ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2014 р.
Справа № 914/710/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Ділай У.І.

при секретарі Лосик Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовною заявою: Публічного
акціонерного товариства "Кредобанк", м.
Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Підприємство з
іноземними інвестиціями "Адріамонт", м.
Трускавець

про: стягнення 7 176,58 грн.

Представники :

Від позивача: Яцинич Я.Я. - представник
(Довіреність №6757 від 30.09.2013р.)

Від відповідача: не з'явився.

Представнику позивача роз'яснено права
і обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України. Клопотань в порядку ч. 6 ст. 811
ГПК України про технічну фіксацію
судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

На розгляд Господарського суду
Львівської області поступила позовна
заява Публічного акціонерного
товариства "Кредобанк", м. Львів до
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Підприємство з
іноземними інвестиціями "Адріамонт", м.
Трускавець про стягнення 7 176,58 грн.

Ухвалою суду від 05.03.2014 р. вказана
позовна заява прийнята до провадження
та призначена до розгляду в судовому
засіданні на 25.03.2014 р. З підстав,
викладених в ухвалах суду розгляд
справи неодноразово відкладався.

18.04.2014 р. від позивача в канцелярію суду
поступила Заява про уточнення позовних
вимог № 11-04/14 від 11.04.2014 р., відповідно до
якої позивач просить суд стягнути з
відповідача заборгованість в розмірі 7
244,88 грн., з яких 6 311,35 грн. - борг за
кредитом, 415,12 грн. - прострочені
відсотки, 486,68 грн. - пеня по
простроченій сумі кредиту, 31,73 грн. -
пеня по прострочених відсотках.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги, із
врахуванням вищевказаної заяви,
підтримав, просив суд позов задоволити.

Відповідач явку представника в судове
засідання не забезпечив. На адресу суду
повернулися поштові конверти з копіями
ухвал суду від 05.03.2014 р. та 25.03.2014 р.,
направлені на вказану у позовній заяві
та Витягу з ЄДРЮО та ФОП № 919705 адресу
ТзОВ "Підприємство з іноземними
інвестиціями "Адріамонт": 82200, Львівська
обл., м. Трускавець, вул. Стебницька, 61.
Як вказано у довідках поштового
відділення «за зазначеною адресою
адресата не знайдено».

За змістом ст. 64 ГПК України, зокрема, в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Доказом такого повідомлення в разі
неповернення ухвали підприємством
зв'язку може бути й долучений до
матеріалів справи та засвідчений самим
судом витяг з офіційного сайту
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" щодо
відстеження пересилання поштових
відправлень, який містить інформацію
про отримання адресатом відповідного
поштового відправлення, або засвідчена
копія реєстру поштових відправлень
суду. (Вказаної позиції дотримується
Вищий господарський суд України у
Постанові від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»).

Враховуючи те, що суду представлено
достатньо доказів для вирішення спору
по суті, суд прийшов до висновку про
можливість розгляду справи в порядку
ст. 75 ГПК України за відсутності
представника відповідача за наявними в
ній матеріалами.

В процесі розгляду матеріалів справи
судом встановлено:

31.03.2006 р. між Акціонерним товариством
«Кредит Банк (Україна)»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Кредобанк" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Підприємство з
іноземними інвестиціями "Адріамонт"
укладено Кредитний договір № 15,
відповідно до умов якого позивач взяв
на себе зобов'язання надати у власність
відповідачу грошові кошти (кредит) у
розмірі 26 167,00 грн. зі сплатою 20 % річних
на термін до 30.03.2011 р., а відповідач у
свою чергу зобов'язався повернути
кредит і сплатити проценти за
користування ним та комісії.

Як вбачається із матеріалів справи,
договірні зобов'язання позивач виконав
належним чином, надавши відповідачу
кредит у розмірі 26 067.00 грн., про що
свідчить Меморіальний ордер № 401 від
07.04.2006 р.

У п. 2.5. Договору сторони погодили, що
кредит надається на умовах
забезпеченості, поворотності,
строковості, платності та цільового
характеру використання.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що
проценти за користування кредитом
нараховуються на суму заборгованості
по кредиту за методом «факт/360»
(фактична кількість днів у місяці, але,
умовно, 360 днів у році), за ставкою,
визначеною у п. 2.1. Договору (20 %) з
моменту видачі кредиту до терміну,
вказаного у п. 2.2. Договору .

Згідно п. 4.3. Договору відповідач
зобов'язався сплачувати проценти у
валюті кредиту щомісяця, але не пізніше
останнього робочого дня місяця, за який
нараховані проценти.

У відповідності до п. 5.1. на відповідача
покладався обов'язок повернути
позивачу кредит у повному обсязі в
порядку і терміни, передбачені цим
Договором та/або додатками до нього.

Пунктом 7.1. Договору обумовлено, що за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань (повернення кредиту або
його частини, оплати процентів,
комісій) відповідач на вимогу позивача
сплачує йому пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період
прострочки, за весь час прострочки.

