ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 р. Справа № 909/243/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Кавлак І.П., при
секретарі судового засідання:
Манів-Головецькій О.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Заступника прокурора м.
Івано-Франківська

в інтересах держави
Івано-Франківської міської ради

в особі комунального
підприємства "Полігон ТПВ"

вул. Гаркуші, 9, м.
Івано-Франківськ, 76000

вул. Грушевського, 21, м.
Івано-Франківськ, 76000

вул. Військових
ветеранів, 10а, м. Івано-Франківськ, 76019

до відповідача:Приватного підприємця
ОСОБА_1

АДРЕСА_1,76018

про стягнення
заборгованості в розмірі 5 629 грн. 37 коп.

За участю представників сторін:

від прокуратури: Гарасимик Т.О. -
прокурор відділу прокуратури м.
Івано-Франківська, (службове
посвідчення №011571 від 26.10.12);

від позивача - Івано-Франківської
міської ради: Челах А.В.- головний
спеціаліст юридичного відділу,
(довіреність №16/01-20/66-в від 09.01.14);

від позивача - КП "Полігон ТПВ" та
відповідача представники не з'явились

ВСТАНОВИВ:

у відповідності до ч.1 ст. 2 ГПК
України, заступник прокурора м.
Івано-Франківська в інтересах держави
Івано-Франківської міської ради в
особі комунального підприємства
"Полігон ТПВ", на підставі покладеного
на нього п.2 ст. 121 Конституції України
та ст. 36-1 Закону України «Про
прокуратуру» представництва,
звернувся до господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до приватного підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості в розмірі 5 629
грн. 37 коп.

Керуючись ч.3 ст. 2 ГПК України,
заступник прокурора
Івано-Франківської області в позовній
заяві № 133-108-14 від 11.03.14 (вх. № 3580/14 від
13.03.14) визначив на підставі якого
законодавства подається позов, в чому
саме порушуються матеріальні інтереси
держави; обґрунтував необхідність їх
захисту та зазначив орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області про
порушення провадження у справі від
17.03.2014 прийнято позовну заяву до
розгляду та призначено розгляд справи
в судовому засіданні на 25.03.2014.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 25.03.2014,
за клопотанням відповідача, згідно
положень ст. 77 ГПК України, розгляд
справи відкладено на 08.04.2014.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 08.04.2014,
відповідно до положень ст. 77 ГПК
України, розгляд справи відкладено на
24.04.2014.

Представник відповідача жодного
разу в судове засідання не з»явився,
відзиву на позов не надіслав, хоча
належним чином повідомлений про місце
і час розгляду справи ухвалами суду від
17.03.2014, від 25.03.2014 та від 08.04.2014; письмових
заяв, повідомлень щодо поважності
причин відсутності відповідача в
судовому засіданні до суду не
надходило.

Відповідно до пункту 2.6.15.
Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженою наказом Державної
судової адміністрації України від
20.02.2013 № 28 на звороті у лівому нижньому
куті оригіналу процесуального
документа, який виготовляється судом
та залишається у справі,
проставляється відповідний штамп суду
з відміткою про відправлення
документа, що містить вихідний
реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправлення, підпис
працівника, який її здійснив. Дана
відмітка, за умови, що її оформлено
відповідно до наведених вимог названої
Інструкції, є підтвердженням належного
надсилання копій процесуального
документа сторонам та іншим учасникам
судового процесу.

Вищезазначені обставини свідчать
про належне виконання господарським
судом обов»язку щодо повідомлення
відповідача про вчинення судом певних
процесуальних дій по даній справі.

Частиною 3 ст. 22 ГПК України
встановлено, що сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходи до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод від 04.11.1950 року,
ратифікованої Законом України від
17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до
Конвенції»визначено, що кожен має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов»язків цивільного характеру.

За таких обставин, суд, дослідивши
матеріали справи, враховуючи те, що
відповідач належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, зважаючи на обмеженість
строками розгляду справи,
встановленими ст. 69 ГПК України, вважає
за можливе розглянути справу без
участі представника відповідача за
наявними в ній матеріалами, відповідно
до ст. 75 ГПК України.

