ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2014 р.
Справа № 909/1487/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді
Желік М.Б.

суддів
Кузь В.Л.

Марко Р.І.

розглянувши апеляційну скаргу
Виконавчого комітету Яремчанської
міської ради Івано-Франківської
області, м. Яремче, вул. Свободи, 266 (вих.
№ 52/07-58/12 від 27.02.2014 року)

на рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 17.02.2014
року

у справі № 909/1487/13

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3, АДРЕСА_1

до відповідача Яремчанської міської
ради Івано-Франківської області, м.
Яремче

про стягнення коштів у сумі 35 159,66 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_4 - представник за
довіреністю;

від відповідача - Кухарук Т.А. -
представник за довіреністю.

Сторонам роз'яснено їх права та
обов'язки, передбачені ст.ст. 22, 27 ГПК
України. Клопотань про технічну
фіксацію судового процесу не
поступало, заяв про відвід складу суду
не надходило.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

17.02.2014 року Господарським судом
Івано-Франківської області (суддя
Гриня Б.П.) винесено рішення у справі №
909/1487/13 за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 до відповідача
Яремчанської міської ради
Івано-Франківської області про
стягнення коштів у сумі 35 159,66 грн.,
відповідно до якого позовні вимоги
задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 17.02.2014
року у справі № 909/1487/13 та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі скаржник
зазначає, зокрема, що позивач не
звільнений від сплати земельного
податку, оскільки згідно ст. 281.2.
Податкового кодексу України виділення
земельної ділянки для будівництва
магазину посудно-господарських
товарів по виду цільового призначення
не належить до жодної категорії земель,
власники (користувачі) яких
звільняються від сплати земельного
податку.

Згідно автоматизованого розподілу
справ КП "Документообіг господарських
судів", 19.03.2014 року справу за № 909/1487/13
розподілено до розгляду судді -
доповідачу Желіку М.Б. Розпорядженням
голови Львівського апеляційного
господарського суду від 20.03.2014 року у
склад колегії для розгляду справи №
909/1487/13 введено суддів Костів Т.С. та
Малех І.Б.

Розпорядженнями голови Львівського
апеляційного господарського суду від
08.04.2014 року та 07.05.2014 року вносилися
зміни до складу колегії суддів по
розгляду справи № 909/1487/13. Відтак,
розгляд справи здійснювався колегією
суддів у складі головуючого судді -
Желіка М.Б., суддів Кузя В.Л., Марка Р.І.

Відводів зазначеному складу суддів не
заявляли.

20.03.2014 року ухвалою Львівського
апеляційного господарського суду
матеріали апеляційної скарги визнано
достатніми для прийняття її до
провадження, розгляд справи призначено
на 09.04.2014 року.

В судовому засіданні 09.04.2014 року
оголошено перерву до 17.04.2014 року.
Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 17.04.2014 року
розгляд справи відкладався з підстав
зазначених у ній.

09.04.2014 року через канцелярію
Львівського апеляційного
господарського суду від представника
позивача надійшов відзив на апеляційну
скаргу, в якому зазначено, що рішення
суду першої інстанції є законним та
обґрунтованим, відтак підлягає
залишенню без змін.

Представником позивача 07.05.2014 року
подано до суду клопотання про
долучення додаткових доказів до
матеріалів справи, яке розглянуте
колегією суддів та задоволене.

У судовому засіданні 07.05.2014 року
сторони участь уповноважених
представників забезпечили, які надали
пояснення по суті апеляційної скарги
та просили врахувати їх при винесенні
постанови.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
законодавства, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, колегія суддів дійшла до
висновку, що рішення Господарського
суду Івано-Франківської області від
17.02.2014 року у справі № 909/1487/13 слід
залишити без змін, а вимоги апеляційної
скарги без задоволення.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Як вбачається із матеріалів справи,
16.05.2007 року між Яремчанською міською
радою (Орендодавець) та підприємцем
ОСОБА_3 (Орендар) укладено договір
оренди землі, відповідно до умов якого
орендодавець на підставі рішення
Яремчанської міської ради від 22.03.2007
року № 97-6/2007 надає, а орендар приймає в
строкове платне користування земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування магазину та офісу, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_2
загальною площею 200 м.кв., строком на 1
(один) рік з переважним правом на його
поновлення.

Договір оренди землі зареєстрований у
Яремчанському міському відділі
Івано-Франківської регіональної філії
центру ДЗК, про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 19.06.2007 року за
№ 13.

Згідно довідки Державної податкової
інспекції у м. Яремче Головного
управління міндоходів в
Івано-Франківській області № 670/Р/170 від
07.11.2013 року вбачається, що за 2008 рік
позивач сплатив до місцевого бюджету
1235,08 грн. - орендної плати за землю, у 2009
році - 6227,85 грн., у 2010 році - 8130,22 грн., у 2011
році - 8569,79 грн., у 2012 році - 8171,07 грн., у 2013
році - 677,51 грн., щодо інформації про
розмір орендної плати за землю у 2007
року органи державної податкової
інспекції повідомили, що надати її є
неможливо, у зв'язку з тим, що особові
рахунки платників податків і зборів
зберігаються 5 (п'ять) років.

