РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

"22" квітня 2014 р.
Справа № 902/180/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Петухов М.Г.

суддя
Бучинська Г.Б. ,

суддя
Маціщук А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача -
Відкритого акціонерного товариства
"Південьзахідшляхбуд"

на рішення господарського суду
Вінницької області від 11.03.2014 р.

у справі № 902/180/14 (суддя Білоус В.В.)

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Шляхове
ремонтно-будівельне управління №82"

до відповідача Відкритого
акціонерного товариства
"Південьзахідшляхбуд"

про стягнення 108 330, 18 грн

за участю представників сторін:

позивача: Андрієвський О.О.;

відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Вінницької області від 11.03.2014 р. у
справі №902/180/14 за позовом Приватного
акціонерного товариства "Шляхове
ремонтно-будівельне управління №82" до
Відкритого акціонерного товариства
"Південьзахідшляхбуд" про стягнення 108
330, 18 грн. провадження у справі в
частині вимог про стягнення пені в сумі
6719, 22 грн. припинено. Позов задоволено
частково. Судові витрати на судовий
збір в сумі 2166, 60 грн. покладено на
відповідача. Стягнуто з Публічного
акціонерного товариства
"Південьзахідшляхбуд" на користь
Приватного акціонерного товариства
"Шляхове ремонтно - будівельне
управління № 82" - 100 000,00
грн. - основного боргу, 1610, 96 грн. - 3 %
річних, судових витрат на судовий збір
в сумі 2166, 60 грн.

При прийнятті вищевказаного рішення,
суд першої інстанції виходив з того, що
01.11.2011 р. між позивачем (Субпідрядник) та
відповідачем (Генпідрядник) було
укладено договір субпідряду № 48,
згідно з п.1.1. якого субпідрядник
зобов'язався надати послуги по
поточному (планово - попереджувальному)
ремонту автомобільної дороги
державного значення Р-56 Чернігів -
Пакуль - контрольно - пропускний пункт
"Славутич"-Чорнобиль (з під'їздом до м.
Славутич).

Судом першої інстанції з наявних в
матеріалах справи доказів, зокрема, з
акту приймання виконаних будівельних
робіт форми КБ-2в за грудень 2011 року від
30.12.2011 р., було встановлено, що позивач
на виконання умов договору здав, а
відповідач прийняв виконані роботи на
загальну суму 346918, 00 грн. Натомість, як
зауважив суд першої інстанції,
відповідачем було частково оплачено
виконані роботи в сумі 243 448, 82 грн., що
стверджується наявними в матеріалах
справи платіжними дорученнями.

З урахуванням утриманого 1% від
вартості виконаних робіт,
передбаченого п.4.15. договору, що
складає 3469, 18 грн., суд першої інстанції
вказав на те, що сума боргу складає 100 000
грн.

Приймаючи до уваги лист Служби
автомобільних доріг у Чернігівській
області, яка була замовником
відповідача за генеральним договором,
з якого судом було встановлено, що
остаточні розрахунки здійснено в
квітні 2012 р., суд першої інстанції з
урахуванням положень п. 4.1, 4.13 договору
субпідряду, вказав на те, що відповідач
мав розрахуватися з позивачем 05.05.2012 р.,
а прострочення виникає з 06.05.2012 р.

При вирішенні спірних правовідносин,
судом першої інстанції було враховано
приписи ст.. ст.. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 628,
629, 837, 838 Цивільного кодексу України та
ст.. 193 Господарського кодексу України.

Враховуючи встановлені обставини у
даній справі та положення діючого
законодавства, суд першої інстанції
дійшов висновку про законність і
обґрунтованість належними доказами
вимог позивача про стягнення 101 610, 96
грн., з яких: 100 000 грн. - основного боргу,
1610, 96 грн. - 3 % річних, згідно договору
субпідряду № 48 від 01.11.2011 р.

Приймаючи до уваги заяву позивача від
11.03.2014 р. про відмову від позовних вимог
в частині стягнення пені в сумі 6719, 22
грн., той факт, що така відмова не
суперечить закону і матеріалам справи,
керуючись приписами п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК
України, місцевий господарський суд
дійшов висновку про наявність правових
підстав для припинення провадження у
справі в частині вимог про стягнення
пені в сумі 6719, 22 грн.