24.04.2014 представник позивача - КП
"Полігон ТПВ" в судове засідання не
з"явився, хоча належним чином
повідомлений про місце і час розгляду
справи ухвалою суду від 08.04.2014;
письмових заяв, повідомлень щодо
поважності причин відсутності
представника КП "Полігон ТПВ" в
судовому засіданні до суду не
надходило.

Присутніми в судовому засіданні
представниками прокуратури та
позивача - Івано-Франківської міської
ради, в судовому засіданні позовні
вимоги підтримано з підстав викладених
у позовній заяві; представники просять
суд позов задовольнити. В
обгрунтування позовних вимог
посилаються на неналежне виконання
відповідачем умов договору №1 про
прийом та захоронення побутових
відходів від 1 січня 2013 року та угоди №2
про реструктуризацію заборгованості
від 20 березня 2013 року, у зв»язку з чим у
відповідача перед позивачем
утворилася заборгованість в сумі 5 629
грн. 37 коп.

Згідно вимог ч. 3 ст. 82
Господарського процесуального кодексу
України рішення прийнято
господарським судом у нарадчій кімнаті
за результатами оцінки поданих
доказів.

Відповідно до ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України у судовому засіданні
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши доводи представників
прокуратури та позивача -
Івано-Франківської міської ради,
всебічно і повно дослідивши фактичні
обставини справи, об»єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення справи по суті, суд
дійшов висновку про обгрунтованість
позовних вимог з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом, 1 січня 2013 року
між КП «Полігон» (надалі- виконавець) та
відповідачем (надалі - перевізник)
укладено договір № 1 про прийом та
захоронення побутових відходів.

Судом досліджено договір № 1 про
прийом та захоронення побутових
відходів від 01.01.2013 року. Зазначений
вище договір скріплений печатками та
підписами уповноважених осіб,
сторонами погоджено всі умови договору
та досягнуто згоди щодо виконання умов
останнього, дотримання положень такого
Договору є обов'язковим як для позивача
- КП «Полігон ТПВ», так і для
відповідача. Вказаний договір,
укладений в межах чинного
законодавства України - є правомірним,
оскільки його недійсність прямо не
встановлена законом та він не визнаний
судом недійсним (ст. 204 Цивільного
кодексу України).

Пунктом 1.1 договору № 1 про прийом
та захоронення побутових відходів від
01.01.2013 року встановлено, що виконавець
приймає на себе зобов»язання надавати
послуги по прийому та захороненню
побутових відходів на міському
полігоні побутових відходів, що
надходять від перевізника.

Порядок взаєморозрахунків
визначений у розділі 3 Договору.

Пунктом 3.1. Договору сторони
погодили, що вартість захоронення
побутових відходів становить згідно
діючого тарифу, затвердженого рішенням
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради на
день укладення цього договору.

Пунктом 3.2. Договору встановлено,
що розрахунки проводяться, відповідно
до актів виконаних робіт підтверджених
товарно-транспортними накладними,
протягом 5-ти банківських днів з дня їх
підписання.

У відповідності до умов договору,
позивач - КП "Полігон ТПВ" надавав
відповідачеві послуги по прийняттю та
захороненню твердих побутових
відходів.

Даний факт підтверджується
наявними в матеріалах справи
документами, а саме: актами
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
товарно-транспортними накладними та
актом звірки взаємних розрахунків від
05 березня 2013 року.

Зазначений акт звірки
взаєморозрахунків підписаний
уповноваженими представниками сторін
та скріплений печатками сторін.

Акт звірки взаєморозрахунків є
певною формою фіксації
юридично-значимих дій сторін, і ним,
зокрема, оформляється інвентаризація
дебіторської і кредиторської
заборгованості. Цим актом встановлено
непогашену заборгованість Відповідача
перед Позивачем в сумі 31129 грн. 37 коп.

З огляду на лист Міністерства
фінансів України №31-053-2-4/4390 від 03.12.2001
року, акт звірки розрахунків може
служити підставою для перерахування
коштів.

Підписання Відповідачем
вказаного акту свідчить про визнання
ним своєї заборгованості перед
Позивачем на зазначену в ньому суму,
зокрема, згідно акту звірки
взаєморозрахунків від 05 березня 2013
року, відповідач визнав борг у сумі 31129
грн. 37 коп.