В підтвердження сплати орендної плати
за землю за 2007 рік позивачем надано
суду квитанцію № 65 від 02.08.2007 року
(призначення платежу - орендна плата за
землю), квитанцію № 59 від 27.12.2007 року та
квитанцію № 7 від 28.08.2007 року на
загальну суму 2 148,14 грн.

15.08.2013 року Господарським судом
Івано-Франківської області винесено
рішення у справі № 909/175/13-г за позовом
ФОП ОСОБА_3 до Яремчанської міської
ради про визнання недійсним п.15 рішення
Яремчанської міської ради № 97-6/2007 від
22.03.2007 року в частині укладення
договору оренди з ОСОБА_3 та п. п. 8.1 і п.
8.1.1. рішення Яремчанської міської ради
№ 211-11/2012 від 31.05.2012 року та визнання
недійсним Договору оренди земельної
ділянки від 16.05.2007 року із змінами та
доповненнями внесеними до нього від
26.12.2008 року, від 31.03.2009 року та червня 2012
року, відповідно до якого позовні
вимоги задоволено повністю.

Вказане рішення у встановленому
законом порядку не оскаржувалося, а
відтак, згідно положень ст. 85 ГПК
України набрало законної сили.

У рішенні Господарського суду
Івано-Франківської області у справі №
909/175/13-г, зокрема зазначено, що ОСОБА_3 на
підставі рішення Яремчанської міської
ради № 97 від 20.09.1994 року земельну
ділянку площею 0,02 га. по АДРЕСА_2
передано в постійне користування, про
що було видано акт на право постійного
користування землею серії ІФ 18-3/000000,
який зареєстровано в книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею за № 000001. Відтак,
правових підстав для укладення
договору оренди земельної ділянки з
особою, якій належить дана земельна
ділянка на праві постійного
користування немає.

Колегія суддів звертає увагу на те,
згідно ст. 35 ГПК України факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Так, позивач звернувся до суду з
позовом стягнути на його думку
безпідставно одержані відповідачем
кошти сплачені в рахунок орендної
плати за землю згідно договору оренди
землі, що визнаний недійсним на
підставі ст. 1212 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що вказані
вимоги підлягають до задоволення з
огляду на наступне.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Для виникнення зобов'язання з
безпідставного збагачення необхідна
наявність наступних умов: збільшення
майна однієї сторони (набувачем), з
одночасним зменшенням його у іншої
сторони (потерпілого), а також
відсутність правової підстави
(юридичного факту) для збагачення.
Відсутність правової підстави означає,
що набувач збагатився за рахунок
потерпілого поза підставою,
передбаченою законом, іншими правовими
актами чи правочином. Позивач повинен
довести, що мала місце помилка, обман,
випадковість або інші підстави набуття
або збереження майна, які не можна
віднести до підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків,
передбачених статтею 11 ЦК України.

До матеріалів справи долучено ухвалу
Господарського суду
Івано-Франківської області від 23.04.2014
року у справі № 909/75/13-г про роз'яснення
рішення суду, відповідно до якої суд
роз'яснив, що договір оренди земельної
ділянки укладений між ФОП ОСОБА_3 та
Яремчанською міською радою від 16.05.2007
року, із змінами та доповненнями
внесеними до нього (від 26.12.2008 року,
31.03.2009 року та червня 2012 року) є
недійсним з моменту його вчинення -
16.05.2007 року.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
приходить до висновку про підставність
та обґрунтованість позовних вимог, з
огляду на те, що договір оренди землі
визнано недійсним з моменту його
укладення, а користування земельною
ділянкою здійснювалося позивачем на
підставі акту на право постійного
користування землею серії ІФ 18-3/000000.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

За таких умов, колегія суддів діючи в
межах повноважень передбачених ст. ст.
103 Господарського процесуального
кодексу України вважає, що рішення
Господарського суду
Івано-Франківської області у справі №
909/1487/13 від 17.02.2014 року слід залишити без
змін, а вимоги апеляційної скарги без
задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, ГПК України,
Львівський апеляційний господарський
суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні вимог апеляційної
скарги Виконавчого комітету
Яремчанської міської ради
Івано-Франківської області, м. Яремче,
вул. Свободи, 266 (вих. № 52/07-58/12 від 27.02.2014
року) відмовити.

2. Рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 17.02.2014
року у справі № 909/1487/13 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в
місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 12.05.2014
року

Головуючий суддя
Желік М.Б.

суддя
Кузь В.Л.

суддя
Марко Р.І.