Відповідно до Додаткового рішення
господарського суду Вінницької
області від 19.03.2014 р. у справі №902/180/14 за
позовом Приватного акціонерного
товариства "Шляхове
ремонтно-будівельне управління №82" до
Відкритого акціонерного товариства
"Південьзахідшляхбуд" про стягнення 108
330, 18 грн. стягнуто з Публічного
акціонерного товариства
"Південьзахідшляхбуд" на користь
Приватного акціонерного товариства
"Шляхове ремонтно - будівельне
управління №82" - 2 000 грн. витрат на
правову допомогу.

Не погоджуючись із винесеним рішенням
суду першої інстанції, відповідач -
Відкрите акціонерне товариство
"Південьзахідшляхбуд" звернулось з
апеляційною скаргою до Рівненського
апеляційного господарського суду,
відповідно до якої просить рішення
господарського суду Вінницької
області від 11.03.2014 р. у справі №902/180/14
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Скаржник вважає, що рішення
господарського суду є незаконним та
таким, що прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

На підтвердження своїх доводів,
скаржник (відповідач) вказує наступне.

Відповідно до п. 4.1 договору субпідряду
№ 48 від 01.11.2011 р. оплата виконаних робіт
проводиться після прийняття
замовником закінчених робіт або
поетапно проміжними платежами в міру
виконання робіт. Розрахунки за
виконані роботи здійснюються на
підставі довідки (форма № КБ-3),
підписаної уповноваженими
представниками сторін в межах
фінансування через управління
Державного Казначейства у
Чернігівській області.

Також скаржник зважає на п. 4.13.
Договору, яким передбачено, що у разі
затримки бюджетного фінансування не з
вини генпідрядника, оплата за виконані
роботи здійснюється протягом п'яти
банківських днів з дати отримання
генпідрядником коштів на свій рахунок.

В обґрунтування своєї правової
позиції, апелянт також посилається на
положення ст. ст. 212, 614 ЦК України.

Крім того, скаржник звертає увагу на те,
що судом першої інстанції не
досліджено питання щодо дати отримання
відповідачем фінансування від
замовника - Служби автомобільних доріг
в Чернігівській області для розрахунку
з позивачем саме за договором
субпідряду №48 від 01.11.2011р., так як
вирішення такого питання мало істотне
значення для правильного вирішення
справи. А такій умові договору як
надходження коштів від замовника та
наявності вини відповідача у
невиконанні зобов'язанння повинна бути
надана належна оцінка.

Стверджуючи про факт відсутності
доказів отримання відповідачем
фінансування від замовника для
розрахунку з позивачем за договором
субпідряду №48 від 01.11.2011р., скаржник
зазначає, що висновок суду про
обов'язок сплати 3% річних не підлягає
задоволенню.

З огляду на викладені вище аргументи на
підтвердження своєї правової позиції,
відповідач вважає, що судом першої
інстанції було задоволено позов за
відсутності на те визначених законом
підстав, у зв'язку з чим рішення суду
першої інстанції слід скасувати.

Від позивача надійшов відзив на
апеляційну скаргу, відповідно до якого
просить оскаржуване рішення суду
першої інстанції залишити без змін, а в
задоволенні апеляційної скарги -
відмовити.

На спростування доводів, викладених в
апеляційній скарзі, позивач вказує
наступне.

Судом першої інстанції були
встановлені факти виконання робіт
позивачем, що підтверджується
відповідними документами (довідка про
вартість виконаних будівельних робіт
за грудень 2011 року форми № КБ-3 від
30.12.2011 року та Акт приймання виконаних
робіт за грудень 211 року форми КБ-2в від
30.11.2011 року). Крім того, судом першої
інстанції було досліджено всі
обставини взаємовідносин між
замовником підрядних робіт - Службою
автомобільних доріг у Чернігівській
області та генеральним підрядником, а
саме встановлено факт здійснення
остаточних розрахунків між замовником
та генпідрядником у квітні 2012 року
(копія листа № 354/12 від 06.03.2014 року
міститься в матеріалах справи).

