ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2014 р.
Справа № 5023/4049/12

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя
Лакіза В.В., суддя Плахов О.В.

при секретарі Міракові Г.А.

за участю представників:

апелянта - не з'явився,

боржника - не з'явився,

комітету кредиторів - не з'явився,

ліквідатор - Севостьянов Є.В. на
підставі свідоцтва НОМЕР_1 від 23.05.2013р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Зміївському
районі Харківської області, м. Зміїв
(вх.№1131Х/2) на ухвалу господарського
суду Харківської області від 07.04.2014р. у
справі №5023/4049/12,

за заявою Фермерського господарства
"Альянс", м. Зміїв

до Колективного
сільськогосподарського підприємства
"Роздольне", с. Роздольне

про визнання банкрутом ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 10.09.2012р.
порушено провадження у справі №5023/4049/12
про банкрутство Колективного
сільськогосподарського підприємства
"Роздольне".

Постановою господарського суду
Харківської області від 10.12.2012р. у
справі №5023/4049/12 (суддя Чистякова І.О.)
визнано Колективне
сільськогосподарське підприємство
"Роздольне" банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру; призначено
ліквідатором банкрута арбітражного
керуючого Севостьянова Євгена
Вікторовича, якого зобов'язано в строк
до 10.06.2013р. виконати ліквідаційну
процедуру.

03.03.2014р. Управління Пенсійного фонду
України в Зміївському районі
Харківської області подало до
місцевого господарського суду заяву
про визнання поточних майнових вимог
до банкрута за січень і лютий 2014 року в
розмірі 4 183,43грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 07.04.2014р. у
справі №5023/4049/12 відмовлено заявнику у
визнанні грошових вимог до
Колективного сільськогосподарського
підприємства "Роздольне" в сумі 4
183,43грн.

Не погоджуючись з прийнятою місцевим
господарським судом ухвалою від
07.04.2014р., апелянт звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись, що справа
була розглянута судом неповно і не
всебічно, судом неоднозначно
застосовані нормативні акти при
розгляді справи, просить оскаржувану
ухвалу скасувати та прийняти рішення
про задоволення заяви від 27.02.2014р. про
визнання поточних грошових вимог до
банкрута в сумі 4 183, 43грн. за січень,
лютий 2014р.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
у заяві про визнання майнових вимог до
банкрута, він просить визнати не
конкурсні, а поточні вимоги, тобто які
виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство. Як зазначає
апелянт, ліквідаційна процедура по цій
справі ще не закінчилась, тому кредитор
може пред'явити поточні вимоги до
боржника. Окрім зазначеного, у
попередніх судових засіданнях, судом
були визнані поточні вимоги апелянта
до банкрута за грудень 2012р., січень,
вересень та жовтень 2013р.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 29.04.2014р. у
справі №5023/4049/12 прийнято апеляційну
скаргу до провадження, розгляд скарги
призначено на 14.05.2014р.

12.05.2014р. апелянт надіслав до
Харківського апеляційного
господарського суду заяву про розгляд
справи без участі представника
(вх.№3707), заяву про визнання поточних
майнових вимог в сумі 4 183,43грн. за
січень, лютий 2014р. підтримує.

До початку судового засідання
ліквідатор надав відзив на апеляційну
скаргу (вх.№3791 від 14.05.2014р.), вважає, що
ухвала господарського суду
Харківської області від 07.04.2014р. є
законною та обгрунтованою, просить у
задоволенні апеляційної скарги
відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні Харківського
апеляційного господарського суду
14.05.2014р. ліквідатор просить ухвалу
господарського суду Харківської
області залишити без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Враховуючи, що наявних матеріалів
справи достатньо для розгляду
апеляційної скарги по суті, зважаючи на
те, що інші учасники судового процесу у
справі про банкрутство про дату, час і
місце розгляду апеляційної скарги
повідомлені належним чином, а також, що
явка представників учасників судового
процесу у справі про банкрутство у
судове засідання не була визнана
обов'язковою та зважаючи на стислі
строки розгляду апеляційної скарги на
ухвалу суду, у відповідності до
приписів статті 102 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів вважає за можливе
розглянути апеляційну скаргу в даному
судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи №5023/4049/12,
викладені в апеляційній скарзі доводи
апелянта, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 26.09.2012р. у
справі №5023/4049/12 (підготовче засідання)
зобов'язано кредитора - Фермерське
господарство "Альянс" в п'ятиденний
строк з дня прийняття даної ухвали
опублікувати в офіційному друкованому
органі України газеті "Голос України"
або "Урядовий кур'єр" оголошення про
порушення справи про банкрутство
боржника - Колективне
сільськогосподарське підприємство
"Роздольне"; зобов'язано розпорядника
майна разом з керівником боржника
розглянути в тридцятиденний строк від
дня публікації оголошення вимоги
кредиторів, за наслідками розгляду
вимог кредиторів повністю або частково
визнати їх або відхилити.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 26.11.2012р. у
справі №5023/4049/12 (попереднє засідання)
затверджено реєстр вимог кредиторів
Колективного сільськогосподарського
підприємства "Роздольне", з такими
включеними до реєстру вимогами
кредиторів, а саме вимоги:

