номер провадження справи 17/21/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ С УД ЗАПОРІЗЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2014
Справа № 908/699/14

за позовною заявою: приватного
підприємства "Стоматологія Нова", 69037, м.
Запоріжжя, вул. Рекордна, 20-А, к. 53

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, 69114, АДРЕСА_1

про визнання права власності

суддя Корсун
В.Л.

У засіданні приймали участь
представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_2, ордер від 02.04.14
№ 018402

СУТЬ СПОРУ:

04.03.14 до господарського суду
Запорізької області звернулось
приватне підприємство "Стоматологія
Нова" (надалі ПП "Стоматологія Нова") з
позовною заявою до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП
ОСОБА_1) про визнання права власності на
рухоме та нерухоме майно, а саме: не
житлове приміщення загальною площею
133,8 кв.м., що знаходиться за адресою
АДРЕСА_2 загальною вартістю 399 900 грн.
та стоматологічне обладнання - 22
одиниці загальною вартістю 80 000 грн.

04.03.14 автоматизованою системою
документообігу господарського суду
здійснено розподіл справ між суддями
та визначено позовну заяву ПП
"Стоматологія Нова" до розгляду судді
Корсуну В.Л.

Ухвалою від 04.03.14 судом порушено
провадження у справі № 908/699/14, якій
присвоєно № провадження 17/21/14, судове
засідання призначено на 02.04.14. У сторін
витребувані документи, які необхідні
для всебічного та об'єктивного
розгляду і вирішення справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
призначене на 11 год. 00 хв. 02.04.14
представника позивача ухвалою від 02.04.14
судом відкладено розгляд справи на
14.04.14.

В судовому засіданні 14.04.14 судом, через
необґрунтованість, відмовлено у
задоволені усного клопотання
представника відповідача про
зупинення провадження у справі № 908/699/14
до розгляду Хортицьким районним судом
м. Запоріжжя цивільної справи №
2/337/858/2014р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
3-тя особа - ПП "Стоматологія Нова" про
визнання недійсним правочину та
застосування наслідків недійсності
правочину.

За заявою представника відповідача
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

У засіданні суду 14.04.14, на підставі ст.
ст. 821, 85 ГПК України, судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення. Представнику відповідача
повідомлено про час виготовлення
повного рішення.

Позивач обґрунтував свої вимоги ст. ст.
16, 392 Цивільного кодексу України, у
позовній заяві зазначивши наступне.
04.07.13 на загальних зборах власників ПП
"Стоматологія Нова" прийнято рішення
про збільшення статутного капіталу
підприємства позивача за рахунок
внесення рухомого та нерухомого майна,
що оформлено протоколом № 1. 04.07.13 за
актами прийому-передачі вищенаведене
майно було прийнято до статутного
капіталу ПП "Стоматологія Нова".
Зазначене майно відповідно до
свідоцтва про право власності серії
САК № 216047 від 03.12.13 належить позивачу.
Даний факт також засвідчує Витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності серії від 04.12.13 № 970314. Разом з
тим, у зв'язку з невизнанням ФОП ОСОБА_1
права власності на спірне майно,
позивач просить суд позов задовольнити
та визнати за ПП "Стоматологія Нова"
права власності на рухоме та нерухоме
майно, а саме: не житлове приміщення
загальною площею 133,8 кв.м., що
знаходиться за адресою АДРЕСА_2
загальною вартістю 399 900 грн. та
стоматологічне обладнання - 22 одиниці
загальною вартістю 80 000 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
зазначив, що позивач вводить в оману
суд про дійсні обставини та повідомляє
неправдиві відомості. Так,
відповідачем жодного позову до
позивача пред'явлено не було.
Натомість, наявні лише цивільні справи
між фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
які є підсудними судам цивільної
юрисдикції, а не спір між двома
суб'єктами господарювання.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Частиною 2 ст. 43 ГПК України визначено,
що сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України обов'язок
доказування покладено на сторони.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України, обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Частиною 2 ст. 36 ГПК України унормовано,
що письмові докази подаються в
оригіналі або в належним чином
засвідченій копії. Якщо для вирішення
спору має значення лише частина
документа, подається засвідчений витяг
з нього.