З урахуванням наведеного вище, позивач
вважає, що суд першої інстанції цілком
законно дійшов висновку про наявність
правових підстав для задоволення
позову, а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

22 квітня 2014 року в судовому засіданні
Рівненського апеляційного
господарського суду представник
позивача - Приватного акціонерного
товариства "Шляхове
ремонтно-будівельне управління №82"
заявив, що з доводами апелянта не
погоджується, вважає їх
безпідставними, а оскаржуване рішення
таким, що відповідає встановленим
обставинам справи та нормам закону.
Наголосив на тому, що у квітні 2012 року
замовником було здійснено остаточні
розрахунки із генпідрядником, що, в
свою чергу, вказує на реальну
можливість генпідрядника провести
розрахунки із субпідрядником. З огляду
на вказане, вважає, що рішення
господарського суду Вінницької
області від 11.03.2014 р. у справі №902/180/14 є
таким, що відповідає встановленим
обставинам справи та нормам закону, а
тому просить суд відмовити в
задоволенні апеляційної скарги.

Представник відповідача - Відкритого
акціонерного товариства
"Південьзахідшляхбуд" в судове
засідання не з'явився.

Враховуючи приписи ст.ст. 101,102 ГПК
України про межі та строки перегляду
справ в апеляційній інстанції, той
факт, що сторони були належним чином та
своєчасно повідомлені про дату, час та
місце судового засідання, про що
свідчать поштові повідомлення,
направлені сторонам у справі (а.с. 88-89), а
також те, що явка представників сторін
в судове засідання обов'язковою не
визнавалася, колегія суддів визнала за
можливе здійснювати розгляд
апеляційної скарги за відсутності
представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення представника позивача,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
місцевим господарським судом при
винесенні рішення норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів вважає, що в задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити, а
оскаржуване рішення залишити без змін,
виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції
встановлено та як підтверджується
матеріалами справи, між сторонами
виникли договірні правовідносини на
підставі укладення між Закритим
акціонерним товариством «Менське
шляхове ремонтно - будівельне
управління № 82» (правонаступником
якого згідно з п. 1.2. Статуту Приватного
акціонерного товариства "Шляхове
ремонтно-будівельне управління №82",
затвердженого протоколом № 16 від 01.12.2011
р. загальних зборів акціонерів
Закритого акціонерного товариства
«Менське шляхове ремонтно - будівельне
управління № 82», є Привате акціонерне
товариство "Шляхове
ремонтно-будівельне управління №82")
(позивач, субпідрядник) та Відкритим
акціонерним товариством
"Південьзахідшляхбуд" (відповідач,
генпідрядник) договору субпідряду № 48
від 01.11.2011 р. (далі по тексту - Договір,
а.с. 8-16).

За умовами п.1.1. договору субпідрядник
зобов'язався надати послуги по
поточному (планово - попереджувальному)
ремонту автомобільної дороги
державного значення Р-56 Чернігів -
Пакуль - контрольно - пропускний пункт
"Славутич"-Чорнобиль (з під'їздом до
м.Славутич). Під'їзд до м. Славутич, км
6+500-км 13+039, км 13+113-км 13+648, а Генпідрядник
- прийняти і оплатити такі поспуги.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2., 3.3. договору
ціна цього договору становить 346918 грн.
з ПДВ. Договірні зобов'язання сторін
виникають відповідно до затверджених
бюджетних призначень на 2011 рік та
визначаються додатковими угодами
згідно планів використання коштів (зі
змінами). Ціна цього договору може бути
зменшена за взаємною згодою сторін.
Договірна ціна послуг є твердою.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що
оплата виконаних робіт проводиться
після прийняття замовником закінчених
робіт, або поетапно проміжними
платежами в міру виконання робіт.
Розрахунки за виконані роботи будуть
здійснюватися на підставі довідки
(форма №КБ-3), підписаної
уповноваженими представниками сторін
(в межах фінансування через Управління
Державного Казначейства у
Чернігівській області. Генпідрядник
приймає до оплати виконані роботи в
межах відповідних надходжень
спеціального фонду бюджету.

