ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

?14? травня 2014 року
справа № 927/362/14

Позивач: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сервісагро -
Київ",вул. Каменярів, буд. 21, м. Київ,
03138Відповідач : Товариство з обмеженою
відповідальністю «Агропромислова
компанія «Магнат», вул. Леніна, 125, с.
Талалаївка, Ніжинський район,
Чернігівська область, 16651Предмет спору:
про стягнення заборгованості в сумі
923102,83 грн.

Суддя
І.Г.Мурашко

Представники сторін:

від позивача : Гальченко Р.О.
довіреність № б/н від 01 квітня 2014 року
представник

від відповідача : не з'явився

Суть спору:

В судовому засіданні 14.05.2014 р., на
підставі ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Сервісагро - Київ"
подано позов до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агропромислова
компанія «Магнат» про стягнення 923102,83
грн. заборгованості, з якої 400000 грн.
сума основної заборгованості, 118373,73
грн. пені за період з 01.03.2013 р. по 12.03.2014
р., включно, 335259,07 грн.- 39% річних за той
же період, та 69470,03 грн. штрафу. Позовні
вимоги обґрунтовані неналежним
виконанням відповідачем умов договору
поставки № КИ-ЧН-4-210213/ззр-ПР на умовах
розстрочення платежу від 21.02.2013 р.

Відповідач відзив на позов не надав,
проти позовних вимог не заперечив, у
судове засідання не з'явився,
уповноваженого представника не
направив, хоча про дату, час та місце
судового засідання був тричі
повідомлений належним чином, що
підтверджується матеріалами справи
(а.с. 46, 69, 95).

До початку судового засідання 29.04.2014
року від відповідача надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи на 5 днів для надання можливості
ознайомитися з матеріалами справи та
надати обґрунтований відзив на позов. В
поданому клопотанні відповідач проти
позову заперечив, однак будь-якого
обґрунтування свого заперечення не
надав (а.с. 70).

Судом клопотання відповідача було
задоволено та відкладено розгляд
справи на 15 днів, однак відповідач
своїми процесуальними правами не
скористався, будь-яких документів, заяв
чи клопотань до суду не надіслав.

Зважаючи на те, що згідно до ст. 22
Господарського процесуального
кодексу України сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи, неявка представника
відповідача у судове засідання та
неподання ним відзиву на позов, не
є перешкодами для розгляду справи за
наявними доказами у порядку ст. 75
Господарського процесуального
кодексу України.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив
задовольнити позов в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши повноважного
представника позивача, дослідивши
докази, які мають юридичне значення для
вирішення спору, господарський суд , -

в с т а
н о в и в:

Між сторонами 21.02.2013 р. укладено договір
поставки № КИ-ЧН-4-210213/ззр-ПР на умовах
розстрочення платежу, відповідно до
якого постачальник (позивач)
зобов'язувався передати (поставити) у
зумовлений строк покупцеві
(відповідачу) продукцію для
сільгоспвиробництва (надалі товар), а
покупець (відповідач) зобов'язувався
прийняти та сплатити за нього певну
грошову суму (п. 1.1 договору).

Поставка товару, відповідно до п.1.2.
договору, може здійснюватися окремими
партіями відповідно до додаткових угод
(специфікацій) до цього договору.

Згідно п.п. 1.3., 1.4. договору загальна
кількість та найменування товару, що
підлягає поставці, його певне
співвідношення (асортимент), упаковка
та маркування, ціна, строк та порядок
поставки й інші умови, визначаються
додатковими угодами (специфікаціями)
до договору, які є невід'ємною його
частиною. Зобов'язання сторін по
поставці відповідної партії товару
(певного асортименту) у рамках цього
договору виникають лише після
підписання сторонами відповідної
додаткової угоди (специфікації) до
договору.

Відповідно до п. 2.2. договору, останній
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами і є укладеним на
строк до 31.12.2013 р., а щодо невиконаних до
цього дня зобов'язань та
відповідальності - до повного їх
виконання.

В розділі 2 договору поставки №
КИ-ЧН-4-210213/ззр-ПР продукції для
сільгоспвиробництва від 21.02.2013 р.
сторони узгодили строки та порядок
поставки товару та домовились, що
поставка товару здійснюється на
умовах, визначених відповідно до
офіційних правил тлумачення
торговельних термінів INKOTERMS-2010,
конкретні умови поставки вказуються в
додаткових угодах (специфікаціях) до
договору.. Поставка товару
здійснюється за умови наявності у
покупця належним чином оформленого
доручення (довіреності) на певний
товар, передбачений додатковою угодою
(специфікацією) до договору (п. 2.4.
договору). Строки, порядок та інші умови
поставки, вибірки (отримання) товару
встановлюються сторонами в додатковій
угоді (специфікації) (п.2.5. договору).