Пунктом 2.2. постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.11 №
18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (із відповідними
змінами станом на час розгляду справи
№ 908/699/14 по суті спору) визначено, якщо
документи, які мають значення для
правильного вирішення спору, і підписи
на них виготовлені стороною за
допомогою будь-яких технічних засобів,
то такі документи повинні прийматись
господарським судом як письмові
докази, досліджуватись та оцінюватись
за загальними правилами ГПК України.

Подані сторонами копії документів,
виготовлені з використанням технічних
засобів (фотокопії тощо) засвідчуються
підписом особи, яка їх виготовила, або
яка перевірила їх на відповідність
оригіналам, із зазначенням її прізвища,
ініціалів та посади (якщо вона є
посадовою особою) та з прикладенням
печатки за її наявності).

У разі невідповідності наданих суду
копій документів згаданим вимогам вони
не вважаються належними і допустимими
доказами і не беруться судом до уваги у
вирішенні спору.

Якщо подані копії документів, у т.ч.
виготовлені з використанням технічних
засобів, викликають сумніви,
господарський суд може витребувати
оригінали цих документів, у т.ч. для
огляду в судовому засіданні з
наступним поверненням цих оригіналів
особі, яка їх подала.

Як вбачається з матеріалів цієї справи,
позивачем в якості доказів на
підтвердження викладених у позовній
заяві обставин до матеріалів позовної
заяви додані копії наступних
документів: протокол загальних зборів
власників ПП "Стоматологія Нова" від
04.07.13 № 1, акти прийому-передачі та
грошової оцінки майна, що передається
до статутного капіталу ПП
"Стоматологія Нова" від 04.07.13, свідоцтво
про право власності на нерухоме майно
від 03.12.13, витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 04.12.13
(ідентифікаційний номер 13912792),
технічний паспорт на не житлове
АДРЕСА_2, виготовлений станом на 18.06.13,
характеристика та план не житлового
АДРЕСА_2 від 18.06.13, експлікація
приміщень до плану поверхів не
житлового АДРЕСА_2 від 18.06.13.

При цьому, як встановлено судом станом
на час надходження цієї позовної заяви
до суду, всі вищенаведені докази на
підтвердження викладених у позовній
заяві обставин є лише фотокопіями, які
не містять засвідченого підпису особи,
що їх виготовила, або яка перевірила їх
на відповідність оригіналам, із
зазначенням її прізвища, ініціалів та
посади (якщо вона є посадовою особою) та
з прикладенням печатки (за її
наявності).

У зв'язку з чим, ухвалою від 04.03.14 судом
при порушенні провадження у справі №
908/699/14 було витребувано у позивача
належним чином засвідчені читаємі
копії документів: які посвідчують
правовий статус (статут, довідку про
включення до ЄДРПОУ, свідоцтво про
державну реєстрацію); належним чином
оформлене доручення на представника;
письмові нормативні, у т.ч. витяги із
законодавства і документальні
обґрунтування заявлених вимог, у т.ч.
обґрунтувати якими нормами чинного
законодавства України передбачено
такий спосіб захисту порушеного права,
як визнання права власності судом на
рухоме майно; протокол загальних
зборів власників приватного
підприємства "Стоматологія Нова" від
04.07.13 № 1; свідоцтво про право власності
на нерухоме майно серії САЕ № 952427; акт
приймання-передачі та грошової оцінки
майна від 04.07.13; свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 03.12.13
серії САК № 216047; витяг з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності не
житлового приміщення загальною площею
133,8 кв.м., що знаходиться за адресою
АДРЕСА_2, станом на час розгляду справи
№ 908/699/14 в суді; технічний паспорт на
спірне не житлове приміщення; докази на
підтвердження сплати судового збору в
установленому порядку і розмірі, з
урахуванням приписів постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.13 № 7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI ГПК
України"; докази на підтвердження не
визнання відповідачем права власності
на спірне не житлове приміщення;
довідку про повні банківські
реквізити; все листування з
відповідачем у справі по суті спору, з
доказами його направлення та отримання
останнім (за наявності); належним чином
засвідчені читаємі копії документів,
доданих до позову - у справу та
оригінали - суду для огляду.

