ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"12" травня 2014 р.
Справа № 911/1695/14

Суддя Кошик А.Ю., розглянувши матеріали

за позовом гр. ОСОБА_1, м. Миронівка

до Миронівського районного підрозділу
Публічного акціонерного товариства
«Київобленерго»

про визнання недійсним та скасування
рішення комісії про порушення правил
користування електроенергією

встановив:

До Господарського суду Київської
області надійшла позовна заява гр.
ОСОБА_1 до Миронівського районного
підрозділу Публічного акціонерного
товариства «Київобленерго» про
визнання недійсним та скасування
рішення комісії про порушення правил
користування електроенергією.

Як вбачається з викладених у позові
обставин, гр. ОСОБА_1 є керівником СТ
«Акація 2С» і оскаржує рішення
Миронівського районного підрозділу
Публічного акціонерного товариства
«Київобленерго», складене щодо
відповідного споживчого товариства.
Таким чином, гр. ОСОБА_1, яка є фізичною
особою без статусу суб'єкта
підприємницької діяльності, подала
позов в інтересах іншої особи,
керівником якої виступає без
зазначення відповідної юридичної
особи позивачем.

Як визначено п. 3.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», відповідно до
статей 1 і 2 ГПК господарський суд
порушує справи за позовними заявами
заінтересованих підприємств і
організацій, у тому числі громадян, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи,
державних та інших органів, що
звертаються до господарського суду у
випадках, передбачених чинним
законодавством України, а також
прокурорів, які звертаються до
господарського суду в інтересах
громадянина або держави. У
встановлених законодавчими актами
України випадках справу може бути
порушено за заявою громадянина, який не
є суб'єктом підприємницької
діяльності.

ГПК не надає органу управління права
подавати до господарського суду позов
в інтересах підпорядкованих йому
підприємств і організацій, а також не
наділяє господарський суд правом
порушувати справу з власної
ініціативи. Також ГПК не передбачено
права однієї особи звертатися до
господарського суду з позовними
вимогами в інтересах іншої особи; в
разі такого звернення в прийнятті
позовної заяви слід відмовити на
підставі пункту 1 частини першої статті
62 ГПК.

Водночас громадянин визнається
суб'єктом господарювання у разі
здійснення ним підприємницької
діяльності за умови державної
реєстрації саме його як підприємця без
статусу юридичної особи відповідно до
статті 58 Господарського кодексу
України (частина перша статті 128
названого Кодексу).

Абзацом 2 п. 3.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» визначено, що на
підставі пункту 1 частини першої статті
62 ГПК України суддя відмовляє у
прийнятті позовної заяви, якщо спір
непідвідомчий господарському суду,
зокрема, коли його вирішення
законодавством України віднесено до
компетенції іншого органу або заява
взагалі не підлягає розглядові в
судовому порядку (наприклад, про
визнання недійсним листа, накладної,
акта експертизи тощо).

Таким чином, оскільки гр. ОСОБА_1 є
фізичною особою і не має статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
позов подано як керівником в інтересах
підпорядкованого їй підприємства,
такий позов з огляду на ст. 1, 2, 21 ГПК
України не підлягає вирішенню в
господарському суді як за суб'єктним
складом, так і у зв'язку з відсутністю у
позивачки права на відповідний позов в
інтересах іншої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України
суддя відмовляє у прийнятті позовної
заяви, якщо, зокрема, заява не підлягає
розгляду в господарських судах
України.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ст.
62 ГПК України, суд

ухвалив:

Відмовити в прийнятті позовної заяви.

Суддя
Кошик А.Ю.