м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/2440/14 28.04.14

За позовом корпорації "АРТЕРІУМ"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "SAM EKO FARM"

про стягнення 38.400,48 доларів США.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Задорожна Л.Г. - за
довіреністю від 03.03.2014 № б/н;

відповідача: не з'явилися.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Корпорація "АРТЕРІУМ" звернулася до
Господарського суду міста Києва із
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "SAM EKO FARM" про
стягнення з останнього заборгованості
в сумі 38.400,48 доларів США, що відповідно
до офіційного курсу, встановленого
Національним банком України на день
подання позову, еквівалентно 331.430,70 грн
національної валюти України.

Суть спору: позивач свої позовні вимоги
мотивує тим, що останній на підставі
укладеного сторонами спору контракту
від 01.04.2013 № ЕХР-106/13 поставив
відповідачеві товар загальною
вартістю 38.400,48 доларів США, проте
останній товар на користь позивача не
оплатив.

Таким чином, на підставі викладеного
вище, позивачем заявлена позовна
вимога про стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 38.400,48 доларів
США.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.02.2014 прийнято позовну заяву
корпорації "АРТЕРІУМ" до розгляду та
порушено провадження у справі № 910/2440/14.

До господарського суду 21 березня 2014
року надійшла заява відповідача від
24.02.2014 № 68, у відповідності до якої
останній позовні вимоги визнав
повністю, просив розглянути справу без
участі представника останнього і у
найкоротші строки.

У судовому засіданні 28.04.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи представника
позивача по суті спору та дослідивши
наявні докази у матеріалах даної
справи, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

Між корпорацією "АРТЕРІУМ", яка
зареєстрована у відповідності до
законодавства Україні, як продавцем,
(далі - позивач) та товариством з
обмеженою відповідальністю "SAM EKO FARM",
зареєстрованого за законодавством
Республіки Узбекистан, як покупцем,
(далі - відповідач) укладено контракт
від 01 квітня 2013 № ЕХР-106/13 (далі -
Контракт).

Згідно предмету Контракту позивач
зобов'язується передати у власність
відповідача на умовах, в обсягах і в
порядку, передбаченому Контрактом,
медикаменти (далі - товар), а відповідач
зобов'язується прийняти і оплатити
товар згідно у відповідності до
Контракту.

У пункті 1.2 Контракту його сторонами
встановлено, що поставка товару
здійснюється на підставі специфікацій,
які підписуються уповноваженими
представниками сторін на кожну партію
товару окремо і є невід'ємною частиною
Контракту (далі - Специфікація).

Відповідач зобов'язаний оплачувати
товар згідно разових Специфікацій до
Контракту (п. 1.3. Контракту).

Як передбачено п. 3.1 Контракту, товар
поставляється на умовах СIР-Ташкент,
(згідно Міжнародних правил тлумачення
термінів ІНКОТЕРМС-2010).

Сторонами у п. 5.1 Контракту узгоджено,
що оплата товару, що поставляється,
здійснюється у доларах США шляхом
банківського переказу на рахунок
позивача на умовах відстрочення
платежу на 60 (шістдесят) календарних
днів від дати складання міжнародної
транспортної накладної (CMR) у місті
Києві або авіатранспортної накладної
(AirWAYbill) у аеропорту Бориспіль.

Так, позивач 27 листопада 2013 року, на
підставі Специфікації від 25.11.2013 № 12 до
Контракту та інвойсу від 25.11.2013 №
ЕХР-106/13-12, здійснив поставку товару
загальною вартістю 38.400,48 доларів США,
що підтверджується вантажною
міжнародною товарно-транспортною
декларацією (CMR) від 27.11.2013 А № 0497692,
засвідчена копія якої міститься у
справі.

Поставлений позивачем товар пройшов
митне оформлення, що підтверджується
електронною митною декларацією №
100250000/2013/526703, яка наявна у справі у
вигляді засвідченої копії.

Факт отримання відповідачем товару
підтверджується вантажною митною
декларацією № А 5235407 (засвідчена копія
декларації наявна у справі).