У п.п. 4.13., 4.15. договору сторони погодили,
що у разі затримки бюджетного
фінансування не з вини Генпідрядника,
оплата за виконані роботи здійснюється
протягом п'яти банківських днів з дати
отримання генпідрядником коштів на
свій рахунок. Субпідрядник повертає
генпідряднику ген підрядні послуги - 1%
від вартості виконаних робіт.
Генпідрядник при остаточному
розрахунку утримує вартість ген
підрядних послуг із коштів, належних до
сплати субпідряднику.

Згідно з п.п. 6.1.1. договору генпідрядник
зобов'язався своєчасно та в повному
обсязі сплачувати за надані послуги.

У відповідності до п. 6.4. субпідрядник
має право своєчасно та в повному обсязі
отримувати плату за надані послуги.

У Розділі 7 Договору визначено умови
відповідальності сторін.

Так, згідно з п. 7.2. у разі невиконання
або несвоєчасного виконання
зобов'язань при закупівлі послуг за
бюджетні кошти субпідрядник сплачує
генпідряднику штрафні санкції: сплачує
пеню в розмірі облікової ставки НБУ від
суми невиконаного або неналежним чином
виконаного зобов'язання за кожний день
прострочення, а у разі здійснення
попередньої оплати Учасник, крім
сплати зазначених штрафних санкцій,
повертає генпідряднику кошти з
урахуванням індексу інфляції.

У відповідності до п.10.1., п. 10.3. Договору
- договір набирає чинності з дня
підписання і діє до 31.12.2011 р. У разі
неповного виконання сторонами своїх
зобов'язань договір продовжує свою дію
до повного виконання сторонами своїх
зобов'язань.

В п.11.6.1. договору сторони передбачили,
що фінансування послуг здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету та
кредиту.

Вказаний Договір засвідчений
підписами сторін та скріплений
печатками останніх.

Згідно з наявною в матеріалах справи
копією довідки про вартість виконаних
будівельних робіт /та витрати/ форми
КБ-3 за грудень 2011 року вартість
будівельних робіт по будові становить
346 918 грн. (а.с. 17).

В матеріалах справи міститься
підписаний сторонами акт приймання
виконаних будівельних робіт форми КБ-2в
за грудень 2011 р. від 30.12.2011 р., яким
підтверджується той факт, що
генпідрядник (субпідрядник здав), а
замовник (генпідрядник) прийняв
виконані роботи на загальну суму 346 918
грн. (а.с. 18-20).

Зазначені вище документи підписані
обома сторонам та скріплені їхніми
печатками.

Отже, вказані вище обставини справи
свідчать про те, що позивач на
виконання умов договору здав, а
відповідач прийняв виконані роботи на
вказану вище суму.

Згідно з платіжним дорученням № 1265 від
12.04.2012 р. ПАТ «Південьзахідшляхбуд»
оплатив виконані роботи згідно
договору на суму 143 448, 82 грн., згідно з
платіжним дорученням № 587 від 05.06.2013 р.
ПАТ «Південьзахідшляхбуд» оплатив
виконані роботи згідно договору на
суму 100 000 грн. (а.с. 21-22).

Таким чином, відповідачем частково
виконано свої договірні зобов'язання,
оскільки останнім проведенно оплату за
виконані роботи лише на суму 243 448, 82 грн.

Отже, з урахуванням утриманого 1% від
вартості виконаних робіт,
передбаченого п.4.15. договору, що
складає 3 469, 18 грн., сума боргу, яка
виникла у відповідача, складає 100 000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач надсилав відповідачу
претензії № 461 від 04.07.2012 р., № 748 від
15.10.2013 р. з вимогою сплатити
заборгованість (а.с. 23-25, 27-28).

