ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06 травня 2014 року
Справа № 05/14/2617

Господарський суд Черкаської області
у складі головуючого судді Чевгуза
О.В., при секретарі судового засідання
Олійник І.С., за участю:

від кредиторів: представники не
викликались,

від боржника - Світлак Р.В. - представник
за довіреністю,

керуючого санацією - не з'явився,

Нечипоренка Ю.І. - представника за
довіреністю відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Черкаській області,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні господарського
суду Черкаської області заяву відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області про надання згоди
на продаж майна підприємства - боржника

у справі за заявою
виробничо-комерційної фірми «Резон»

до підприємства «Черкаський державний
завод хімічних реактивів», м. Черкаси

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 24.10.2013
продовжено строк процедури санації
підприємства «Черкаський державний
завод хімічних реактивів» та
повноважень керуючого санацією -
ОСОБА_9 на три місяці, затверджено план
санації.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 15.01.2014 ухвалу
господарського суду Черкаської
області від 24.10.2013 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 18.03.2014 касаційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська аграрна
і хімічна компанія» задоволено
частково, постанову Київського
апеляційного господарського суду від
15.01.2014 та ухвалу господарського суду
Черкаської області від 24.10.2013 по справі
№05/14/2617 скасовано, справу №05/14/2617
направлено до господарського суду
Черкаської області на новий розгляд.

До суду з заявою про звернення
стягнення на майно боржника звернувся
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області (далі-Заявник).

В судовому засіданні представник
заявника заяву підтримав та просив її
задовольнити, мотивуючи тим, що на
виконанні заявника знаходяться
виконавчі документи щодо стягнення з
боржника у даній справі заборгованість
із заробітної плати.

Представник боржника проти
задоволення заяви заперечив. Мотивуючи
тим, що у справі діє мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

Заслухавши доводи учасників судового
засідання, дослідивши матеріали
справи, суд вважає звернення заявника
таким, що не підлягає до задоволення, з
наступних правових підстав та мотивів.

Відповідно до п. 1.1 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції, яка діє з 19 січня 2013 року)
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом.

Зважаючи на те, що провадження у справі
про банкрутство підприємства
«Черкаський державний завод хімічних
реактивів» порушене ухвалою
господарського суду Черкаської
області від 16 жовтня 2009 року, тобто до
моменту набрання чинності Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (в редакції,
яка діє з 19 січня 2013 року), тому
положення цього Закону під час
розгляду даної справи не
застосовуються.

Згідно із ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) господарські суди
розглядають справи про банкрутство у
порядку провадження, передбаченому
цим Кодексом, з урахуванням
особливостей, встановлених Законом
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (далі -
Закон).

Відповідно до ст. 12 Закону
господарський суд має право за
клопотанням сторін або учасників
провадження у справі про банкрутство
чи за своєю ініціативою вживати
заходів щодо забезпечення вимог
кредиторів.

Господарський суд за клопотанням
розпорядника майна, кредиторів або з
власної ініціативи може заборонити
укладати без згоди арбітражного
керуючого угоди, а також зобов'язати
боржника передати цінні папери,
валютні цінності, інше майно на
зберігання третім особам або вжити
інших заходів для збереження майна, про
що виноситься ухвала.

Заходи щодо забезпечення вимог
кредиторів діють відповідно до дня
введення процедури санації і
призначення керуючого санацією, або до
винесення постанови про визнання
боржника банкрутом, відкриття
ліквідаційної процедури і призначення
ліквідатора, або до затвердження
господарським судом мирової угоди, або
до дня винесення ухвали про відмову у
визнанні боржника банкрутом.

Як зазначає Президія Вищого
господарського суду України в п. 7.1
Рекомендацій від 04 червня 2004 року
№04-5/1193 «Про деякі питання практики
застосування Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
згідно з частиною 1 статті 12 Закону
господарський суд за клопотанням
сторін або учасників провадження у
справі про банкрутство чи за своєю
ініціативою має право вжити заходів
щодо забезпечення вимог кредиторів, в
тому числі передбачені статтею 67 ГПК
України.

З метою забезпечення вимог кредиторів
господарським судом Черкаської
області було накладено арешт на майно
боржника, проте після введення
процедури санації у справі арешт був
скасований судом.

На даний час триває процедура санації,
метою якої являється відновлення
платоспроможності
підприємства-боржника.

Відповідно до статті 37 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає обов'язковому
зупиненню у випадку порушення
господарським судом провадження у
справі про банкрутство боржника, якщо
відповідно до закону на вимогу
стягувача поширюється дія мораторію,
запровадженого господарським судом,
крім випадків перебування виконавчого
провадження на стадії розподілу
стягнутих з боржника грошових сум (у
тому числі одержаних від реалізації
майна боржника) та виконання рішень у
немайнових спорах.

У постанові Пленуму Верховного суду
України «Про судову практику в справах
про банкрутство» від 18.12.2009 №15
зазначено, що згідно з частиною першою
статті 11 та частиною четвертою статті 12
Закону мораторій вводиться одночасно з
порушенням провадження у справі про
банкрутство, про що зазначається в
ухвалі господарського суду. Згідно з
частиною сьомою статті 12 Закону дія
мораторію припиняється з дня
припинення провадження у справі про
банкрутство. Тому суди мають
враховувати, що дія мораторію триває
протягом усього строку провадження у
справі про банкрутство, включаючи усі
його процедури, за винятками,
передбаченими Законом.