Таким чином, з урахуванням умов
Контракту, визначених п. 5.1, оплата
товару повинна бути здійснена
відповідачем у строк до 27 січня 2014 року,
включно, оскільки шестидесятий день
виконання грошового зобов'язання за
Контрактом перепадає на вихідний день -
26 січня 2014 року.

Спір між сторонами судового процесу
виник внаслідок порушення
відповідачем його грошових зобов'язань
за Контрактом, останній у строк,
визначений п. 5.1 Контракту, оплату
отриманого товару на користь позивача
не здійснив. Таким чином, вказана
обставина призвела до виникнення у
відповідача перед позивачем
заборгованості в сумі 38.400,48 доларів
США.

Статтею ст. 5 Закону України "Про
міжнародне приватне право" унормовано,
що учасники правовідносин можуть
самостійно здійснювати вибір права, що
підлягає застосуванню до змісту
правових відносин .

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону
України "Про міжнародне приватне
право", суди України можуть приймати до
свого провадження і розглядати справи
з іноземним елементом у випадках, якщо
сторони передбачили своєю угодою
підсудність справи з іноземним
елементом судам України.

Таким чином, якщо сторони передбачили
своєю угодою підсудність справи з
іноземним елементом судам України,
крім випадків виключної підсудності
(пункт 1 частини 1 статті 76 Закону
України "Про міжнародне приватне
право") спір підлягає вирішенню в
господарських судах України з
урахуванням вимог розділу III ГПК.

Пунктом 15.2 Контракту передбачено, що у
разі якщо сторони не дійдуть згоди
шляхом переговорів, то спір підлягає
передачі на розгляд у Господарський
суд міста Києва.

Виходячи з положень, визначених п. 2 ст. 4
Угоди про порядок вирішення спорів,
пов'язаних із здійсненням
господарської діяльності, укладеної
державами - учасницями СНД у місті
Києві 20.03.1992, суб'єкти
зовнішньоекономічної діяльності країн
- учасниць СНД при укладанні контрактів
можуть домовитися про передачу спору
до компетентного суду будь-якої
держави, який підписав зазначену Угоду.

Таким чином , відповідно до статей 11, 509
Цивільного кодексу України договір є
підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків (зобов'язань), які повинні
виконуватися належним чином і у
встановлений строк відповідно до
вказівок закону, договору (ст. 526
Цивільного кодексу України), а
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається (ст. 525
Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин,
останні є відносинами з поставки
товару, відтак, права і обов'язки сторін
визначаються, у тому числі, положеннями
глави 54 Цивільного кодексу України.

Приписом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу
України унормовано, що до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст. 655
Цивільного кодексу України).

Положенням ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу
України визначено, що у разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати, у тому числі, оплати
товару.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання , то воно підлягає виконанню
у цей строк (термін).

Як вбачається із заяви відповідача від
24.02.2014 № 68, директор останнього визнав
позов повістю.

Частиною 5 ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України
унормовано, що у разі визнання
відповідачем позову господарський суд
приймає рішення про задоволення позову
за умови, що дії відповідача не
суперечать законодавству або не
порушують прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб.

Судом, у свою чергу, встановлено, що
визнання відповідачем позову не
суперечить законодавству, а також не
порушують прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб.

Таким чином, з урахуванням викладеного,
суд дійшов висновку, що позовна вимога
про стягнення з відповідача основної
заборгованості в сумі 38.400,48 доларів США
підлягає задоволенню повністю.

Враховуючи, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі, згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст. ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "SAM EKO FARM" (Республіка
Узбекистан, 140102, м. Самарканд, вул.
Беруній, буд. 5, корпус 1;
ідентифікаційний номер 21449514) на
користь корпорації "АРТЕРІУМ" (01032, м.
Київ, вул. Саксаганського, буд. 139,
ідентифікаційний код 33406813)
заборгованість у розмірі 38.400,48
(тридцять вісім тисяч чотириста)
доларів США 48 центів; витрати по сплаті
судового збору в сумі 6.567,02 (шість тисяч
п'ятсот шістдесят сім) грн 02 коп.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 30 квітня 2014
року.

Суддя
С.В. Балац