номер провадження справи 18/31/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.04.2014
Справа № 908/990/14

Суддя Носівець В.В. розглянувши заяву
адвокатського об'єднання «Цезар» про
вжиття заходів забезпечення позову у
справі № 908/990/14:

за позовом: адвокатського об'єднання
"Цезар" (69091, м. Запоріжжя, бульвар
Гвардійській, 141-13)

до відповідача товариства з обмеженою
відповідальністю "Зоря" (70042, Запорізька
область, Вільнянській район, с.
Михайло-Лукашеве, вулиця Космічна, 5)

про стягнення 150000,00 грн.

За участю представників:

від позивача: Горобець О.В., довіреність
№ б/н від 28.04.2014 р., паспорт серії НОМЕР_1
від 18.03.1997 р.;

від відповідача: Жманков В.Є.,
довіреність № 61 від 22.07.2013 р., паспорт
серії НОМЕР_2 від 23.12.2011 р.;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 27.03.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/990/14
за позовом: адвокатського об'єднання
"Цезар" до ТОВ "Зоря" про стягнення 150000,00
грн. боргу. Позовні вимоги вмотивовані
неналежним виконанням з боку
відповідача своїх зобов'язань за
договором про надання юридичних послуг
від 26.11.2013 р. Судове засідання
призначено на 29.04.2014 р., про що сторони
повідомлені належним чином.

На адресу суду 29.04.2014 р. від
адвокатського об'єднання "Цезар"
надійшла заява про вжиття заходів
забезпечення позову, якою позивач у
справі № 908/990/14 просив суд вжити заходи
забезпечення позову шляхом:

накладення арешту на грошові кошти
товариства з обмеженою
відповідальністю «Зоря» (код 03750032,
Запорізька область, Вільнянський
район, село М. Лукашеве, вулиця
Космічна, 5) в межах суми позовних вимог
150000,00 грн., що знаходяться в банках або
інших фінансових установах та належать
відповідачу (поточний рахунок 6450
в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023).

Заява судом розглянута у судовому
засіданні 29.04.2014 р.

Заявник вказав, що відповідач свої
зобов'язання щодо оплати послуг згідно
договору від 26.11.2013 р. не виконав,
незважаючи на факт належного виконання
зобов'язань з боку позивача, настання
строку оплати послуг та направлення на
адресу відповідача рахунку про
необхідність оплати наданих послуг в
повній сумі. Також зазначив, що навіть
після звернення позивача з позовом до
суду, відповідач не вжив жодних дій для
урегулювання спору. З урахуванням дій
відповідача, у АО «Цезар» є підстави
вважати, що ТОВ «Зоря» намагатиметься
ухилятися від виконання взятих на себе
зобов'язань шляхом приховання грошових
коштів, на які згідно рішення
господарського суду АО «Цезар» може
звернути стягнення для задоволення
своїх законних вимог. Також з
урахуванням ст. 8 Закону України «Про
судовий збір», враховуючи майновий
стан сторони, просив суд відстрочити
або розстрочити сплату судового збору
на певний строк, але не довше ніж до
ухвалення судового рішення у справі.

Представник відповідача заперечив
проти задоволення заяви позивача,
пояснив суду, що підприємство має
достатньо фінансових коштів для
розрахунку з контрагентами, не
перебуває у тяжкому фінансовому стані
та не знаходиться на грані банкрутства.

Розглянувши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що клопотання про
забезпечення позову не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст. 66 ГПК України, господарський
суд за заявою сторони, прокурора або з
власної ініціативи має право вжити
передбачених статтею 67 цього Кодексу
заходів до забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається в
будь-якій стадії провадження у справі,
якщо невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 67 ГПК України, позов
забезпечується, зокрема, накладанням
арешту на майно або грошові суми, що
належать відповідачу.

Стаття 33 ГПК України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно пункту 1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 16
від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" (із подальшими змінами), заходи
до забезпечення позову застосовуються
господарським судом за заявою сторони,
прокурора, або з ініціативи
господарського суду як гарантія
реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або
невиконання рішення господарського
суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Згідно абзаців 2, 3, 4 пункту 3 постанови
пленуму ВГСУ № 16 від 26.12.2011 р. "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову", достатньо
обґрунтованим для забезпечення позову
є підтверджена доказами наявність
фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного виду
забезпечення позову. Про такі
обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову
не повинні мати наслідком повне
припинення господарської діяльності
суб'єкта господарювання, якщо така
діяльність, у свою чергу, не
призводитиме до погіршення стану
належного відповідачеві майна чи
зниження його вартості.

Ухвала господарського суду про
забезпечення позову в обов'язковому
порядку повинна містити дані, на
підставі яких можна зробити висновок
про те, що невжиття того чи іншого
заходу до забезпечення позову може
утруднити або зробити неможливим
виконання в подальшому рішення
господарського суду.

Заявник (позивач) має довести наявність
тих обставин, на підставі яких він
просить вжити заходів до забезпечення
позову. Такі докази у матеріалах справи
відсутні і не подані до господарського
суду. Тому питання про вжиття заходів
до забезпечення позову вирішується
виходячи з тих документів, які є в
господарській справі.

Позивачем не обґрунтовано та не надано
жодних доказів, які свідчили б про те,
що не накладення арешту на кошти на
рахунку ТОВ «Зоря» може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду у даній справі за
умови задоволення позову.

Також заява позивача про вжиття
заходів забезпечення позову подана без
доказів сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 66, 67, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву адвокатського об'єднання
«Цезар» про забезпечення позову шляхом
накладання арешту на грошові кошти, що
належать ТОВ «Зоря», в межах суми
позовних вимог - відхилити.

Суддя
В.В. Носівець