У відповіді за вих. № 13-5 «юр»/1283 від
19.07.2013 р. на претензію відповідач визнав
в повному обсязі зазначені в претензії
вимоги щодо оплати за виконані роботи
відповідно до умов Договорів № 47, 48 від
01.11.2011 р. та підтвердив свої
зобов'язання щодо проведення оплати за
виконані роботи, зобов'язався
здійснити погашення боргу до 30.09.2013 р.
(а.с. 26).

Як свідчать матеріали справи, на адресу
замовника ремонту автомобільної
дороги державного значення Р-56
Чернігів - Пакуль - контрольно -
пропускний пункт "Славутич"-Чорнобиль
(з під'їздом до м. Славутич) - Служби
автомобільних доріг у Чернігівській
області, було направлено адвокатський
запит за № 03/03 від 03.03.2014 р. щодо надання
інформації про те, чи існували
договірні відносини між замовником
(Службою автомобільних доріг у
Чернігівській області) та генеральним
підрядником (ПАТ
«Південьзахідшляхбуд») на проведення
ремонтних робіт; чи були вказані роботи
виконані генеральним підрядником та
оплачені замовником (а.с. 46).

Листом за вих. № 354/12 від 06.03.2014 р. Служба
автомобільних доріг у Чернігівській
області на запит № 03/03 від 03.03.2014 р.
повідомила про те, що між Службою
автомобільних доріг у Чернігівській
області та ПрАТ «Південьзахідшляхбуд»
існували договірні зобов'язання по
поточному ремонту автомобільної
дороги державного значення Р-56
Чернігів - Пакуль - КПП
"Славутич"-Чорнобиль. Вказані роботи
були прийняті та підписано акт форми КБ
2в 28 у грудні 2011 року. Остаточні
розрахунки з генеральним підрядником
були здійснені Службою автомобільних
доріг у Чернігівській області у квітні
місяці 2012 року (а.с. 47).

Крім того, на підтвердження вказаного
факту остаточних розрахунків з
генеральним підрядником, позивачем
22.04.2014 року через канцелярію
Рівненського апеляційного
господарського суду було надано
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи, згідно з яким до
матеріалів справи долучено завірені
копії наступних документиів:
платіжного доручення № 289 від 10.04.2012 р.;
довідки про вартість виконаних
будівельних робіт від 28.12.2011 р.; акту № 3
від 28.12.2011 р. на 5-ти аркушах; платіжного
доручення № 648 від 09.06.2011 р.; довідки від
19.04.2011 р.; платіжного доручення № 856 від
22.08.2011 р.; довідки від 17.08.2011 р. на 1-му арк.

З урахуванням наведених обставин
справи, очевидним є те, що відповідач не
виконував належним чином взяті на себе
договірні зобов'язання, у зв'язку з чим
в останнього виникла заборгованість в
розмірі 100 000 грн., що стверджується
наявними в матеріалах справи доказами
(актом приймання виконаних підрядних
робіт, довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт /та витрати/, копіями
платіжних доручень).

На момент вирішення справи в судах
першої та апеляційної інстанцій,
відповідачем (скаржником) не було
надано жодних належних доказів на
підтвердження факту погашення
заборгованості, яка виникла перед
позивачем, в розмірі 100 000 грн.

Аналізуючи встановлені обставини
справи та переглядаючи спірні
правовідносини на предмет наявності
правових підстав для задоволення
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції приймає до уваги наступні
положення діючого законодавства.

В силу приписів ст. 11 Цивільного
кодексу України, цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Як свідчать встановлені обставини у
даній справі, між сторонами виникли
договірні правовідносини на підставі
укладення договору субпідряду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України
за договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

В силу дії ст. 838 ЦК України підрядник
має право, якщо інше не встановлено
договором, залучити до виконання
роботи інших осіб (субпідрядників),
залишаючись відповідальним перед
замовником за результат їхньої роботи.
У цьому разі підрядник виступає перед
замовником як генеральний підрядник, а
перед субпідрядником - як замовник.
Генеральний підрядник відповідає
перед субпідрядником за невиконання
або неналежне виконання замовником
своїх обов'язків за договором підряду,
а перед замовником - за порушення
субпідрядником свого обов'язку.

