ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2014 р.Справа № 916/46/14

Господарський суд Одеської області у
складі :

судді
Никифорчука М.І.

при секретареві Ніколаєві
П.В.

за участю представників сторін :

Від позивача: Тонконог В.В. за
довіреністю № 8 від 10.02.2014р.;

Від відповідача: Петренко Г.І. за
довіреністю від 06.03.2014р.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу №916/44/14:

За позовом: Державного підприємства
"Державний резервний насіннєвий фонд
України";

До відповідача: Державного
підприємства "Дослідне господарство
"ЮЖНИЙ" інституту сільського
господарства Причорномор'я
національної Академії аграрних наук
України";

про стягнення 316946,71 грн.; -

в с т а н о в и в :

Державне підприємство
„Державний резервний насіннєвий фонд
України" (далі - Позивач, Постачальник)
звернулось до Державного підприємства
"Дослідне господарство "ЮЖНИЙ"
інституту сільського господарства
Причорномор'я національної Академії
аграрних наук України" (далі -
Відповідач, Покупець) із позовом про
стягнення 316946,71грн., посилаючись на
наступне.

29 серпня 2012 р. між сторонами у
справі укладений договір поставки
насіння № 2-47 (далі - Договір), згідно
якого Позивач передав, а Відповідач
отримав насіння озимої пшениці сорту
„Місія Одеська" першої репродукції у
кількості 30 тонн відповідно до
видаткової накладної № 2-81 від 14
вересня 2012 р., насіння озимої пшениці
сорту „Куяльник" першої репродукції у
кількості 40 тонн відповідно до
видаткової накладної від 14 вересня 2012р.
№ 2-82, насіння озимої пшениці сорту
„Кнопа" першої репродукції у кількості
24,818 тонн та елітне насіння озимої
пшениці сорту «Кнопа» у кількості 5
тонн відповідно до видаткової наладної
від 14 вересня 2012 р. № 2-83 на загальну
суму 322417,84 грн.

Згідно п.2.2.1 Договору, Покупець
зобов'язується оплатити вартість
насіння відповідно до умов розділу 3
Договору та прийняти насіння тільки
для власного використання.

Відповідно до п.3.2 Договору
розрахунок проводиться Покупцем
шляхом перерахування коштів на
розрахунковий рахунок Постачальника
поетапно.

Згідно п. 3.2.1 Договору суму в
розмірі 48362,68 грн. покупець сплачує на
умовах 100% передоплати.

Відповідно до п. 3.2.2 Договору суму
заборгованості у 274055,16 грн. Покупець
сплачує відповідно до графіку
погашення заборгованості з
остаточним розрахунком до 01.09.2013 р.

Відповідач (Покупець) свої
зобов'язання за договором виконав
частково, перерахував на рахунок
Позивача 78612,68 грн. Таким чином, сума
заборгованості відповідача складає
243805,16 грн. (322417,84 грн. - 78612,68 грн.)

Згідно п. 4.2 Договору, за
несвоєчасне проведення розрахунків,
передбачених у розділі 3 Договору,
Покупець сплачує штраф Продавцеві у
розмірі 30 % від всього залишку
заборгованості. Таким чином, розмір
штрафу становить 73141,55 грн. (243805,16 грн. х
30%).

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 610, 611, 612, 629 ЦК
України, ст.ст. 173,174,175,193 ГК Українита ст.
1 ГПК України Позивач просить позов
задовольнити та стягнути з Відповідача
вказані суми.

Представник позивача вимоги
підтримує повністю.

Представник відповідача позовних
вимог не визнає, відзив на позов не
надав.

17 березня 2014 р. у судовому
засіданні було оголошено перерву на
14.04.2014р.

Під час розгляду справи 17 березня
2014р. від представника відповідача
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи, у зв'язку з
досягненням між сторонами по справі
певної домовленості, на виконання якої
відповідач перерахував на користь
позивача суму судового збору,
сплаченого останнім за подачу вказаної
позовної заяви, а позивач, в свою чергу,
направив свого предстанвика для огляду
зерна, яке за домовленістю повинно бути
передано позивачу як спосіб погашення
заборгованості. Жодних доказів
підтвердження вказаної домовленості
до суду надано не було.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та проаналізувавши надані
докази, вислухавши представників
сторін, проаналізувавши приписи
законодавства, що регулюють
правовідносини по даному спору,
господарський суд прийшов до
наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Ці дані встановлюються
письмовими і речовими доказами.

Як свідчать матеріали справи,
вищенаведені позивачем обставини
справи підтверджуються наданими ним
доказами: вказаним Договором,
видатковими накладними, довіреністю
до накладних, розрахунком
заборгованості.

Проаналізувавши вказані докази
суд приймає їх до уваги та вважає
достеменними.

Дотеперішнього часу вказана сума
боргу відповідачем не сплачена, що є
порушенням як умов договорів так і
приписів ст. ст. 525, 526, 629 ЦК України.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок стягнення суд приймає його
до уваги та вважає правильним.

Посилання позивача на
вищенаведені норми ЦК та ГК України суд
вважає правильними. Зворотнього
Відповідач в порядку ст. 33 ГПК України
не довів.

Підсумовуючи вищенаведене
господарський суд вважає, що вимоги
позивача є обґрунтованими,
доведеними наявними у справі
вищевказаними доказами і тому позов
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно вимог ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Державного підприємства
„Державний резервний насіннєвий фонд
України" - задовольнити повністю.

Стягнути з Державного
підприємства "Дослідне господарство
"ЮЖНИЙ" інституту сільського
господарства Причорномор'я
національної Академії аграрних наук
України" (67668, Одеська область,
Біляївський район, с. Великий Дальник,
вул. Маяцька, 26, ) на
користь Державного підприємства
„Державний резервний насіннєвий фонд
України" (03038, м. Київ, вул. Ямська, 32, ): суму основного боргу в
розмірі 243 805 (двісті сорок три тисячі
вісімсот п'ять) грн. 16 коп., суму штрафу в
розмірі 73141 (сімдесят три тисячі сто
сорок одна) грн. 55 коп. та судовий збір у
сумі 6338 (шість тисяч триста тридцять
вісім)грн. 93 коп.

У зв'зку з перебування судді
Никифорчука М.І. на лікарняному з 12.05.2014
р. по 14.05.2014р. включно, повний текст
рішення складено та підписано 15.05.2014 р.

Суддя
Никифорчук М.І.