ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.05.2014 р.
Справа№ 914/2176/13

Господарський суд Львівської області
розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали:

за заявою:Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Лізинговий дім», (м.
Львів)про:відстрочку виконання рішення
судуу справі:№ 914/2176/13за
позовом:Публічного акціонерного
товариства Акціонерно-комерційний
банк «Львів» (м. Львів)до
відповідача:Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Лізинговий дім», (м. Львів)про:110742 грн.
35коп.

Суддя: Кітаєва С. Б.

Представники:

Заявника (боржника):не
з'явивсяСтягувача:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

06.05.2014 р. до суду за вх. № 2303/14 від
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Лізинговий дім» поступила заява про
відстрочку виконання рішення
господарського суду Львівської
області у справі № 914/2176/13 на 12 місяців.

Внаслідок автоматизованого розподілу,
проведеного у відповідності до ст.2-1
ГПК України, заяву передано на розгляд
судді Кітаєвій С. Б.

Ухвалою суду від 07.05.2014 р. прийнято
заяву про відстрочку виконання рішення
суду до розгляду та розгляд такої
призначено на 14.05.2014 р.

Заявник (боржник) вимоги суду повністю
не виконав, явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив.

12.05.2014 р. до суду за вх. № 20257/14 від
заявника (боржника) поступили
додаткові пояснення до заяви про
відстрочку виконання рішення суду.

Стягувач вимоги суду повністю не
виконав, відзив на заяву не представив,
явку повноважного представника в
судове засідання не забезпечив.

14.05.2014 р. до суду за вх. № 20766/14 від
представника стягувача поступила
заява про відкладення розгляду заяви
про відстрочку виконання рішення суду
у зв'язку з неможливості прибути в
судове засідання.

Суд відхиляє зазначене клопотання про
відкладення розгляду заяви, виходячи з
наступного. Відповідно до ч.1 ст.121 ГПК
України встановлено десятиденний
строк вирішення господарським судом
питання про надання відстрочки.
Пленумом Вищого господарського суду
України у п. 3.9.2. Постанови №18 від
26.12.2011р., роз'яснено, що господарський
суд з урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи учасника
судового процесу - підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і
т.п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
ч.1-5 ст. 28 ГПК України, з числа як своїх
працівників, так і осіб, не пов'язаних з
ним трудовими відносинами.
Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК України), причому відсутність
коштів для оплати послуг представника
не може свідчити про поважність
причини його відсутності в судовому
засіданні.

Враховуючи встановлений ч.1 ст.121 ГПК
України десятиденний строк вирішення
господарським судом питання про
надання відстрочки, заява
розглядається за наявними документами.

Як вбачається з матеріалів справи,
04.06.2013 р. на розгляд господарського суду
Львівської області за вх. № 2709
поступила позовна заява від Публічного
акціонерного товариства
Акціонерно-комерційний банк «Львів» до
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Лізинговий дім» про стягнення 110742,35
грн.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 19.08.2013 р. позов
згідно заяви про уточнення (зменшення)
позовних вимог Публічного
акціонерного товариства
Акціонерно-комерційний банк «Львів» до
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Лізинговий дім» про стягнення
заборгованості було задоволено
повністю та стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Лізинговий дім» на користь Публічного
акціонерного товариства
Акціонерно-комерційний банк «Львів» -
67760,00грн. заборгованості по кредиту,
35251,89грн. заборгованості по процентах,
7593,04 грн. пені та 2212,09 грн. судового
збору.

Рішення у справі №914/2160/13 залишено без
змін постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
18.09.2013 року.

26.09.2013 року на примусове виконання
рішення господарський суд Львівської
області від 19.08.2013 року та постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 18.09.2013 року
видав наказ у справі №914/2176/13.

Державним виконавцем Франківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції 15.04.2014р. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№42942457 з виконання зазначеного наказу
та надано боржнику термін
добровільного виконання до 20.04.2014 р.

Відповідно до ч.1 ст.121 ГПК України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ,
розглядає це питання у судовому
засіданні з викликом сторін, прокурора
і у виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Згідно з п.7.2. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №9 від
17.10.2012р., підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом. При цьому слід мати на увазі,
що згоди сторін на вжиття заходів,
передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття
не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Позиція заявника ґрунтується на тому,
що виконання рішення суду з власних
коштів ТзОВ «Компанія «Лізинговий дім»
неможливе у зв'язку із складним
фінансовим становищем товариства, а
одночасна сплата всієї заявленої до
стягнення суми може призвести до
зупинки діяльності боржника та його
неплатоспроможності, зважаючи на її
значний розмір.

На підтвердження цього до заяви
долучено копію фінансового звіту ТзОВ
«Компанія «Лізинговий дім» станом на
31.03.2014р., відповідно до якого
дебіторська заборгованість за товари,
роботи та послуги становить 2910,7 тис.
грн. (р.1125 Балансу Фінансового звіту),
311,2 тис. грн. - за розрахунками з
бюджетом (р.1135 Балансу Фінансового
звіту), 24401,13 тис. грн. - інша поточна
дебіторська заборгованість (р.1155
Балансу Фінансового звіту). Збитки за 1
квартал 2014 року становлять 242,6 тис. грн.
(р.2350 Звіту про фінансові результати
фінансового звіту).