Укладений між сторонами договір, в силу
ст. ст. 173-175 ГК України, є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань.

Предметом спору у даній справі є
обов'язок відповідача оплатити
виконані позивачем роботи за договором
субпідряду.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України,
що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно з п. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін);
зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

За приписами ч.1 ст. 846 ЦК України, строки
виконання роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ч. 4 ст. 879 ЦК України,
оплата робіт провадиться після
прийняття замовником виконаних робіт,
якщо інший порядок розрахунків не
встановлений за погодженням сторін.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як вбачається зі змісту договору
субпідряду № 48 від 01.11.2011 р., в п. 4.1.
останнього сторони визначили, що
оплата виконаних робіт проводиться
після прийняття замовником закінчених
робіт, або поетапно проміжними
платежами в міру виконання робіт.
Згідно з п. 4.13. у разі затримки
бюджетного фінансування не з вини
Генпідрядника, оплата за виконані
роботи здійснюється протягом п'яти
банківських днів з дати отримання
генпідрядником коштів на свій рахунок.

Таким чином, з урахуванням наведених
положень договору та того факту, що
остаточні розрахунки з генеральним
підрядником були здійснені Службою
автомобільних доріг у Чернігівській
області у квітні місяці 2012 року, то
очевидним є те, що у відповідача виник
обов'язок по проведенню розрахунків з
позивачем 05.05.2012 р. Відповідно, період, з
якого розпочинається прострочення
виконання зобов'язання, слід
обраховувати з дати - 06.05.2012р.

Встановлені обставини у даній справі,
зокрема, факт засвідчення підписом
відповідача довідки про вартість
виконаних будівельних робіт та акту
приймання виконаних будівельних робіт,
вказують на те, що відповідач брав
участь у здійсненні господарської
операції щодо прийняття виконаних
робіт, а тому в останнього виникли
обов'язки щодо оплати за виконані на
свою користь роботи. Крім того,
замовником було проведено розрахунки
із генеральним підрядником, що також
вказує на спроможність останнього
провести відповідні розрахунки з
субпідрядником.

Скаржником не спростовано того факту,
що на момент звернення позивача до суду
першої інстанції та прийняття рішення
у даній справі, згідно з актом
приймання виконаних будівельних робіт
форми КБ-2в за грудень 2011 року та з
урахування факту проведення
відповідачем часткової оплати на суму
243 448, 82 грн., в останнього виникла
заборгованість на загальну суму 100
000грн.

За наведених обставин, колегія суддів
суду апеляційної інстанції
погоджується із висновком суду першої
інстанції стосовно наявності правових
підстав для задоволення позовних вимог
в частині стягнення з відповідача суми
основного боргу в розмірі 100 000 грн.

В частині позовних вимог про стягнення
3 % річних в розмірі 1610, 96 грн., судова
колегія зважає на таке.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
встановлено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
однією із позовних вимог позивача є
стягнення 3 % річних в розмірі 1610, 96 грн.

Ураховуючи той факт, що матеріалами
справи стверджується факт невиконання
відповідачем в повному обсязі свого
обов'язку за договором субпідряду, то
відповідно позивач цілком законно
реалізував надане йому законом право
щодо застосування до боржника такого
виду цивільно-правової
відповідальності як стягнення 3 %
річних.

Таким чином, з огляду на вказане вище,
судова колегія дійшла висновку, що
позовні вимоги щодо стягнення 3 % річних
є обгрунтованими та такими, що
узгоджуються із нормами діючого
законодавства, а тому підлягають до
задоволення.

Крім того, судова колегія зважає на те,
що позивач 11.03.2014 р. звернувся до суду
першої інстанції із заявою від 11.03.2014 р.
про відмову від стягнення пені в сумі
6719, 22 грн. Решту позовних вимог, у
вказаній заяві позивач підтримав
повністю (а.с. 62).

За правилами, визначеними п. 4 ч. 1 ст. 80
ГПК України, господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
позивач відмовився від позову і
відмову прийнято господарським судом.

Господарським судом Вінницької
області ухвалою від 11.03.2014 р. у справі №
902/180/14 провадження у справі в частині
вимог про стягнення пені в сумі 6719, 22
грн. припинено.