Відповідно до частини четвертої статті
12 Закону протягом дії мораторію,
зокрема, забороняється стягнення на
підставі виконавчих документів та
інших документів, за якими
здійснюється стягнення відповідно до
законодавства. Дія мораторію
поширюється на вимоги кредиторів
незалежно від моменту порушення
виконавчого провадження за такими
вимогами. Водночас потрібно мати на
увазі, що відповідно до пункту 8 статті
34 Закону України «Про виконавче
провадження» виконавче провадження
підлягає обов'язковому зупиненню у
випадках порушення господарським
судом провадження у справі про
банкрутство боржника, якщо відповідно
до закону на вимогу стягувача
поширюється дія мораторію, введеного
господарським судом, крім випадків
перебування виконавчого провадження
на стадії розподілу стягнутих з
боржника грошових сум (у тому числі
одержаних від реалізації майна
боржника) до порушення провадження у
справі про банкрутство, які до
ліквідаційної маси не включаються і на
них не поширюються заходи щодо
забезпечення грошових вимог
кредиторів. Тому не підлягає зупиненню
виконавче провадження, яке знаходиться
на зазначеній стадії і здійснюється за
виконавчими документами.

Дія мораторію не поширюється на
виплату заробітної плати, аліментів,
авторської винагороди, відшкодування
шкоди, заподіяної здоров'ю та життю
громадян, а тому не підлягає зупиненню
виконавче провадження за виконавчими
документами, які підтверджують ці
категорії вимог.

Дія мораторію поширюється виключно на
вимоги виконавчих документів, що
одержані кредиторами за їх позовами
або безспірними вимогами
зобов'язально-правового характеру на
всі види забезпечення виконання
зобов'язань неплатоспроможного
боржника, зокрема зупиняє заходи
звернення стягнення на заставлене
майно та майно, яке знаходиться у
податковій заставі на задоволення
вимог кредиторів, забезпечених
заставою майна боржника, на вимоги щодо
стягнення фінансових санкцій за
порушення норм антимонопольного,
банківського, валютного законодавства,
законодавства про цінні папери, про
ціноутворення тощо.

Таким чином, Законом визначено
проміжок часу, протягом якого не
вчиняються дії з примусового виконання
рішень судів та інших органів,
незалежно від порушення виконавчого
провадження.

У поданому до господарського суду
клопотанні про зняття арешту з частини
майна боржника заявник, посилаючись на
зведене виконавче провадження №34801694
від 06.05.2009 про стягнення з підприємства
«Черкаський державний завод хімічних
реактивів» заборгованості на користь
фізичних та юридичних осіб, просить
надати згоду на продаж частини майна
боржника для погашення заборгованості
по заробітній платі.

Відповідно до наданої копії акту опису
й арешту майна від 24.12.2012, заявником
було накладено арешт на частину майна
підприємства «Черкаський державний
завод хімічних реактивів»: двох
виробничих корпусів, азотно-кисневої
станції, станції питного постачання, та
підземних резервуарів пожежегасіння,
яке знаходиться по вул. Чигиринській, 21
в м. Черкаси.

Як вбачається із звернення заявника
вартість арештованого та описаного
майна підприємства «Черкаський
державний завод хімічних реактивів»
становить 1511330 грн.

До заяви про надання згоди на продаж
майна заявником додані копії
виконавчих документів про стягнення
заборгованості із заробітної плати із
підприємства «Черкаський державний
завод хімічних реактивів» на користь
ОСОБА_4 на суму 8850 грн., ОСОБА_5 на суму 5644
грн., ОСОБА_6 на суму 5846 грн., ОСОБА_9 на
суму 3500 грн., ОСОБА_7 на суму 8000 грн.,
ОСОБА_8 на суму 3803 грн. 57 коп., а всього на
суму 35643 грн. 57 коп.

Таким чином, приймаючи до уваги ті
обставини, що у справі про банкрутство
підприємства-боржника триває
процедура санації боржника, органом
ДВС майно боржника не було продане до
порушення провадження у справі про
банкрутство і розподілу грошових сум
від його продажу не відбувається,
зведене виконавче провадження
підлягає до обов'язкового зупинення, а
тому суд не вбачає за можливе надати
згоду на продаж майна боржника.

При цьому, суд також приймає до
уваги ті обставини, що продаж майна
підприємства - боржника поза межами
процедури санації суперечить принципу
черговості та пропорційності
задоволення вимог у справі про
банкрутство, порушить права та законні
інтереси кредиторів і боржника та
унеможливить проведення процедури
санації та відновлення
платоспроможності боржника.

Керуючись ст. 86 ГПК України, ст. 12
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Черкаській області про
надання згоди на примусову реалізацію
майна підприємства «Черкаський
державний завод хімічних реактивів»:
двох виробничих корпусів,
азотно-кисневої станції, станції
питного постачання, та підземних
резервуарів пожежегасіння, яке
знаходиться по вул. Чигиринській, 21 в м.
Черкаси, відмовити повністю.

Повний текст ухвали підписаний 07.05.2014

СУДДЯ
О.В. Чевгуз