ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2014 р.
Справа №917/493/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Біотехімпульс",
вул.Булопільський шлях, 30/3, м.Суми, 40009

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промінь-Приват",
с.Білики, Миргородський район,
Полтавська область, 37661

про стягнення 60137,86 грн.

Суддя
Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: Чеботарьов О.П., дор. № 1
від 10.01.14р.

від відповідача: не з'явився.

У судовому засіданні 29.04.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
відповідно до ст.85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позов про
стягнення з відповідача
заборгованості за договором №230104 від
23.01.2012р. у розмірі 60137,86грн., у т.ч.
59005,80грн. - сума основного боргу та
1132,06грн. - 3% річних (з урахуванням
письмових пояснень позивача за вхід.
№4370 від 04.04.2014р.).

Позивач позовні вимоги підтримує у
повному обсязі.

Відповідач представництво у судове
засідання вдруге не забезпечив, вимог
суду (п. 5 ухвали від 24.03.2014р. про
порушення провадження у даній справі
та п. 4 ухвали від 08.04.2014 р. про
відкладення розгляду даної справи) не
виконав, причин щодо цього суду не
повідомив. Останній відповідно до пп.
3.9.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" був належним чином
та завчасно повідомлений про дату, час
і місце проведення судового засідання,
про що свідчать повідомлення про
вручення поштового відправлення -
вказаних ухвал суду.

Клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи в зв"язку з
неможливістю забезпечити явку свого
представника в судове засідання,
оскільки останній знаходиться в інших
судових засіданнях, не може бути
задоволено судом, так як відповідач не
обмежений у праві вибору іншого
представника у випадку відрядження
особи, що його представляє.

Згідно ст.28 ГПК України, справи
юридичих осіб в господарському суді
ведуть їх органи, що діють в межах
повноважень, наданих їм
законодавством та установчими
документами, через свого представника.
Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть
бути також інші особи, повноваження
яких підтверджуються довіреністю від
імені підприємства, організації.
Довіреність видається за підписом
керівника або іншої уповноваженої ним
особи та посвідчується печаткою
підприємства, організації..

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

В зв'язку з тим, що необхідних для
вирішення спору доказів наявних в
матеріалах справи достатньо для
розгляду справи, а неявка відповідача
не перешкоджає розгляду справи по суті,
то справа розглядається без участі
представника відповідача за наявними в
ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
всебічно, повно та об'єктивно
дослідивши і оцінивши подані позивачем
докази, на які він посилався як на
підставу своїх вимог, заслухавши
представника позивача, суд, встановив:

23.01.2012p. між Позивачем (постачальник) та
Відповідачем (покупець) було укладено
Договір поставки товарів № 230101
(Договір).

Згідно умов п.1.1 Договору Постачальник
зобов'язується передати у власність
Покупцеві товари, визначені в п.1.2.
цього Договору, а Покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
товар.

Згідно п. 1.2. Договору найменування,
одиниці виміру та загальна кількість
товару, що підлягає поставці за цим
Договором, його часткове
співвідношення (асортимент,
номенклатура), визначаються в
накладних, що є невід'ємною частиною
даного Договору.

Також, відповідно до п. 2.1. Договору ціна
за одиницю товару та загальна вартість
товару за даним договором визначається
в накладній за попередньою
домовленістю між Сторонами даного
договору.

Згідно п. 3.2. Договору оплата за товар
відбувається наступним чином: 100% (сто)
відсоткова оплата вартості товару на
протязі семи календарних днів з
моменту отримання товару.

17.12.2012р. Позивач та Відповідач
підписали Додаткову угоду № 1 до
Договору згідно якої продовжили строк
дії договору до 31.12.2013 р. та досягли
домовленості про те, що при відсутності
заяви однієї із Сторін про припинення
або зміну Договору до закінчення
строку його дії, Договір вважається
пролонгованим (продовженим) на тих же
умовах, на той же строк.

Позивач, свої зобов"язання за Договором
виконав належним чином, поставивши
відповідачу товар на загальну суму
149005,80грн., що підтверджується
видатковими накладними та
довіреностями на отримання товару
(копії в матеріалах справи).

Відповідач свої зобов"язання за
Договором поставки №230101 щодо оплати
поставленого товару виконав частково,
а саме сплатив суму у розмірі 90000,00грн.,
у зв"язку з чим у останнього виникла
заборгованість у розмірі 59005,80грн., що
підтверджено підписаним сторонами
актом звірки розрахунків за період з
01.01.2013р. по 27.03.2014р. (копія в матеріалах
справи).

Згідно ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено,
що зобов'язанням є правовідношення, у
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості. Сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином та в
установлений строк, одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Статтею 193 ГК України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом.

Частиною першою ст. 530 ЦК України
встановлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч. 1 ст. 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Так, відповідачу нараховано 3% річних у
розмірі 1132,06грн.

Таким чином, загальна сума боргу
відповідача за Договором №230104 від
23.01.2012р. становить 60137,86грн., у т.ч.
59005,80грн. - сума основного боргу та
1132,06грн. - 3% річних.

Відповідно до статті 32 ГПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно зі статтею 34 ГПК України
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доказів в спростування
вищевикладеного чи інших заперечень по
суті спору відповідач суду не надав.

Дослідивши та оцінивши матеріали
справи, заслухавши пояснення позивача,
всебічно повно та об'єктивно за своїм
внутрішнім переконанням оцінивши всі
обставин справи в їх сукупності, суд
дійшов висновку про задоволення позову
повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промінь-Приват",
с.Білики, Миргородський район,
Полтавська область, 37661 (, МФО 331401 в ПРУ ПАТ КБ "Приватбанк",
р/р 6064) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Біотехімпульс", вул.Булопільський
шлях, 30/3, м.Суми, 40009 (, МФО
325365 в Банк Перша філія ВАТ "Кредо Банк",
м.Львів, р/р 612) - заборгованість за
Договором №230104 від 23.01.2012р. у розмірі
60137,86грн., у т.ч. 59005,80грн. - сума основного
боргу та 1132,06грн. - 3% річних, а
також1827,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання цим
рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено: 05.05.2014р.

Суддя
Кльопов І.Г.