З огляду на вищевикладене, судом
встановлений факт надання позивачем
відповідачеві послуг по прийняттю та
захороненню твердих побутових
відходів на суму 31129 грн. 37 коп.

20 березня 2013 року між КП «Полігон
ТПВ» та Приватним підприємцем ОСОБА_1
укладено угоду №2 про реструктуризацію
заборгованості у сумі 31129 грн. 37 коп.

Пунктом 1 зазначеної вище угоди
сторони погодили, що з метою погашення
заборгованості перед КП «Полігон ТПВ»
яка становить станом на 01.03.2013 року по
договору № 1 від 01.01.2011 року про прийом
та захоронення ТПВ - 31129 грн. 37 коп.,
боржник Підприємець ОСОБА_1,
зобов»язується до 20.06.2013 року повністю
погасити згаданий борг.

В порушення умов укладеної угоди,
відповідач прийняті на себе договірні
зобов»язання належним чином не
виконав, оплату заборгованісті сплатив
частково; залишок заборгованості в
сумі 5629 грн. 37 коп. станом на час подання
позову відповідачем не оплачений.

Даний факт підтверджується
наявним в матеріалах справи актом
звірки взаємних розрахунків від 03
березня 2014 року; зазначений акт
скріплений підписами та печатками
сторін.

Статтею 174 Господарського кодексу
України передбачено, що господарський
договір є підставою виникнення
господарських зобов»язань.

Згідно з ч.ч.1,7 ст.193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Не
допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином.

Відповідно до ст.629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

У відповідності до частини 1
статті 509 Цивільного кодексу України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК
України, одностороння відмова від
зобов"язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом;
зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України,
порушенням зобов`язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 4-3
Господарського процесуального кодексу
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності.

Положеннями ч. 2 ст. 193
Господарського кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Приписами ст.33 ГПК України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Станом на час розгляду справи,
відповідач не надав суду будь-яких
документальних доказів, які б
спростовували доводи позивача, факт
порушення відповідачем зобов»язань
судом встановлений.

Оскільки заборгованість
відповідача перед позивачем в сумі 5629
грн. 37 коп., на час прийняття рішення не
сплачена, розмір вказаної
заборгованості відповідає фактичним
обставинам справи, підтверджується
документально, вимога про стягнення з
відповідача 5629 грн. 37 коп.
заборгованості обгрунтована та
підлягає задоволенню.

Судовий збір за правилами ст. 49
ГПК України слід покласти на
відповідача.
Оскільки позов поданий прокурором,
який звільнений від сплати судового
збору, відповідно до вимог статті 49 ГПК
України судовий збір підлягає
стягненню з відповідача в доход
бюджету.

На підставі вищевикладеного, у
відповідності до ст.ст. 121, 124
Конституції України, ст.ст. 174, 193 ГК
України, ст.ст. 509, 525, 526, 610, 629 ЦК
України, керуючись ст.ст. 2, 4-3, 33, 49, 75,
ст. 82, ст.ст. 83-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов заступника прокурора м.
Івано-Франківська в інтересах держави
Івано-Франківської міської ради в
особі комунального підприємства
"Полігон ТПВ" до приватного підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в
розмірі 5629 грн. 37 коп.
задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; код НОМЕР_1) на користь
комунального підприємства "Полігон
ТПВ" ( вул. Військових ветеранів, 10а, м.
Івано-Франківськ, 76019; код 33645903)
заборгованість в сумі 5629(п»ять тисяч
шістсот двадцять дев»ять)грн. 37 коп.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; код
НОМЕР_1) в доход державного бюджету -
судовий збір в розмірі 1827(одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. за
наступними платіжними
реквізитами:отримувач коштів - УДКСУ у
м. Івано-Франківську
Івано-Франківської області, код
отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37952250, банк
отримувача- ГУДКСУ в
Івано-Франківській області, код банку
отримувача (МФО) - 836014, рахунок
отримувача - 3002, код класифікації
доходів бюджету - 22030001.

Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 29.04.14

Суддя
І.П. Кавлак

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Кавлак І. П. 29.04.14