ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

28 квітня 2014 року
Справа № 913/1017/14

Провадження №17/913/1017/14

За позовом Державного
підприємства "Вугілля України", м. Київ

до Державного підприємства "Антрацит",
м. Антрацит Луганської області

про стягнення 4313 грн. 33 коп.

Суддя Фонова О.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - Рибалкіна О.О.,
довіреність № 15 від 02.01.2014.

Суть спору: позивачем заявлені вимоги
про стягнення з відповідача збитків в
порядку регресу у розмірі 4313,33 грн. з
ПДВ.

в с т а н о в и в :

Між Державним підприємством «Вугілля
України» (позивач у справі), як
Покупцем, та Державним підприємством
«Антрацит» (відповідач у справі), як
Постачальником, укладено договір
поставки № 42-01/2-к від 01.06.2005 (далі
-Договір), відповідно до п. 4.5
Постачальник зобов'язується поставити
вугільну продукцію належної якості, а
Покупець прийняти та оплатити вугілля
кам'яне енергетичне українського
походження; відвантаження вугілля
повинно супроводжуватись комплектом
перевізних документів відповідно до
вимог Статуту залізниць України.

Відповідно до розділу 4 договору,
постачальник зобов'язаний поставити
вугілля на умовах цього договору;
скласти, підписати зі свого боку і
передати покупцю для підписання акт
прийняття-передачі вугілля та
розрахунок знижок/надбавок, ціни та
вартості вугілля п. 4.11 Договору.

Відповідно до п.5.2 договору вугілля
приймається покупцем по вазі,
визначеній при зважуванні на
тензометричних терезах ТЕС
вантажоотримувача.

Відповідно до п. 6 Статуту залізниць
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 457 від
06.04.1998 (далі - Статут залізниць),
основним перевізником документом є
накладна, оформлена відповідно до
цього Статуту та Правил, яка надається
залізниці відправником разом з
вантажем; накладна є обов'язковою
двосторонньою письмовою формою угоди
на перевезення вантажу, яка
укладається між відправником та
залізницею на користь третьої сторони -
одержувача.

За Договором у березні 2006 року на
адресу Трипільської ТЕС ВАТ
«Центренерго» було відвантажено
вугілля згідно накладної № 52663385 у
вагоні № 65942369. В процесі постачання
відповідачем вугілля,
вантажовідправник (відповідач у
справі) в порушення п. 4, 5 Правил
приймання вантажів до перевезення, ст.
32 Статуту залізниць, здійснив
завантаження вантажу з перевищенням
вантажопідйомності вагону у вагоні
№65942369, що призвело до загрози безпеки
руху поїздів у результаті чого
працівниками станції Миронівка
Південно-Західної залізниці при
перевірці маси вантажу у вагоні № 65942369
(відправник ДП «Антрацит») було
виявлено розбіжності між фактичною
масою (нетто 78950 кг.) і масою (нетто 69000
кг.), зазначеною в накладній № 52663385, про
що був складений комерційний акт АК
317284/45/31 від 07.03.2006.

Згідно п. 25.2 параграфу 25 розділу
Збірника тарифів на перевезення
вантажів залізничним транспортом
України, надлишок вантажу з вагону
№65942369 був перевантажений у вагон №
67660902. За цей вагон нараховано провізну
плату у сумі 3141,60 грн. з ПДВ, згідно з п.
1.3 Правил розрахунків за перевезення
вантажів (ст. 62 Статуту залізниць
України), що підтверджено накладною №
32503687 та довідками виданими залізницею
«перелік 2603» від 26.03.2006, та перелік 2803
від 28.03.2006. Крім того, згідно з актом
загальної форми № 6149 від 07.03.2006 на ВАТ
«Центренерго» були покладені витрати
щодо виправлення комерційного браку у
розмірі 1171,73 грн. з ПДВ.

Позивач вказує, що внаслідок
невідповідності заявленій вазі
вугіллі у накладній № 52663385 з
Трипільської ТЕС на користь ДТГО
«Південно-Західна залізниця» було
стягнуто 3141, 60 грн. + 1171,73 грн. = 4313,33 грн. з
ПДВ. Загальна сума збитків становить
4313,33 грн. з ПДВ.