У зв'язку із неявкою в судове засідання
призначене на 11 год. 00 хв. 02.04.14
представника позивача та не виконання
ним вимог викладених в ухвалі суду у
цій справі від 04.03.14 суд своєю ухвалою
від 02.04.14 повторно зобов'язав, у т.ч.
позивача, виконати вимоги викладені в
ухвалі господарського суду від 04.03.14
про порушення провадження по справі №
908/699/14 та завчасно - до 10.04.14 надати до
суду витребувані вищевказаною ухвалою
документи.

При винесенні вказаної ухвали судом
було враховано, що ухвала суду в цій
справі від 04.03.14 була надіслана судом на
адресу: 69037, м. Запоріжжя, вул. Рекордна,
20-А, к. 53, тобто на адресу, вказану
позивачем у цій справі, яка до того ж, є
місцезнаходженням ПП "Стоматологія
Нова" згідно із відомостями (які
долучені до матеріалів цієї справи) із
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
державного підприємства
"Інформаційно-ресурсний центр" взятого
судом із всесвітньої мережі Інтернет
(сайт irc.gov.ua) станом на час розгляду цієї
справи № 908/699/14 в господарському суді.

Судом при розгляді цієї справи
прийнято до уваги той факт, що
матеріали справи свідчать, що позивач
витребуваних судом належним чином
засвідчених копій наведених вище
документів - у справу та оригіналів -
для огляду не надав, в судові засідання
двічі не з`явився, про причини неявки
суд не повідомив.

Натомість, судом прийнято до уваги те,
що 14.04.14, тобто станом на час прийняття
процесуального рішення у справі №
908/699/14 по суті спору, базою діловодства
господарського суду Запорізької
області зареєстровано ще одну позовну
заяву ПП "Стоматологія Нова" до ФОП
ОСОБА_1 про визнання права власності.

Поряд із зазначеним, жодних заяв або
клопотань від позивача до матеріалів
справи № 908/699/14 (суддя Корсун В.Л.) в
порядку ст.ст. 22, 69, 77, 78, 80, 81 ГПК України -
не надходило.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про можливість розгляду справи № 908/699/14
по суті спору за наявними у справі
доказами.

При цьому, докази, які були подані
позивачем до матеріалів позовної заяви
при зверненні з позовом до суду, суд
визнає неналежними та недопустимими, а
тому не беруться судом до уваги при
вирішенні справи по суті спору.

Проаналізувавши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 Цивільного
кодексу України (далі ЦК України),
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Власникові належать
права володіння, користування та
розпорядження майном. Власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Згідно із ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

У відповідності з положеннями ст. 392 ЦК
України, на які посилається позивач у
своїй позовній заяві, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Таким чином, вимога про визнання права
власності може бути заявлена власником
індивідуально визначеної речі, права
якого оспорюються, заперечуються чи не
визнаються третьою особою, яка не
знаходиться з власником у
зобов'язальних чи інших відносинах із
приводу спірної речі.

Предметом спору у цій справі є
матеріально-правовий об'єкт, з приводу
якого виник спір, та на який може бути
спрямована самостійна вимога іншої
особи, спірне правовідношення;
натомість відсутність факту
невизнання відповідачами права
власності на спірне майно означає
недоведеність чи відсутність
існування самого спору, порушеного
права чи охоронюваного законом
інтересу та відповідно необхідності
його судового захисту, що
встановлюється рішенням суду під час
вирішення спору по суті.

Як встановлено судом, в матеріалах цієї
господарської справи відсутні докази
на підтвердження оспорювання та
невизнання відповідачем у справі (ФОП
ОСОБА_1) права власності ПП
"Стоматологія Нова" на спірне майно.