Таким чином, з урахуванням тієї
обставини, що судом першої інстанції
було прийнято заяву позивача про
відмову від позовних вимог в частині
стягнення пені в сумі 6719, 22 грн. як таку,
що не суперечить закону і матеріалам
справи, та приймаючи до уваги положення
закону, визначені у п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК
України, суд апеляційної інстанції
вважає правомірними висновки суду
першої інстанції в частині припинення
провадження у справі стосовно вказаної
позовної вимоги.

З огляду на наведені вище положення
діючого законодавства, умови Договору,
а також встановлений факт часткового
невиконання відповідачем свого
обов'язку за договором та, відповідно,
прострочення оплати за виконані
роботи, наявні в матеріалах справи
докази щодо належного виконання
позивачем договірних зобов'язань,
судова колегія суду апеляційної
інстанції погоджується із висновками
суду першої інстанції щодо задоволення
позовних вимог в частині стягнення 101
610, 96 грн., з яких: 100 000 грн. - основного
боргу, 1610, 96 грн. - 3 % річних згідно
договору субпідряду №48 від 01.11.2011 р., та
про припинення провадження у справі в
частині позовних вимог про стягнення
пені в сумі 6719, 22 грн., як такими, що
підтверджуються наявними в матеріалах
справи доказами та не суперечать
вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об`єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Статтею 129 Конституції України
встановлено, що основними засадами
судочинства є змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Згідно із ст. 4-3
Господарського процесуального кодексу
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Відповідно до ст. 33 вказаного Кодексу
кожна сторона повинна довести ті
обставини справи, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Натомість, скаржником не надано жодних
належних та допустимих доказів у
розумінні ст. ст. 32, 33, 34 ГПК України на
підтвердження своєї правової позиції,
викладеної в апеляційній скарзі.

Крім того, не відповідають дійсності
твердження скаржника про відсутність
даних щодо дати отримання відповідачем
фінансування від замовника - Служби
автомобільних доріг в Чернігівській
області для розрахунку з позивачем
саме за договором субпідряду №48 від
01.11.2011р. Адже, як було встановлено вище,
відповідно до листа за вих. №354/12 від
06.03.2014р. Служба автомобільних доріг у
Чернігівській області повідомила про
те, що остаточні розрахунки з
генеральним підрядником були
здійснені у квітні місяці 2012 року. В той
же час, долученими до матеріалів справи
копіями платіжних доручень № 648 від
09.06.2011 р. та №289 від 10.04.2012 р., довідок про
вартість виконаних будівельних робіт
від 19.04.2011 р., 17.08.2011 р. та від 28.12.2011 р.,
акту № 3 від 28.12.2011 р. стверджується факт
прийняття виконаних робіт та
проведення замовником - Службою
автомобільних доріг у Чернігівській
області повної оплати вартості
виконаних будівельних робіт на рахунок
генпідрядника. Вказаним
спростовуються доводи скаржника про
відсутність обов'язку в останнього
щодо проведення оплати за виконані
роботи.

Таким чином, доводи скаржника,
викладені в апеляційній скарзі, не
спростовують встановлених обставин
справи, не підтверджуються наявними в
матеріалах справи доказами та
суперечать положенням чинного
законодавства, а тому не приймаються
судом апеляційної інстанції до уваги.

Отже, апеляційним господарським судом
не встановлено порушень або
неправильного застосування норм
процесуального чи матеріального права
судом першої інстанції, які можуть бути
підставою для скасування
оскаржуваного рішення в порядку статті
104 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене,
рішення господарського суду
Вінницької області від 11.03.2014р. у справі
№902/180/14 слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
"Південьзахідшляхбуд" - без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Вінницької області від 11.03.2014 р. у
справі №902/180/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
"Південьзахідшляхбуд" - без
задоволення.

2. Справу № 902/180/14 надіслати
господарському суду Вінницької
області.

Головуючий суддя
Петухов М.Г.

Суддя
Бучинська Г.Б.

Суддя
Маціщук А.В.