Позивач зазначає, що поніс збитки, з
огляду на наступне.

Пунктом 4 Правил приймання вантажів до
перевезення, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
21.11.2000 № 644 встановлено, що відправник
зобов'язаний підготувати вантаж до
навантаження відповідно до вимог, які
забезпечували б його збереження на
всьому шляху перевезення, в п.5 цих же
правил зазначено, що маса вантажу
визначається відправником і
заноситься до накладних. В Додатку 14
Угоди про міжнародне залізничне
вантажне сполучення «Правила
розміщення і кріплення вантажів у
вагонах і контейнерах» встановлено, що
вантажі повинні розміщуватись і
кріпитись у вагонах при перевезенні
рівномірно по всіх візкам, згідно умов
п.п. 4.3 п. 4 гл. 1. Відповідно до ст. 129
Статуту залізниць України обставини,
що можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності
залізниці, вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць; дана норма
кореспондується із п. 1 Правил
складання актів, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
28.05.2002 № 334. Згідно з ч. 3 Правил
складання актів, акти загальної форми
складаються для засвідчення обставин,
що виникли в процесі перевезення
вантажу, багажу та вантажобагажу і
можуть бути підставою для матеріальної
відповідальності. Статтею 32 Статуту
залізниць України зазначено, що
вантажі повинні завантажуватись без
перевищення вантажопідйомності
вагона. Відповідно до ст. 125 Статуту
залізниць України після прибуття на
станцію призначення вантажу всю
відповідальність перед залізницею
щодо цього перевезення несе одержувач.

Позивач вважає, що відповідач повинен
був відшкодувати позивачу збитки
понесені ним у зв'язку з
перевантаженням та поставкою
неякісного вугілля у сумі 4313,33 грн. з
ПДВ, оскільки, підписавши договір
поставки з ДП «Антрацит» (де
Вантажоотримувачем є ВАТ
«Центренерго») уклало договір № 1-01/1-П з
аналогічними умовами з ВАТ
«Центренерго».

В свою чергу, ВАТ «Центренерго», як
Вантажоотримувач спірного вугілля,
звернувся до господарського суду м.
Києва про стягнення з ДП «Вугілля
України» збитків у зв'язку з
перевантаженням та поставкою
неякісного вугілля у розмірі 19680,09 грн.
(справа № 23/69).

Рішенням господарського суду м. Києва
від 16.02.2010 у справі № 23/69, у задоволенні
позовних вимог ВАТ «Центренерго» було
відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 23.06.2010 по
справі № 23/69 апеляційну скаргу ВАТ «ДЕК
«Центренерго» було задоволено
частково та стягнуто з ДП «Вугілля
України» 18203,25 збитків, 182,02 грн. -
державного мита, 218,30 грн. - інформаційно
- технічного забезпечення судового
процесу.

З огляду на викладене, позивач вважає,
що підставами для стягнення збитків з
ДП «Антрацит» є протиправність дії чи
бездіяльності, яка полягає у порушенні
договірного зобов'язання, Правил та
Статуту залізниць. Як вбачається з
матеріалів справи за позовами ВАТ
«Центренерго» до ДП «Вугілля України»
та матеріалів, що додані до даної
справи, вагони з вугіллям поставлені на
адресу ВАТ «Центренерго» не
відповідали кількісним показникам
передбачених умовами договору. Факти
невідповідності кількісних показників
вантажу у вагоні № 65942369 накладної №
52663385 доведені ВАТ «Центренерго» та
визнані постановою Київського
апеляційного господарського суду.

Збитки полягають у додаткових
витратах, які ДП «Вугілля України»
понесло, сплативши ПАТ «Центренерго»
на виконання постанови Київського
апеляційного господарського суду.

Отже, на думку позивача, у зв'язку з
поставкою відповідачем вугільної
продукції з перевищенням
вантажопідйомності вагону № 65942369 за
накладною № 52663385, позивач зазнав
збитків на загальну суму 4313,33 грн., яку
просить стягнути з відповідача в
судовому порядку.