Наявні в матеріалах справи належним
чином засвідчені копії ухвал
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 25.03.14 у справі № 0825/9823/2012
та від 01.04.14 у справі № 2/337/858/2014 свідчать
про наявність спору між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, тобто між фізичними особами,
щодо об'єкту нерухомого майна - не
житлового приміщення загальною площею
133,8 кв.м., що знаходиться за адресою
АДРЕСА_2.

Отже, факту заперечення або ж
оспорювання права власності
відповідачем у справі № 908/699/14 - а саме
ФОП ОСОБА_1, як суб'єктом
господарювання, судом не встановлено.

Крім того, позивачем у справі
господарського суду за № 908/699/14 не
надано суду доказів про те, що ним, як
власником майна, що є предметом спору у
цій справі, втрачено правовстановлюючі
документи, які засвідчують право
власності ПП "Стоматологія Нова" на
спірне майно, що в свою чергу є однією з
підстав для задоволення позовних вимог
в порядку норм ст. 392 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, позивачем в
ході розгляду справи не доведено
належними та допустимими доказами
наявність підстав, які є необхідними
для задоволення позовних вимог в
порядку визначеному чинним
законодавством України та з підстав,
зазначених у позові.

Більш того, заявляючи в своїй позовній
заяві про визнання права власності на 22
одиниці стоматологічного обладнання
вартістю 80 000 грн. позивач не вказав у
своїй позовній заяві в цій справі
найменування кожного із вказаних 22
одиниць стоматологічного обладнання
із визначенням його (обладнання)
індивідуальних ознак.

У зв'язку з чим, у задоволені позовних
вимог про визнання права власності на
рухоме та нерухоме майно, а саме: не
житлове приміщення загальною площею
133,8 кв.м., що знаходиться за адресою
АДРЕСА_2 загальною вартістю 399 900 грн.
та стоматологічне обладнання - 22
одиниці загальною вартістю 80 000 грн.
судом відмовляється через
недоведеність.

З підстав передбачених ст. 80 ГПК
України, а також приймаючи до уваги
наявність положень п. 4.4 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.11 № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (із послідуючими
змінами в редакції чинній станом на час
прийняття процесуального рішення у
справі № 908/699/14), судом відмовлено у
задоволенні клопотання представника
відповідача від 14.04.14 викладеному у
відзиві на позовну заяву у цій справі
про припинення провадження у справі №
908/699/14 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК
України у зв'язку із відсутністю
предмета спору.

Відмовляючи у задоволенні вказаного
клопотання суд виходив з того, що
господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 11 ч. 1
ст. 80 ГПК України), зокрема, у випадку
припинення існування предмета спору
(наприклад, сплата суми боргу, знищення
спірного майна, скасування
оспорюваного акту державного чи ін.
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань. (…) Припинення
провадження у справі на підставі
зазначеної норми ГПК України можливе в
разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив існування в процесі розгляду
справи. Якщо ж він був відсутній і до
порушення провадження у справі, то
зазначена обставина тягне за собою
відмову в позові, а не припинення
провадження у справі.

Заява позивача (підписана директором
ПП "Стоматологія Нова" Чубукіною К.П.)
від 14.04.14, якою директор підприємства
позивача повідомляє суд, що
довіреність від 27.02.13, яка видана
позивачем ОСОБА_4 відкликана як
помилково видана, судом в силу норм
чинного ГПК України, не розглядалась
оскільки вказана заява надійшла до
суду 14.04.14 об 12 год. 05 хв., тобто після
завершення судового засідання і
проголошення вступної та резолютивної
частини рішення у цій справі (об 11 год. 50
хв., що підтверджується змістом
вказаної заяви та протоколом судового
засідання у цій справі від 14.04.14 ). При
цьому, доказів відкликання такої
довіреності від 27.02.13 позивачем до
наданої заяви не додано.