Пунктом 3.3. договору сторони
визначили, що загальна кількість
товару, що поставляється покупцю за цим
договором та додатковими угодами
(специфікаціями) до нього, визначається
на підставі фактичного обсягу
поставленої продукції.

Датою поставки товару, відповідно до
п.3.4. договору, вважається дата, вказана
у видаткових накладних, на підставі
яких товар був переданий покупцю.

У відповідності до п.п. 3.5, 3.7
договору право власності на товар
переходить до покупця з моменту повної
оплати ціни товару. Покупець має право
користуватись товаром за цільовим
призначенням до переходу до нього
права власності за умови подальшої
повної оплати ціни товару згідно з
умовами даного договору та додаткових
угод (специфікацій) до нього. З моменту
поставки товару покупець несе всі
ризики випадкового знищення,
пошкодження або іншої втрати товару.

Згідно п. 4.1. договору, вартість товару
повинна бути повністю сплачена
постачальнику покупцем на умовах, які
зазначені в додаткових угодах
(специфікаціях) до даного договору, що є
його невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 4.3 договору вартість
товару розраховується в гривні та
фіксується у відповідній іноземній
валюті, що зазначена у відповідній
додатковій угоді (специфікації), в
цьому випадку постачальник має право в
односторонньому випадку змінити
вартість товару, в залежності від зміни
курсу даної валюти наступним чином: - на
дату підписання додаткової угоди
(специфікації) вартість товару у гривні
розраховується по курсу, визначеному
банком постачальника на цю дату (п. 4.3.1);
- на дату відвантаження партії товару
згідно з певною додатковою угодою
(специфікацією), у випадках зростання
курсу іноземної валюти, вказаного
банком постачальника, відносно курсу
вказаного у додатковій угоді
(специфікації), вартість даної партії
товару змінюється пропорційно такому
зростанню за формулою: Ав=В1в/В2в х Св.
Зміна вартості товару на дату
відвантаження фіксується
постачальником у видатковій накладній
та не потребує додаткових угод чи
погоджень обома сторонами договору.
Оплачена до відвантаження частина
товару не підлягає корегуванню
вартості на дату відвантаження,
оскільки вартість цієї частини товару
зафіксована по курсу на дату фактичної
оплати (п. 4.3.2).

На дату фактичної оплати частини
товару, згідно з певною додатковою
угодою (специфікацією), у випадку
зростання курсу іноземної валюти,
вказаного банком постачальника,
відносно курсу вказаного у додатковій
угоді (специфікації), або курсу
перерахунку вартості товару на дату
фактичного відвантаження, вартість
оплачуваної вартості товару
змінюється пропорційно такому
зростанню за формулою: Ао=В1о/В2о х Со.
Зміна вартості товару на дату
фактичної оплати фіксується
постачальником у вигляді коригування
видаткових накладних після повної
оплати вартості товару, з урахуванням
курсу валюти на дату кожної часткової
оплати, та не потребує додаткових угод
чи погоджень обома сторонами договору.
Постачальник може здійснити
перерахунок вартості товару та надати
коригування видаткових накладних на
будь-яку дату на власний розсуд або на
прохання покупця, за наявності
відповідних підстав, згідно з п.п. 4.3.2 та
4.3.3 договору (п. 4.3.3).

Відповідно до п. 4.4 договору покупець
при оплаті товару в платіжному
документі (дорученні тощо) повинен
правильно вказати призначення платежу,
а саме: - вказати назву, номер і дату
договору та номер і дату додаткової
угоди (специфікації), по якому
здійснюється платіж; - або вказати
назву, номер і дату видаткової
накладної чи рахунка-фактури, за яким
здійснюється платіж. У випадку якщо
покупець не вказав чіткого призначення
платежу, постачальник має право на свій
розсуд зарахувати відповідні кошти за
певну партію товару.

Загальна сума договору, відповідно до
п.4.5. договору, складається із суми всіх
специфікацій, скоригована за вимогами
п.4.3. договору.