1) Фермерського господарства
"Альянс" в сумі 4 602 201,63грн. (четверта
черга задоволення), в сумі 44 087,96грн.
(шоста черга задоволення) та витрати,
пов'язані з провадженням у справі про
банкрутство - 1 073,00грн. (перша черга
задоволення);

2) ДП "Газ України" НАК "Нафтогаз
України" в сумі 29 209,63грн. (четверта
черга задоволення) та витрати,
пов'язані з провадженням у справі про
банкрутство - 1 073,00грн. (перша черга
задоволення);

3) ТОВ "АгроУкраїни" в сумі 35 107,11грн.
(четверта черга задоволення) та
витрати, пов'язані з провадженням у
справі про банкрутство - 1 073,00грн. (перша
черга задоволення);

4) Фонд загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття в особі
Зміївського районного центру
зайнятості в сумі 44 706,94грн.
(четверта черга задоволення) та в сумі 3
769,42грн. (шоста черга задоволення).

Визнано вимоги конкурсних кредиторів,
що не були заявлені у встановлений
законодавством строк, або не були
заявлені взагалі погашеними.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 03.06.2013р.
продовжено строк ліквідаційної
процедури до 10.12.2013р.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 09.12.2013р.
продовжено строк ліквідаційної
процедури до 10.06.2014р.

У заяві про визнання поточних майнових
вимог, що була подана до місцевого
господарського суду 03.03.2014р.,
Управління Пенсійного фонду України в
Зміївському районі Харківської
області зазначає, що згідно рішень
відділу з призначення пенсій УПФУ в
Зміївському районі пільгові пенсії за
віком призначені і виплачуються
трактористам-машиністам, які працювали
в КСП "Роздольне", в тому числі ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5. Загальна сума коштів,
які підлягають відшкодуванню КСП
"Роздольне" становить за січень 2014р. - 2
293,56грн., за лютий 2014р. - 1 889,87грн., всього
- 4 183,43грн.

Свою заяву Управління Пенсійного фонду
України в Зміївському районі
Харківської області обґрунтовує тим,
що згідно приписів Закону України "Про
пенсійне забезпечення" та Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" право
на пенсію на пільгових умовах мають
трактористи-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них - не
менше 20 років на зазначеній роботі.
Відшкодуванню підприємствами та
організаціями підлягають пенсії,
призначені за пунктами "б"-"з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Дослідивши зазначену заву з
урахуванням вимог чинного
процесуального законодавства та
законодавства України про банкрутство,
колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно статті 4-1 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 22 грудня
2011р. №4212-VI було внесено зміни до
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" шляхом його
викладення в новій редакції.

Відповідно до Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
27.12.2012р. №01-06/1941/2012 про Закон України
"Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
виконання господарських зобов`язань"
зазначено, що Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" у
редакції Закону України від 22 грудня 2011
року № 4212-VI набирає чинності 19.01.2013 р.

У розділі Х "Прикінцеві та перехідні
положення" цього Закону визначено, що
положення цього Закону, що регулюють
ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Враховуючи вищевикладене, а також
приймаючи до уваги те, що господарським
судом у даній справі прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури 10 грудня 2012 року, тобто до
набрання чинності Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" у
редакції Закону України від 22 грудня 2011
року №4212-VI, то відповідно під час
розгляду вимог кредитора до боржника,
що заявлені в ліквідаційній процедурі,
повинно бути застосовано положення
Закону в редакції, яка діяла до
набрання чинності змінами згідно із
Законом України від 22 грудня 2011 року
№4212-VI.

Статтею 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції, яка діяла до набрання
чинності Закону України №4212-VI від
22.12.2011р.) кредитор - юридична або фізична
особа, яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника, щодо
виплати заборгованості із заробітної
плати працівникам боржника, а також
органи державної податкової служби та
інші державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).
Конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство. До конкурсних кредиторів
відносяться також кредитори, вимоги
яких до боржника виникли внаслідок
правонаступництва за умови виникнення
таких вимог до порушення провадження у
справі про банкрутство. Поточні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури: підприємницька діяльність
банкрута завершується закінченням
технологічного циклу з виготовлення
продукції у разі можливості її продажу;
строк виконання всіх грошових
зобов'язань банкрута та зобов'язання
щодо сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів),
повернення коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності вважається таким, що
настав; припиняється нарахування
неустойки (штрафу, пені), процентів та
інших економічних санкцій по всіх
видах заборгованості банкрута.

