ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.04.2014
Справа № 905/1168/14

за позовом Державного відкритого
акціонерного товариства
«Шахтобудівельне управління №4» -
дочірнє підприємство відкритого
акціонерного товариства «Державна
Холдингова Компанія «Трест
Горлівськвуглебуд», м. Горлівка,
Донецька область

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Донецькій області, м. Донецьк

про визнання права власності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Горлівська міська рада, м.
Горлівка, Донецька область.

Суддя Говорун О.В.

Представники:

від позивача - Перекрестова О.М. -
ліквідатор;

від відповідача - не з'явився;

від третьої особи - не з'явився.

Державне відкрите акціонерне
товариство «Шахтобудівельне
управління №4» - дочірнє підприємство
відкритого акціонерного товариства
«Державна Холдингова Компанія «Трест
Горлівськвуглебуд» (далі - позивач)
звернулось до господарського суду
Донецької області з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Донецькій області (далі - відповідач)
про визнання права власності на
будівлю контори, літ. «А-1», будівлю
гаражу, літ. «Б-1», будівлю гаражу, літ.
«Г-1», будівлю гаражу, літ. «Д-1», та
огорожу, літ. «№4».

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 12.03.2014 було залучено до
участі у справі третю особу, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
Горлівську міську раду (далі - третя
особа).

Позивач 20.03.2014 звернувся до суду з
заявою №01/38 від 17.03.2014 про відмову від
частини позовних вимог, відповідно до
якої позивач просить суд визнати право
власності на будівлю гаражу, літ. «Г-1»,
та на будівлю гаражу, літ. «Д-1».
Зазначена заява судом прийнята, спір
розглядається судом в обсязі остаточно
заявлених позовних вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що будівлі гаражу,
літ. «Г-1» та літ. «Д-1» були самочинно
побудовані позивачем в листопаді 1996
року, за рахунок власних коштів на
земельній ділянці, наданій позивачу в
постійне користування. Зазначені
самочинно збудовані об'єкти в
експлуатацію не вводились, що
позбавляє позивача здійснити
реєстрацію права власності на
зазначене нерухоме майно, з огляду на
що, позивач звернувся до відповідача з
заявою про введення в експлуатацію
зазначених об'єктів нерухомості, у
відповідь на яку відповідач листом
відмовив в прийнятті в експлуатацію
зазначеного майна. За вказаних
обставин, позивач вважає, що він є
власником спірного майна, а відмова
відповідача від прийнятті в
експлуатацію зазначеного майна є
оспорюванням та невизнанням його права
власності, за захистом якого він
звернувся до суду.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
проти задоволення позову заперечує з
посиланням на те, що будівлі гаражу,
літ. «Г-1» та літ. «Д-1» не відносяться до
господарських споруд, з огляду на що
прийняття в експлуатацію зазначених
об'єктів нерухомості згідно Порядку
№95, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 19.03.2013 (далі -
Порядок №95) не передбачено, а іншого
порядку прийняття в експлуатацію
самочинно збудованих об'єктів
нерухомості не існує.

Третя особа у письмових поясненнях
№01-951 від 21.03.2014 проти задоволення
позову не заперечує та просить суд
розглянути справу без участі свого
представника.

Суд, заслухавши представника позивача,
дослідивши письмові докази у судовому
засіданні, встановив наступні факти та
відповідні ним правовідносини.

Відповідно до наказу Міністерства
палива та енергетики України №263 від
06.06.2001 «Про реорганізацію ДВАТ «Трест
Горлівськвуглебуд» і створення на його
базі Державної Холдингової Компанії
«Трест Горлівськвуглебуд», було
наказано, реорганізувати Державне
відкрите акціонерне товариство (ДВАТ)
«Трест Горлівськвуглебуд» шляхом
виділення з його складу окремих
структурних підрозділів і створення на
їх базі державних відкритих
акціонерних товариств, зокрема,
«Шахтобудівельне управління №4»
(юридична адреса: 84601, Донецька область,
м. Горлівка, вул. Гагаріна, 34) (а.с.89).

Згідно з наказом Міністерства палива
та енергетики України №6 від 10.01.2012 «Про
ліквідацію ДВАТ «Шахтобудівельне
управління №4» ДП ВАТ «ДХК «Трест
Горлівськвуглебуд» (а.с.38-40), в редакції
наказу Міністерства палива та
енергетики України №17 від 21.01.2013 «Про
внесення змін до наказу №6 від 10.01.2012»
(а.с.41), було наказано, зокрема,
припинити діяльність Державного
відкритого акціонерного товариства
«Шахтобудівельне управління №4» -
дочірнє підприємство відкритого
акціонерного товариства «Державна
Холдингова Компанія «Трест
Горлівськвуглебуд» шляхом ліквідації.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 03.04.2013 у справі №905/1613/13-г
було, зокрема, визнано позивача
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру у справі (а.с.70-72).

Відповідно до довідки Комунального
підприємства «Горлівське міське бюро
технічної інвентаризації» №3048 від
02.12.2013, під час проведення технічної
інвентаризації 25.11.2013 останнім були
виявлені в установленому порядку,
зокрема, самочинно збудовані позивачем
будівлі гаражів літ. «Г-1» та літ. «Д-1»,
розташовані за адресою: м. Горлівка,
вул. Горького, 56а, держакти про
прийняття будівель до експлуатації
позивачем надані не були (а.с.91).