Приймання товару за кількістю
здійснюється на складі покупця у
відповідності із Інструкцією «Про
порядок приймання продукції
виробничо-технічного призначення і
товарів народного вжитку за кількістю»
від 15.06.1965 р. Приймання товару за якістю
здійснюється у відповідності із
Інструкцією «Про порядок приймання
продукції виробничо-технічного
призначення і товарів народного вжитку
за якістю» від 25.04.1966 р. Приймання
товару по кількості, якості й
асортименту здійснюється під час
передачі товару покупцю з наданням
усіх необхідних документів. Свідченням
приймання товару є підпис
співробітника покупця на видаткових
накладних, які мають містити посилання
на цей договір та довіреності на
отримання товару (п.п. 6.1-6.3 договору).

21.02.2013 р. між сторонами була укладена
додаткова угода (специфікація) № 1 до
договору, в якій сторони визначили
найменування (асортимент) товару,
кількість, ціну товару (без ПДВ), строк
оплати, строк поставки, умови поставки,
якість товару, упаковку та маркування
товару. Так, сторони передбачили, що
поставці підлягає наступний товар:
Ад'ю, Р (5л) у кількості 105 л, ціна за
одиницю без ПДВ, в дол. (євро) - 9,03, ціна
за одиницю без ПДВ в грн. - 73,50, загальна
сума - 7717,50 грн. (без ПДВ), Колосаль Про
(5л) у кількості 1000 л, ціна за одиницю
без ПДВ в дол. (євро) - 32,90, ціна за
одиницю без ПДВ в грн.- 267,81, загальна
сума - 267810 грн. (без ПДВ), Колосаль КЕ (5л)
у кількості 5000 л, ціна за одиницю без
ПДВ в дол. (євро) - 21,28, ціна за одиницю
без ПДВ в грн. - 173,22, загальна сума - 866100
грн. (без ПДВ), Набоб ВРК (10л) у кількості
530 л, ціна за одиницю без ПДВ в дол. (євро)
- 12,25, ціна за одиницю без ПДВ в грн. - 99,72,
загальна сума - 52851,60 грн. (без ПДВ).
Всього товар на суму - 194479,10 грн., сума
ПДВ - 238895,82 грн., всього з ПДВ - 1433374,92 грн.
На дату підписання даної додаткової
угоди (специфікації) курс продажу
іноземної валюти, визначений банком
постачальника становить: 1 USD= 8,14 грн.
Строк оплати: 30% - до 28.02.2013 р. та 70% - до
15.10.2013 р. (а.с. 17)

13.03.2013 року між сторонами була укладена
додаткова угода (специфікація) № 2 до
договору, згідно якої сторони
передбачили, що поставці підлягає
наступний товар: Ад'ю, Р (5л) у кількості
1260 л, ціна одиниці без ПДВ в дол. (євро) -
9,03, ціна одиниці без ПДВ в грн. - 73,60,
загальна сума - 92736 грн. (без ПДВ), Бомба
в.г. (0,1 кг) у кількості 75 кг, ціна одиниці
без ПДВ в дол. (євро) - 277,42, ціна за
одиницю без ПДВ в грн. - 2260,97, загальна
сума - 169572,75 грн. (без ПДВ), Деметра к.е. (5
л) у кількості 750 л, ціна за одиницю без
ПДВ в дол. (євро)- 31,61, ціна за одиницю в
грн. без ПДВ - 257,62, загальна сума - 193215,00
грн. (без ПДВ), Дублон Голд ВДГ (0,75 кг) у
кількості 50,25 кг., ціна за одиницю без
ПДВ в дол. (євро) - 290,32, ціна за одиницю
без ПДВ в грн. - 2366,11, загальна сума -
118897,03 грн. (без ПДВ), Набоб ВРК (10л) у
кількості 1470 л, ціна за одиницю без ПДВ
в дол. (євро) - 12,24, ціна за одиницю в грн.
без ПДВ - 99,72, загальна сума - 146588,40 грн.
(без ПДВ). Всього товар на суму - 721009,18
грн., сума ПДВ - 144201,84 грн., всього з ПДВ -
865211,02 грн. На дату підписання даної
додаткової угоди (специфікації) курс
продажу іноземної валюти, визначений
банком постачальника становить: 1 USD= 8,15
грн. Строк оплати: 30% - до 20.03.2013 р. та 70% -
до 15.10.2013 р. (а.с. 18).