Більш того, судом прийнято до уваги той
факт, що:

- вказана заява надійшла до відділу
документального забезпечення
господарського суду Запорізької
області (канцелярія суду) без конверту,
що надає суду підстави вважати, що така
заява від 14.04.14, яка підписана
директором ПП "Стоматологія Нова"
Чубукіною К.П., могла бути здана до
відділу документального забезпечення
господарського суду Запорізької
області особисто Чубукіною К.П., яка не
була позбавлена права з'явитись в
судове засідання призначене на 11 год. 30
хв. 14.04.14 та повідомити суд про вказані в
заяві обставини, або іншою
уповноваженою позивачем особою;

- що явка представників сторін, до кола
яких відноситься і позивач у цій
справі, була визнана судом обов'язковою
як в судове засідання призначене на 11
год. 00 хв. 02.04.14, так і на 11 год. 30 хв. 14.04.14.

Згідно із положеннями ст. 49 ГПК України,
судовий збір покладається на позивача.

Статтею 44 ГПК України передбачено, що
судові витрати складаються, зокрема, з
судового збору (ч. 1). Розмір судового
збору, порядок його сплати, повернення
і звільнення від сплати встановлюються
законом (ч. 2).

У відповідності до приписів п. 3 ч. 1 ст. 57
ГПК України, до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

З 01.11.11 набрав чинності Закон
України "Про судовий збір", положеннями
якого встановлено порядок сплати та
розміри ставок судового збору за
звернення до господарського суду.

Згідно з ст. 4 Закон України "Про судовий
збір", судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява подається до суду, у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Розмір мінімальної заробітної плати,
станом на 01.01.14, становить 1 218 грн.

Приписами п. 2.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.13 № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI ГПК України"
визначено: господарським судам слід
враховувати, що судовий збір з позовної
заяви про визнання права власності на
майно визначається з урахуванням
вартості спірного майна, тобто як зі
спору майнового характеру. При цьому
суд не повинен визначати вартість
майна за відповідними вимогами,
оскільки за змістом п. 3 ч. 2 статті 54 і
статті 55 ГПК такий обов'язок
покладається на позивача.

Нормами ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" визначено, що за подання
до господарського суду: позовної заяви
майнового характеру ставка судового
збору становить 2 відсотки ціни позову,
але не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

Позивачем у цій справі заявлені вимоги
про визнання права власності на рухоме
та нерухоме майно, а саме: не житлове
приміщення загальною площею 133,8 кв.м.,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_2
загальною вартістю 399 900 грн. та
стоматологічне обладнання - 22 одиниці
загальною вартістю 80 000 грн.

Враховуючи зміст наведених вище
позовних вимог, позивачем заявлено
вимоги майнового характеру, загальна
вартість яких становить 479 900 грн. (479
900 грн. = 399 900 грн. + 80 000 грн.). Отже,
судовий збір за заявленими вимогами
повинен становити 9 598 грн., тобто 2
відсотки ціни позову.

Разом з тим, матеріали цієї справи
свідчать, що позивачем при зверненні з
позовом до суду сплачено судовий збір
лише в розмірі 1 450 грн., тобто у меншому
розмірі аніж встановлений Законом.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне стягнути з позивача
недоплачену суму судового збору в
розмірі 8 148 грн.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України "Про судовий збір", ст.
ст. 21, 42, 43, 45, 22, 30, 33, 34, 36, 44, 57, 49, 69, 82, 821, 84,
85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити.

Стягнути з приватного підприємства
"Стоматологія Нова" (69037, м. Запоріжжя,
вул. Рекордна, 20-А, к. 53, ,
р/р 5139 в ПАТ «Креді Агріколь») в
доход Державного бюджету України (, одержувач: УДКСУ у м.
Запоріжжя (Орджонікідзевський район),
22030001, Банк одержувача: ГУДКСУ у
Запорізькій області, МФО 813015, № рахунку
3007) - 8 148 (вісім тисяч сто сорок
вісім) грн. 00 коп. судового збору. Видати
наказ після набрання рішенням законної
сили.

Повне рішення складено 22.04.14.

Суддя
В.Л. Корсун