Із врахуванням наведених даних,
заявник пояснює, що баланс ТзОВ
«Компанії «Лізинговий дім» свідчить
також і про значну дебіторську
заборгованість третіх осіб перед
товариством, однак на підтвердження
вжитих заходів, з метою повного чи
часткового стягнення дебіторської
заборгованості, заявником доказів не
подано. Крім того, належних та
допустимих доказів на підтвердження
відсутності коштів на рахунках
боржника суду не подано.

Як вбачається з матеріалів справи,
вказана заборгованість ТзОВ «Компанія
«Лізинговий дім» перед Публічним
акціонерним товариством
Акціонерно-комерційний банк «Львів»
виникла на підставі кредитного
договору № 73 від 26.05.2008 р. В той же час,
заявник зазначає, що на забезпечення
виконання цього кредитного договору
між ним та Закритим акціонерним
товариством Акціонерно-комерційний
банк «Львів» (правонаступником якого
на даний момент є стягувач) укладено
договір застави №2406 від 29.09.2008р., за
яким стягувачу передано в заставу
майно (автомобіль марки FAW CA 1061 КО-503 В-19),
вартість заставного майна становить
115500,00 грн. та стверджує, що стягувач дає
згоду на продаж заставного майна за
погодженою ціною, хоча на вимогу суду
такі доводи заявник не підтвердив
належними доказами.

Відомостей про фінансовий стан
стягувача суду не надано.

Вирішуючи питання про відстрочку або
розстрочку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансований стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів в
економіці держави та інші обставини
справи, які б свідчили про можливість
надання відповідачу відстрочки чи
розстрочки виконання судового рішення.
Законодавець у будь-якому випадку
пов'язує розстрочення виконання
судового рішення у судовому порядку з
об'єктивними, непереборними, іншими
словами - виключними обставинами, що
ускладнюють вчасне виконання судового
рішення.

Наведені заявником підстави для
розстрочення виконання судового
рішення, зокрема, тяжке фінансове
становище, не є тими виключними
обставинами, які давали б підстави для
розстрочення виконання судового
рішення, оскільки важке фінансове
становище заявника утворилось
внаслідок його власної господарської
діяльності, а не в силу якихось
виключних (виняткових) обставин.

Самі по собі фінансові труднощі
підприємства не свідчать про те, що
особа (боржник) не може виконати
рішення суду, оскільки за умови
відсутності у боржника грошових коштів
така обставина не може свідчити про
неможливість виконання рішення суду з
огляду на існування інших, крім
звернення стягнення на грошові кошти,
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження», способів
виконання рішення суду.

Також заявником не доведено, що ті
обставини, які на його думку,
унеможливлюють виконання рішення суду
на момент розгляду заяви про
відстрочку, зміняться в майбутньому
після можливого відстрочення та
нададуть йому змогу виконати рішення в
повному обсязі. Адже, із зазначеного
вище звіту про фінансові результати
заявника за перший квартал 2014 року,
його діяльність є збитковою. Проте, ним
не наведено жодних доводів та доказів
того, що підприємством вживаються та чи
вживатимуться на майбутнє заходи щодо
покращення результатів господарської
діяльності, в тому числі шляхом
оптимізації виробничих процесів,
продажу незадіяного в основній
діяльності майна чи передачу такого
майна в найм, залучення позичкових
коштів, тощо.

З огляду на те, що зменшення доходів
боржника не може вважатись підставою,
що ускладнює виконання рішення або
робить його неможливим, а також
враховуючи наявність майна, яке
перебуває в заставі банку і на яке
можливо звернути стягнення в ході
виконавчого провадження, беручи до
уваги матеріальні інтереси стягувача,
суд приходить до висновку, що в
задоволенні заяви про відстрочення
виконання рішення суду слід відмовити.

Згідно ст. 45 ГПК України господарські
суди здійснюють правосуддя шляхом
прийняття обов'язкових до виконання на
усій території України рішень, ухвал,
постанов.

Відповідно до ст. 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

Пунктом 1 статті 33 ГПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Слід зазначити, що в ході виготовлення
ухвали від 14.05.2014 р. у справі № 914/2176/13,
15.05.2014 р. до суду за вх. № 20845/14 від
представника стягувача поступило
пояснення на заяву про відстрочку
виконання рішення, в якому він
заперечив щодо відстрочення виконання
рішення господарського суду
Львівської області від 30.07.2013 р. у
справі № 914/2176/13. Оскільки зазначене
пояснення поступило до суду на другий
день після судового засідання, суд
долучає до матеріалів справи дане
пояснення представника стугувача, але
не бере його до уваги.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст.86, 121 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Лізинговий дім» про відстрочку
виконання рішення господарського суду
Львівської області від 19.08.2013 р. у
справі № 914/2176/13 на 12 місяців -
відмовити.

Суддя
Кітаєва С.Б.