Зазначені об'єкти нерухомості, як
вбачається з технічного паспорту на
виробничий будинок №56 а по вул.
Горького у м. Горлівці та
характеристики будинку, допоміжних
будівель та споруд (а.с.74-84), побудовані
у 1996 році на земельній ділянці, яка
надана Шахто-будівельному управлінню
№4 в постійне користування, цільове
призначення якої - для розміщення та
експлуатації основних, підсобних і
допоміжних будівель та споруд
підприємствами, що пов'язані з
користуванням надрами, що
підтверджується Державним актом на
право постійного користування землею
(а.с.85-87) та витягом з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку (а.с.88-90).

Позивач звернувся до відповідача з
заявою про введення в експлуатацію
об'єктів нерухомості: будівлі гаражу,
літ. «Г-1», та будівлі гаражу, літ. «Д-1».

Відповідач листом №ДУ 21013351/045 від 17.12.2013
відмовив в прийнятті в експлуатацію
зазначеного майна з посиланням на те,
що вказані будівлі гаражу не
відносяться до господарських споруд, з
огляду на що прийняття в експлуатацію
зазначених об'єктів нерухомості
Порядком №95 не передбачено, а іншого
порядку прийняття в експлуатацію
самочинно збудованих об'єктів
нерухомості не існує (а.с.92).

Частиною 1 ст. 316 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

За змістом ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.
Власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, які не суперечать
закону. Діяльність власника може бути
обмежена чи припинена або власника
може бути зобов'язано допустити до
користування його майном інших осіб
лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним і ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України
передбачено, що житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу
власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до п. 1 Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України (далі - Положення),
затвердженого Указом Президента
України №439/2011 від 08.04.2011, Державна
архітектурно-будівельна інспекція є
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю у
сфері житлово-комунального
господарства.

Згідно з п. 3 Положення, основними
завданнями Державної
архітектурно-будівельної інспекції є
реалізація державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства, а
саме:

- здійснення в межах своїх повноважень
державного контролю за дотриманням
законодавства, стандартів, нормативів,
норм, порядків і правил із зазначених
питань;

- виконання дозвільних та
реєстраційних функцій у будівництві,
ліцензування господарської
діяльності, пов'язаної зі створенням
об'єктів архітектури;

- внесення Міністерству регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України пропозицій щодо формування
політики із відповідних питань.

Відповідно до Положення про інспекцію
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області,
затвердженого наказом Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України №22 від 02.06.2011, до компетенції
останньої, зокрема, належить, прийом в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів; у визначених законодавством
випадках видача дозволів на виконання
будівельних робіт; здійснення
контролю за дотриманням юридичними та
фізичними особами вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
державних будівельних норм, стандартів
і правил під час виконання підготовчих
і будівельних робіт; здійснення
контролю за виконанням приписів про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності;
проведення перевірок про дотримання
встановленого порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів.

Пунктом 1 Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України №461 від
13.04.2011 (далі - Порядок), передбачено, що
цей Порядок визначає процедуру
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів.

Згідно з п. 2 Порядку прийняття в
експлуатацію об'єктів, що належать до I -
III категорії складності, та об'єктів,
будівництво яких здійснено на підставі
будівельного паспорта, проводиться
шляхом реєстрації Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
та її територіальними органами поданої
замовником декларації про готовність
об'єкта до експлуатації У разі
прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків I та II категорії складності,
побудованих без наявності дозволу на
виконання будівельних робіт до 31
грудня 2009, особливості реєстрації
декларації та її форма визначаються
Мінрегіоном.

Пунктом 11 Порядку передбачено, що датою
прийняття в експлуатацію об'єкта є дата
реєстрації декларації або видачі
сертифіката, а пунктом 12 Порядку
передбачено, що експлуатація об'єктів,
не прийнятих в експлуатацію,
забороняється.

Виходячи з наведеного та наявних
матеріалів у справі, позивач не довів,
що відповідач, основним завданням
якого є забезпечення реалізації
державної політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю у
сфері житлово-комунального
господарства, має сумніви у належності
спірного майна позивачу або не визнає
за ним права здійснювати правомочності
власника, або є такою особою, що має до
спірного майна власний інтерес, а отже
є такою особою, що не визнає або оспорює
право власності позивача на спірне
майно.

Суд, на підставі п.4 ч.1 ст. 80 ГПК України,
припиняє провадження у справі в
частині вимог від яких позивач
відмовився.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України), кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Водночас, судом зазначається, що, на
підставі ст. 38 ГПК України,
господарський суд витребовує докази за
наявності відповідного клопотання, у
разі неможливості самостійно надати
докази сторонами.

Згідно ч.1 ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд вважає позовні
вимоги не обґрунтованими та такими що
задоволенню не підлягають.

Господарські витрати розподілити
відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Державного
відкритого акціонерного товариства
«Шахтобудівельне управління №4» -
дочірнє підприємство відкритого
акціонерного товариства «Державна
Холдингова Компанія «Трест
Горлівськвуглебуд» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Донецькій області про
визнання права власності на самочинно
збудовані будівлю гаражу, літ. «Г-1», та
будівлю гаражу, літ. «Д-1»,
відмовити.

Припинити провадження у справі в
частині визнання права власності на
будівлю контори, літ. «А-1», будівлю
гаражу, літ. «Б-1», та огорожу, літ. «№4».

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не було скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, через
господарський суд, який розглянув
справу.

Повне рішення складено 28 квітня 2014
року.

Суддя
О.В.
Говорун