22.05.2013 року між сторонами була укладена
додаткова угода (специфікація) № 3,
згідно якої сторони передбачили, що
поставці підлягає наступний товар:
Ад'ю, Р (5л) у кількості 1000 л, ціна одиниці
без ПДВ в дол. (євро) - 9,00, ціна одиниці
без ПДВ в грн. - 73,50, загальна сума - 73500
грн. (без ПДВ), Колосаль Про (5л) у
кількості 900 л, ціна за одиницю без ПДВ в
дол. (євро) - 32,80, ціна за одиницю без ПДВ
в грн. - 267,81, загальна сума - 241029,00 грн.
(без ПДВ). Всього товар на суму 314529,00
грн., сума ПДВ - 62905,80 грн., всього з ПДВ -
377434,80 грн. На дату підписання даної
додаткової угоди (специфікації) курс
продажу іноземної валюти, визначений
банком постачальника становить: 1 USD= 8,165
грн. Строк оплати: 30% - до 30.05.2013 р. та 70% -
до 15.10.2013 р. (а.с. 19).

Зі змісту договору поставки №
КИ-ЧН-4-210213ззр-ПР продукції для
сільгоспвиробництва від 21.02.2013 р.
вбачається, що за юридичною природою
вказаний договір є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 193 Господарського
кодексу України кожна сторона має
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. За ч. 1 ст.193 Господарського
кодексу України до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового обігу
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

На виконання умов договору поставки №
КИ-ЧН-4-210213/ззр-ПР продукції для
сільгоспвиробництва від 21.02.2013 р.,
позивачем було поставлено відповідачу
товар, згідно видаткових накладних № 270
від 26.04.2013 року на суму 597385,26 грн., № 369
від 10.05.2013 р. на суму 230551,56 грн., № 521 від
22.05.2013 р. на суму 61024,48 грн., № 585 від 03.06.2013
р. на суму 380775,24 грн., № 638 від 07.06.2013 р. на
суму 119664,00 грн.(а.с. 57-61). Всього
відповідачу було поставлено товару по
вказаних накладних на загальну суму
1389400,54 грн.

Факт отримання відповідачем товару
підтверджується довіреностями на
отримання від позивача цінностей: № 63
від 26.04.2013 р., № 85 від 10.05.2013 р., № 90 від
22.05.2013, № 101 від 03.06.2013 р., № 104 від 07.06.2013 р.
(а.с. 72-76).

На оплату поставленого товару
позивачем було виставлено рахунки № 40
від 21.02.2013 р. згідно додаткової угоди № 1
, № 67 від 13.03.2013 р. згідно додаткової
угоди № 2, № 217 від 22.05.2013 р. згідно
додаткової угоди № 3 (а.с.87-89).

Як визначено п.5.2.2. договору, покупець
зобов'язаний своєчасно оплачувати
товар за встановленими цінами в строки,
на умовах та в порядку, що визначені у
додаткових угодах (специфікаціях).

Відповідно до п. 4.1. договору, вартість
товару повинна бути повністю сплачена
постачальнику покупцем на умовах, які
зазначені в додаткових угодах
(специфікаціях) до даного договору, що є
його невід'ємною частиною.

Так, додатковими угодами
(специфікаціями) № 1 від 21.02.2013 р., № 2 від
13.03.2013 р.№ 3 від 22.05.2013 р., сторони
визначили наступний строк оплати: 30%
суми до 28.02.2013р., 20.03.2013 р., 30.05.2013 р.,
відповідно, та 70% суми до 15.10.2013 р.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню
у цей строк (термін).

Відповідач порушив умови договору - за
вартість поставленого товару
розрахувався частково на суму 989400,54
грн., з порушенням встановлених строків
оплати визначених додатковими угодами
(специфікаціями), що підтверджується
наданими банківськими виписками в
матеріалах справи (а.с. 77-85).

У відповідності до п. 8.3 договору
постачальник вправі застосувати на
свій розсуд будь-які оперативно -
господарські санкції визначені ст. 235
та ст. 236 Господарського кодексу
України, зокрема у разі порушення
строків оплати, встановлених даним
договором та додатковими угодами
(специфікаціями) до нього, зобов'язання
покупця по повному розрахунку за
отриманий товар вважаються такими, що
настали з моменту такого прострочення.

Стаття 235 Господарського кодексу
України передбачає, що за порушення
господарських зобов'язань до суб'єктів
господарювання та інших учасників
господарських відносин можуть
застосовуватися
оперативно-господарські санкції -
заходи оперативного впливу на
правопорушника з метою припинення або
попередження повторення порушень
зобов'язання, що використовуються
самими сторонами зобов'язання в
односторонньому порядку. До суб'єкта,
який порушив господарське
зобов'язання, можуть бути застосовані
лише ті оперативно-господарські
санкції, застосування яких передбачено
договором.