Представник відповідача 28.04.2014 надав
суду відзив на позовну заяву №09/423 від
23.04.2014 в якому зазначив, що не визнає
позовні вимоги, а тому просив суд
відмовити позивачу у задоволенні
позову, з огляду на те, що збитки,
заявлені позивачем до стягнення,
складаються із витрат, які були
понесені залізницею внаслідок
виправлення комерційного браку,
пов'язаного із понаднормовим
завантаженням Відправником вагону №
65942369.

Як зазначає відповідач, документів на
підтвердження здійснення витрат
позивачем до позовної заяви не додано.
Не додано також і доказів направлення
оперативних повідомлень. Тобто, на
думку відповідача, заявлені до
стягнення позивачем суми є
необґрунтованими.

Крім того, відповідач вказує, що
відповідно до п. 8 «Правил користування
вагонами і контейнерами», затверджених
Наказом Міністерства транспорту
України від 25.02.1999 № 113, у разі затримки
вагонів на станції з причин, які
залежать від вантажовласника,
складається акт загальної форми, який
підписується представниками станції і
вантажовласника. В акті вказується час
(у годинах та хвилинах) початку та
закінчення затримки вагонів і їх
номери.

Доказів виклику представника
вантажовласника та підписання ним Акту
загальної форми № 6149, що могло б
свідчити про погодження сум,
зазначених в акті, позивачем не надано.

Тому відповідач вважає, що акт
загальної форми № 6149 від 07.03.2006 не може
бути належним та допустимим доказом на
обґрунтування сум збитків,
пред'явлених позивачем.

Крім того, відповідач зазначає, що
згідно ст. 122 Статуту залізниць України
від 06.04.1998 № 457, за неправильно
зазначені у накладній масу, кількість
місць вантажу, його назву, код та адресу
одержувача з відправника, порта
стягується штраф у розмірі згідно із
статтею 118 цього Статуту. При цьому
відправник несе перед залізницею
відповідальність за наслідки, які
виникли, оскільки накладна є
обов'язковою двосторонньою письмовою
формою угоди на перевезення вантажу,
яка укладається між відправником та
залізницею на користь третьої сторони -
одержувача (ст.6 Статуту залізниць
України від 06.04.1998 № 457).

Отже, на думку відповідача, акт
загальної форми, у разі належного його
оформлення, може бути підставою для
матеріальної відповідальності
відправника саме перед залізницею, а не
Стороною у договорі постачання.

Також відповідач вказує, що відповідно
до статті 11 Цивільного кодексу України
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків є договори та інші
правочини. Позивач, заявляючи свої
позовні вимоги, посилається на
порушення Відповідачем умов договору
№ 42-01/2-К від 01.06.2005.

Пунктом 5.4 Договору № 42-01/2-К
передбачено, що у випадку, якщо
показники кількості вугілля, визначені
Вантажоотримувачем, мають розбіжності
між показниками кількості
Постачальника, Покупець протягом 1-го
робочого дня з моменту отримання
результатів від Вантажоотримувача, у
разі необхідності направляє виклик
Постачальнику, який зобов'язаний
прибути до Вантажоотримувача на
протязі 24 год. з моменту отримання
повідомлення для проведення спільного
звіряння поставленого вугілля по
показниках кількості.

За положеннями пункту 5.3.1 Договору №
42-01/2-К у випадку неприбуття
представника Постачальника у
визначений строк, результати по якості
та кількості, отримані у
Вантажоотримувача, є дійсними для
Сторін, вказуються у Акті звіряння по
кількості та якості.

На думку відповідача, позивач не надав
доказів виклику представника
Постачальника на проведення спільного
звіряння, проведення такого спільного
звіряння чи складення Акту звіряння по
кількості та якості заданими
Вантажоотримувача у разі неприбуття
представника Постачальника.