Як вказано у позовній заяві зобов'язань
за Кредитним договором № 15 від 31.03.2006 р.
відповідач належно не виконував.

25.10.2013 р. позивач надіслав на адресу
відповідача Повідомлення-вимогу №
23-10/2013 від 23.10.2013 р., відповідно до якої
вимагав повністю повернути кредит та
сплатити нараховані відсотки, а також
штрафні санкції (пеню і штраф).

Однак, як встановлено в судовому
засіданні, вищевказана претензія
залишена відповідачем без задоволення
та реагування, що стало підставою для
звернення позивача до суду про
стягнення суми боргу в примусовому
порядку.

Відповідно до Заяви про уточнення
позовних вимог № 11-04/14 від 11.04.2014 р.,
позивач просить суд стягнути з
відповідача заборгованість в розмірі 7
244,88 грн., з яких 6 311,35 грн. - борг за
кредитом, 415,12 грн. - прострочені
відсотки, 486,68 грн. - пеня по
простроченій сумі кредиту, 31,73 грн. -
пеня по прострочених відсотках.

Суд заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши та дослідивши
докази по справі та оцінивши їх в
сукупності, прийшов до висновку, що
позовні вимоги згідно Заяви про
уточнення позовних вимог № 11-04/14 від
11.04.2014 р. підлягають до задоволення у
повному обсязі, з наступних підстав:

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку, при
цьому зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання виникають з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом.

Як встановлено в процесі розгляду
справи спірні правовідносини між
сторонами виникли на підставі
Кредитного договору № 15 від 31.03.2006 р.,
умови якого передбачали надання
позивачем відповідачу кредиту у
розмірі 26 167,00 грн. зі сплатою 20 % річних
на термін до 30.03.2011 р.

Згідно визначення ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, 193 ГК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

В судовому засіданні суд встановив, що
на виконання зобов'язань за Кредитним
договором № 15 від 31.03.2006 р. позивачем
було надано відповідачу кредит у
розмірі 26 067.00 грн., що підтверджується
Меморіальним ордером № 401 від 07.04.2006 р.

У відповідності до п.п. 4.3., 5.1. Договору
відповідач зобов'язався сплачувати
проценти у валюті кредиту щомісяця, але
не пізніше останнього робочого дня
місяця, за який нараховані проценти, а
також повернути позивачу кредит у
повному обсязі в порядку і терміни,
передбачені цим Договором та/або
додатками до нього.

Згідно п. 2.2. Договору датою остаточного
повернення кредиту визначено 30.03.2011 р.

Проте, як встановлено судом,
передбачених вищенаведеними пунктами
Договору зобов'язань відповідач
належно не виконав - у визначені
Договором строки отриманого кредиту не
повернув, процентів за користування
кредитними коштами не сплатив.
Повідомлення-вимога № 23-10/2013 від 23.10.2013
р. про погашення заборгованості
залишена відповідачем без задоволення
та реагування.

У ст. 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, а у
відповідності до ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
ст. 610 ЦК України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Правова норма ч. 1 ст. 612 ЦК України
визначає, що боржник вважається таким,
що прострочив, якщо він не приступив
до виконання зобов'язання або не
виконав його у строк, встановлений
договором або законом.

В силу ст. 216 ГК України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
кодексом, іншими законами та договором.

Пунктом 7.1. Кредитного договору
передбачено, що за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань
(повернення кредиту або його частини,
оплати процентів, комісій) відповідач
на вимогу позивача сплачує йому пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у період прострочки, за
весь час прострочки.

Із врахуванням вищенаведеного, суд
перевіривши розрахунок позовних вимог
прийшов до висновку, що позовні вимоги
є обґрунтованими, доведеними наявними
в матеріалах справи доказами та такими,
що підлягають до задоволення у повному
обсязі.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України та ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідач доводів позивача не
спростував, доказів належного
виконання зобов'язань за Кредитним
договором № 15 від 31.03.2006 р. суду не
надав.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК
України покладається на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 174, 193, 216 ГК України, ст.ст. 509, 525, 526,
599, 610, 612, 1054 ЦК України, ст.ст. 4-3, 33, 43, 49, 75,
82-84 ГПК України , суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Підприємство з іноземними
інвестиціями "Адріамонт" (82200, Львівська
обл., м. Трускавець, вул. Стебницька, 61.
Ідентифікаційний код 31077267) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Кредобанк" (79026, м. Львів, вул.. Сахарова,
78. Ідентифікаційний код 09807862) 6 311,35 грн.
- боргу за кредитом, 415,12 грн. -
прострочених відсотків, 486,68 грн. - пені
по простроченій сумі кредиту, 31,73 грн. -
пені по прострочених відсотках, всього
- 7 244,88 грн.; 1 827,00 грн. судового збору.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 25.04.2014 р.

Суддя
Ділай У.І.