Пункт 3 ч. 1 ст. 236 Господарського
кодексу України визначає, що у
господарських договорах сторони
можуть передбачати використання таких
видів оперативно-господарських
санкцій як встановлення в
односторонньому порядку на майбутнє
додаткових гарантій належного
виконання зобов'язань стороною, яка
порушила зобов'язання, зокрема, зміна
порядку оплати продукції , переведення
платника на попередню оплату
продукції, тощо. Згідно ч. 2 ст. 236
зазначеного Кодексу, перелік
оперативно-господарських санкцій,
встановлений у частині першій цієї
статті, не є вичерпним. Сторони можуть
передбачити у договорі також інші
оперативно-господарські санкції.

У зв'язку з тим, що сторони в
договорі перебачили можливість
застосування будь-якого виду
оперативно-господарських санкцій,
позивач в односторонньому порядку
змінив порядок оплати товару, оскільки
відповідачем було порушено строки
передоплати вартості поставленого
товару, що визначені додатковими
угодами (специфікаціями) до договору №
1, 2, 3, тобто за додатковою угодою
(специфікацією) № 1 кінцевий строк
оплати 100 % вартості товару настав -
28.02.2013 р., за додатковою угодою
(специфікацією) № 2 кінцевий строк
оплати 100% вартості товару - 20.03.2013 р., за
додатковою угодою (специфікацією) № 3
кінцевий строк оплати 100% вартості
товару - 30.05.2013 р.

Матеріалами справи підтверджується
прострочка виконання відповідачем
взятих на себе зобов'язань щодо оплати
отриманого товару. Заборгованість
відповідача за договором поставки №
КИ-ЧН-4-210213/ззр-ПР від 21.02.2013 р. на момент
подання позову до суду складала 400000,00
грн.

Відповідач 18.04.2014 р., після порушення
провадження по справі (20 березня 2014 р.),
частково сплатив суму основного боргу
в сумі 70000,00 грн., що підтверджується
наданою банківською випискою по
рахунку ТОВ «Сервісагро - Київ» (а.с. 86).

Відповідно до п. 1-1 ч.1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження по справі за відсутністю
предмета спору.

З урахуванням вищевикладеного,
провадження по справі в частині
стягнення основного боргу в сумі 70000,00
грн. підлягає припиненню. Решта
позовних вимог в частини стягнення
330000,00 грн. суми основного боргу
підтверджується матеріалами справи та
підлягає задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором,
або законом, у тому числі сплата
неустойки (штрафу, пені) та
відшкодування збитків.

Відповідно до статті 218 Господарського
кодексу України підставою
господарсько-правової
відповідальності є вчинене учасником
господарських відносин
правопорушення у сфері господарювання.
Аналогічні положення містить стаття 610
Цивільного кодексу України.

За визначенням статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

За приписами статті 550 Цивільного
кодексу України право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Пунктами 8.5.1 та 8.6 договору передбачено,
що за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті ціни товару
відповідач сплачує на користь позивача
штраф у розмірі 5% та пеню за кожний день
прострочення в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми боргу.
Нарахування неустойки (пені) за цим
договором здійснюється протягом
всього часу існування заборгованості.

Відповідно до п. 2.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» № 14 від 17.12.2013 р.
пеня, за визначенням частини третьої
статті 549 ЦК України, - це вид неустойки,
що забезпечує виконання грошового
зобов'язання і обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожний день прострочення
виконання.Застосування іншого виду
неустойки - штрафу до грошового
зобов'язання законом не передбачено,
що, втім, не виключає можливості його
встановлення в укладеному сторонами
договорі, притому і як самостійний
захід відповідальності, і як такий, що
застосовується поряд з пенею. В
останньому випадку не йдеться про
притягнення до відповідальності
одного виду за одне й те саме
правопорушення двічі, тому що
відповідальність настає лише один раз -
у вигляді сплати неустойки, яка включає
у себе і пеню, і штраф як лише форми її
сплати.

Отже, правомірним є нарахування
позивачем пені та штрафу згідно умов
договору.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» № 14 від 17.12.2013 р.
сторони договору можуть зменшити або
збільшити передбачений законом розмір
процентів річних. Якщо укладеним
сторонами договором передбачено
збільшення розміру процентів у зв'язку
з прострочення сплати боргу, розмір
ставки, на яку збільшено проценти, слід
вважати іншим розміром процентів.