Крім того, у зобов'язаннях
Постачальника, визначених розділом 4
Договору, не передбачено обов'язку
Постачальника проводити навантаження
у відповідності до вимог Статуту
залізниць України, рівно як і не
передбачено відповідальності
Постачальника за порушення умов
навантаження у розділі 7 Договору
"Відповідальність Сторін і порядок
врегулювання спорів".

Отже, на думку відповідача, позивач не
надав доказів порушення
Постачальником умов договору поставки
№ 42- 01/2/74 від 01.06.2005.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського
процесуального кодексу України 3-і
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, можуть
вступити у справу на стороні позивача
або відповідача до прийняття рішення
господарським судом, якщо рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін. Їх може бути залучено до участі
у справі також за клопотанням сторін,
прокурора. Якщо господарський суд при
прийнятті позовної заяви, вчиненні дій
по підготовці справи до розгляду або
під час розгляду справи встановить, що
рішення господарського суду може
вплинути на права і обов'язки осіб, що
не є стороною у справі, господарський
суд залучає таких осіб до участі у
справі як третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору.

Господарський процесуальний кодекс
передбачає можливість участі в
судовому процесі третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, але рішення господарського суду
зі спору може вплинути на права та
обов'язки цієї особи щодо однієї із
сторін. Така третя особа виступає в
процесі на боці тієї сторони, з якою в
неї існують певні правові відносини.

Приймаючи до уваги, що рішення по
справі №913/1017/14 може вплинути на права
та обов'язки ПАТ «Центренерго»,
оскільки, як вбачається з матеріалів
справи ПАТ «Центренерго» був
вантажовідправником, то суд вважає
доцільним залучити до участі у справі в
якості 3-ї особи на стороні позивача,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Публічне акціонерне
товариство «Центренерго».

Зважаючи на необхідність залучення 3-ї
особи - ПАТ «Центренерго»,
витребування від позивача та ПАТ
«Центренерго» додаткових доказів,
розглянути спір по суті в даному
судовому засіданні не має можливості,
тому розгляд справи слід відкласти.

Керуючись ст. ст. 77, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Залучити до участі у справі 3-ю особу
на стороні позивача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Публічне акціонерне товариство
«Центренерго» (04053, м. Київ, вул.
Воровського, 4).

2. Розгляд справи відкласти на 15.05.2014, 11
год. 10 хв.

3. Засідання відбудеться у приміщенні
господарського суду в кімнаті №330.

4. Зобов'язати:

позивача - терміново надіслати позовну
заяву 3-й особі ПАТ «Центренерго», за
адресою: 04053, м. Київ, вул. Воровського, 4,
докази надати до суду; надати: письмові
заперечення на відзив відповідача,
документальне підтвердження
заперечень; надати оригінали
документів, доданих до позовної заяви у
копіях, для огляду у засіданні суду; у
разі наявності надати докази сплати
відповідачем збитків (оригінал для
огляду, копію до справи);

відповідача - надати: відзив на позовну
заяву, докази його надсилання позивачу,
документальне та нормативно-правове
обґрунтування заперечень; документи,
що підтверджують статус юридичної
особи (Статут, відповідне Положення
тощо), оригінали - для огляду у судовому
засіданні, належним чином засвідчені
копії (витяги) зазначених документів -
до матеріалів справи; довідку щодо
внесення до ЄДРПОУ (копію до справи,
оригінал для огляду); у разі суми
збитків надати оригінали відповідних
платіжних документів для огляду, копії
до справи.

3-ю особу - ПАТ «Центренерго» - надати:
відзив на позовну заяву, документальне
та нормативно-правове обґрунтування
заперечень; надати документи, що
підтверджують статус юридичної особи
(Статут, відповідне Положення тощо),
оригінали - для огляду у судовому
засіданні, належним чином засвідчені
копії (витяги) зазначених документів -
до матеріалів справи; довідку щодо
внесення до ЄДРПОУ (копію до справи,
оригінал для огляду).

Відповідно до п. 5 ст. 83 ГПК України за
ухилення від вчинення дій, покладених
судом на сторону, у т.ч. ненадання
витребуваних судом документів, зі
сторін може бути стягнено штраф у
розмірі до 1700 грн.

Суддя
О.С. Фонова