціалізована
організація, яка проводить публічні
торги, не пізніше як за 15 днів до дня
проведення публічних торгів публікує в
порядку, визначеному Положенням про
Єдиний державний реєстр виконавчих
проваджень, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 20.05.2003
№ 43/5, зареєстрованим у Мін'юсті 21.05.2003
за № 388/7709 (зі змінами), на відповідному
веб-сайті інформацію про нерухоме
майно, що реалізується. Оголошення про
проведення прилюдних торгів має бути
розміщене не пізніше семи днів з
моменту укладення договору про
реалізацію майна, а у випадку
проведення повторних торгів - не
пізніше семи днів з моменту переоцінки
майна.

13.11.2013 на сайті Системи реалізації
конфіскованого та арештованого майна
було опубліковано повідомлення про
торги № 530731 з продажу приміщення № 7, 8,
9, 10, загальною площею 53,5 кв. м. за
адресою: м. Херсон, пр. 200 років Херсона,
21 (номер лоту у торгах № 1). Стартова
ціна лоту вказана 272 800,00 грн. Суму
гарантійного внеску зазначено в
розмірі 13 640,00 грн. Датою проведення
торгів зазначено 04.12.2013. Організатором
торгів є Херсонська філія ТОВ
«Укрспецторг групп». Майно обтяжене
іпотекою.

Відповідно до п. 2.10. Положення
гарантійний внесок це - завдаток, який
за одним лотом сплачує фізична або
юридична особа, розмір якого не повинен
перевищувати 15 відсотків стартової
ціни лота, а при реалізації предмета
іпотеки - 5 відсотків стартової ціни
лота.

Платіжним дорученням № 2027 від 27.11.2013
Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-лізингова компанія
«Рента» перерахувало на рахунок
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг групп»
кошти в розмірі 13 640,00 грн., в
призначенні платежу зазначено -
гарантійний внесок за лот № 1.

Спір виник в зв'язку з тим, що сплачений
гарантійний внесок не повернутий
позивачу.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
можуть виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 14 Цивільного кодексу
України цивільні обов'язки виконуються
у межах, встановлених договором або
актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 5.2. Положення
передбачено, що гарантійний внесок,
унесений покупцем до початку прилюдних
торгів, зараховується покупцю до
купівельної ціни, іншим учасникам ця
сума повертається протягом трьох
робочих днів після закінчення
прилюдних торгів. Гарантійний внесок
також підлягає поверненню, якщо торги
не відбулися.

Пунктом 1.4. Положення визначено, що
організація та проведення прилюдних
торгів з реалізації предмета іпотеки
здійснюються з урахуванням вимог
Закону України «Про іпотеку».

Частиною 3 ст. 46 Закону України «Про
іпотеку» також передбачено, що
гарантійний внесок, сплачений покупцем
до початку прилюдних торгів,
зараховується до ціни продажу. Іншим
учасникам внесена сума повертається
протягом трьох робочих днів з дня
закінчення прилюдних торгів.
Гарантійний внесок також підлягає
поверненню, якщо торги не відбулися.

Як вбачається з інформації, що
розміщена на сайті Системи реалізації
конфіскованого та арештованого майна в
рядку «історія змін повідомлення»
вказано, що майно знято з реалізації на
підставі постанови про зняття майна з
реалізації від 02.12.2013.

Отже, призначені на 04.12.2013 торги з
реалізації вищевказаного майна не
відбулись, а тому відповідач мав
повернути сплачений позивачем
гарантійний внесок протягом 3 (трьох)
робочих днів, тобто до 10.12.2013.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу
України, особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Положення цієї глави застосовуються
також до вимог про: 1) повернення
виконаного за недійсним правочином; 2)
витребування майна власником із чужого
незаконного володіння; 3) повернення
виконаного однією із сторін у
зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди
особою, яка незаконно набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про обґрунтованість
заявлених позивачем вимог про
стягнення з відповідача сплаченого
позивачем гарантійного внеску в
розмірі 13 640,00 грн.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу
України визначає що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Матеріалами справи підтверджується те,
що відповідач, в порушення визначених
законодавством строки гарантійний
внесок не повернув, а отже є таким, що
прострочив виконання зобов'язання.

В зв'язку з тим, що відповідач
припустився прострочення з повернення
гарантійного внеску, позивач на
підставі ст. 625 Цивільного кодексу
України просить суд стягнути на свою
користь 5 115,00 грн. збитків від зміни
індексу інфляції та 133,40 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми,
наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та 3 % річних, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом, не є санкціями, а
виступають способом захисту майнового
права та інтересу, який полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові, а тому ці кошти
нараховуються незалежно від вини
боржника.

Суд не погоджується із розрахунками
позивача нарахування інфляційних
втрат та 3% річних, оскільки вони
нараховані позивачем за період з 03.12.2013,
тоді як період прострочення з
повернення гарантійного внеску
починається з 10.12.2013.

Крім того, позивачем нараховані
інфляційні втрати з порушенням
встановленої формули нарахування.

За наступними розрахунками суду розмір
збитків від зміни індексу інфляції
становить:

Період заборгованостіСума боргу
(грн.)Сукупний індекс інфляції за
періодІнфляційне збільшення суми
боргуСума боргу з врахуванням індексу
інфляції10.12.2013 - 28.02..013178,0313818,03

За наступними розрахунками суду розмір
3% річних становить:

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір процентів
річнихЗагальна сума процентів1364010.12.2013
- 31.03.20141123 %125,56

Суд приходить до висновку про
обґрунтованість та задоволення
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача 178,03 грн. збитків від зміни
індексу інфляції та 125,56 грн. - 3% річних.

В іншій частині нарахувань збитків від
зміни індексу інфляції та 3% річних
позовні вимоги необґрунтовані та
задоволенню не підлягають.

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідачі доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надали.

Таким чином, позовні вимоги Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Інвестиційно-лізингова компанія
«Рента» обґрунтовані та підлягають
задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг групп»
(м. Київ, вул. П.Мирного, 11, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-лізингова компанія
«Рента» (м. Одеса, вул. Вапняна, 54-А, ) 13 640 (тринадцять тисяч
шістсот сорок) грн. 00 коп. гарантійного
внеску, 178 (сто сімдесят вісім) грн. 03
коп. збитків від зміни індексу
інфляції, 125 (сто двадцять п'ять) грн. 56
коп. - 3% річних, 1 348 (одну тисячу триста
сорок вісім) грн. 70 коп. витрат по сплаті
судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

Повне рішення складено 05.05.2014.

СуддяВ.В. Сівакова