Згідно п. 8.5.2 договору сторони, за
порушення грошового зобов'язання по
оплаті ціни товару на підставі ст. 625
Цивільного кодексу України, відповідач
сплачує на користь позивача 39% річних
від суми боргу.

Позивачем нараховано та пред'явлено до
стягнення 335259,07 грн. 39% річних за період
з 01.03.2013 р. по 12.03.2014 р., включно, 118373,73 грн.
пені за той же період та 69470,03 грн.
штрафу.

Стаття 627 Цивільного кодексу України
передбачає, що сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши повноважного представника
позивача, перевіривши розрахунок, суд
вирішив частково задовольнити позовні
вимоги в частині стягнення пені та 39 %
відсотків річних в сумі 112901,83 грн. та
321132,07 грн. відповідно, оскільки
відповідачем допущено помилку при їх
нарахуванні, а саме невірно визначено
строк оплати за накладними № 270 від 26
квітня 2013 р., № 369 від 10 травня 2013 р., № 521
від 22 травня 2013 р., № 585 від 03 червня 2013
р., № 638 від 07 червня 2013 р. Згідно
видаткових накладних № 270 від 26 квітня
2013 р., № 369 від 10 травня 2013 р., № 638 від 07
червня 2013 строк оплати визначається
додатковою угодою № 2 від 13.03.2013 року та
є таким, що настав, 21.03.2013 року, за
видатковими накладними № 521 від 22
травня 2013 р., № 585 від 03 червня 2013 р.
строк оплати визначається додатковою
угодою № 3 від 22 травня 2013 року та є
таким, що настав, 31.05.2013 р. Суд дійшов
такого висновку виходячи з того, що
відносно однієї видаткової накладної
може бути встановлений лише один строк
прострочення, а не декілька як це
вбачається з наданого позивачем
розрахунку та письмового пояснення до
нього (а.с.47-53). При визначені строку
прострочення оплати по спірним
накладними, згідно яких була здійснена
поставка відразу по декільком
додатковим угодам (специфікаціям)
одночасно, суд визначав строк
прострочення оплати, як такий що
встановлений додаткового угодою
(специфікацією), що укладена пізніше
порівняно з попередньою.

Крім того, перевіряючи розрахунок
наданий позивачем, судом встановлено,
що часткові сплати відповідача від
24.04.2013 р. на суму 50000,00 грн., від 25.04.2013 р.
на суму 90000,00 грн., від 08.05.2013 р. на суму
77500,00 грн., від 30.05.2013 р. на суму 70000,00 грн.,
від 17.12.2013 р. на суму 171900,54, від 20.12.2013 р.
на суму 200000,00 грн., від 23.12.2013 р. на суму
100000,00 грн. позивачем зарахована в
погашення суми основного боргу за
спірним договором без врахування
призначення платежу. Однак, підставою
зазначених платежів відповідачем
визначено рахунок № 67 від 13.03.2013 р, що
виставлений позивачем на підставі
додаткової угоди (специфікації) № 2 до
договору від 13 березня 2013 р., що було
враховано судом.

Вимоги позивача щодо стягнення штрафу
в сумі 69470,03 грн., підлягають частковому
задоволенню в сумі 69470,02 грн., оскільки
позивачем допущено арифметичну
помилку при їх нарахуванні.

Судові витрати по сплаті судового
збору покладаються на сторін
пропорційно до обсягу задоволених
вимог з урахуванням вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 49, 75, п. 1-1 ст. 80,
ст. 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі в
частині основного боргу в сумі 70000,00
грн.

2. В інший частині позовні вимоги
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агропромислова
компанія «Магнат» (16651, Чернігівська
область, с. Талалаївка, Ніжинський
район, вул. Леніна, буд 125, , з будь-якого рахунку виявленого
державним виконавцем) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервісагро - Київ»
(03138, м. Київ, вул. Каменярів, буд. 21, , р/р 9 в ПАТ
„Райффайзен Банк Аваль", МФО 380805) - 330000,00
грн. основного боргу, 69470,02 грн. штрафу,
112901,83 грн. пені, 321132,07 грн. 39% річних, 18070,08
грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Повне рішення оформлено
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України та
підписано 15.05.2014.

Суддя
І.Г.Мурашко