Вимоги за зобов'язаннями боржника,
визнаного банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури.

Згідно частини 1 статті 25 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" з дня визнання
боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури повідомляє
працівників банкрута про звільнення
та здійснює його відповідно до
законодавства України про працю;
заявляє в установленому порядку
заперечення по заявлених до боржника
вимогах поточних кредиторів за
зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство,
і є неоплаченими.

Аналізуючи зазначені норми
законодавства про банкрутство у їх
сукупності, виходячи із основоположних
засад правового регулювання
особливого порядку відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом, колегія
суддів апеляційної інстанції
приходить до висновку, що поточними
вимогами кредитора визнаються
неоплачені боржником вимоги, які
виникли в процедурі банкрутства
боржника після порушення
господарським судом провадження у
справі про банкрутство і до винесення
постанови про визнання боржника
банкрутом, відкриття ліквідаційної
процедури і призначення ліквідатора.

Окрім цього, після звільнення
працівників підприємства - банкрута
фонд оплати праці не формується і не
сплачуються витрати на виплату і
доставку пенсій. Таким чином, витрати
щодо виплати оплати праці та допомоги
працівникам боржника можуть
здійснюватись лише до моменту
прийняття постанови про визнання
боржника банкрутом.

Постановою господарського суду
Харківської області про визнання
боржника банкрутом від 10.12.2012р.
встановлено, що з дня прийняття
постанови підприємницька діяльність
банкрута припиняється, строк виконання
всіх грошових зобов'язань, та
зобов'язань щодо сплати податків і
обов'язкових платежів вважається
таким, що настав, припиняється
нарахування неустойки, процентів та
інших економічних санкцій по всіх
видах заборгованості, вимоги за
зобов'язаннями банкрута, що виникли під
час проведення процедур банкрутства,
пред'являються в межах ліквідаційної
процедури. Керівник банкрута
звільняється з роботи у зв'язку з
банкрутством підприємства, про що
робиться запис у його трудовій книжці.
Припиняються повноваження органів
управління банкрута і повноваження
власників майна.

Як вбачається із матеріалів справи,
Управління Пенсійного фонду України в
Зміївському районі Харківської
області просить визнати майнові вимоги
по поточній заборгованості боржника по
відшкодуванню витрат на виплачені
пільгові пенсії
трактористам-машиністам за січень і
лютий 2014 року у розмірі 4 183,43грн., тобто
по заборгованості, що виникла після
визнання боржника банкрутом, відкриття
ліквідаційної процедури і призначення
ліквідатора постановою господарського
суду Харківської області від 10.12.2012р.

У статті 31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
зазначено склад витрат, пов'язаних із
здійсненням ліквідаційної процедури,
яка також не передбачає сплату
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій та внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, в зв'язку з чим,
колегія суддів дійшла висновку, що
вимоги заявника не є ані вимогами
четвертої черги, ані поточними
зобов'язаннями, виходячи зі змісту
цього Закону.

У справах про банкрутство норми Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", який є
спеціальним Законом, мають перевагу
серед інших нормативно-правових актів.

Отже, заявлені апелянтом майнові
вимоги по поточній заборгованості
боржника не мають характеру поточних у
розумінні статті 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
оскільки заявлені після введення
ліквідаційної процедури, під час якої
не виникає нових зобов'язань.

Аналогічної правової позиції
дотримується Верховний Суд України у
постанові від 18.03.2014р. у справі №6/108-09 за
заявою Управління Пенсійного фонду
України в м. Охтирці та Охтирському
районі Сумської області до Відкритого
акціонерного товариства
"Охтирсільмаш".

З огляду на викладене, враховуючи, що
місцевий господарський суд забезпечив
дотримання вимог чинного
законодавства щодо всебічного, повного
та об'єктивного дослідження усіх
фактичних обставин справи та дав
належну правову оцінку наявним у
матеріалах справи доказам, колегія
суддів вважає, що оскаржувана ухвала
місцевого господарського суду
винесена з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
та при повному з'ясуванні обставин, що
мають значення для справи, у зв'язку з
чим апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Зміївському
районі Харківської області слід
залишити без задоволення, а ухвалу
господарського суду Харківської
області від 07.04.2014р. у справі №5023/4049/12 -
без змін.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103,
ст. 105, ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Зміївському
районі Харківської області залишити
без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 07.04.2014р. у
справі №5023/4049/12 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 15.05.2014
року.

Головуючий суддя
Здоровко Л.М.

Суддя
Лакіза В.В.

Суддя
Плахов О.В.