ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.04.2014
Справа № 905/1778/14

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Подколзіної
Л.Д., при секретарі судового засідання
Татькові М.М., розглянув у відкритому
судовому засіданні матеріали справи

за позовною заявою: Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Уктрейд», м.Дніпропетровськ

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Макіївпромтранс»
м.Макіївка Донецька область

про стягнення 142803,89грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Вакула І.В. - за
довіреністю №б/н від 03.02.2014р.

від відповідача : не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Уктрейд»,
м.Дніпропетровськ, звернувся до
господарського суду з позовом про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Макіївпромтранс»
м.Макіївка Донецька область
заборгованості у розмірі 127500,00грн.,
пені у розмірі 10855,31грн., 3% річних у
розмірі 4358,60грн., інфляційних витрат у
розмірі 89,98грн. (Усього 142803,89грн.)

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору поставки
№28.08.01 від 28.08.12р. в частині строків
оплати поставленого товару.

На підтвердження своїх вимог
позивачем представлено копію
вказаного договору, копії
специфікацій №1 від 28.08.2012р., та №2 від
08.01.2013р., копії видаткових накладних
№РН-У6091 від 06.09.2012р., №РН-У31101 від
31.10.2012р., №РН-У15011 від 15.01.2013р., копії
довіреностей №447 від 07.09.2012р., №552 від
30.10.2012р., №6 від 10.01.2013р., копії рахунків -
фактури.

23.04.2014р. через канцелярію
господарського суду від позивача у
матеріали справи надійшла заява №б/н,
про зменшення розміру позовних вимог в
порядку ст.22 ГПК України, в якій
останній просить суд стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Макіївпромтранс»
заборгованості у розмірі 127500,00грн.,
пені у розмірі 11255,59грн., 3% річних у
розмірі 3504,46грн., інфляційних витрат у
розмірі 99,88грн. (Усього 142359,93грн.)

Суд розглядає позовні вимоги з
урахуванням поданої заяви.

Відповідач у судове засіданні не
з'явився, та через канцелярію суду
надав відзив на позовну заяву, в якому
проти задоволення позовних вимог
заперечує у повному обсягу та зазначає,
що у відповідача не настав строк оплати
товару, але не зазначає, з яких саме
підстав. Факт наявності заборгованості
у сумі 127500,00грн. відповідно до договору
№28.08.01 підтвердив. Також відповідач
просить суд відкласти розгляд справи
на іншу дату у зв'язку із знаходженням
уповноваженого представника позивача
у відпустці.

Суд не задовольнив клопотання
відповідача про відкладання розгляду
справи у зв'язку з тим, що сторонам було
надано достатньо часу для формування і
доведення до відома суду позиції по
суті розглядуваного спору з
підтверджуючими доказами (у разі
наявності), а встановлення правової
визначеності довкола заявлених вимог
не може перебувати у залежності від
бажання сторони здійснювати свої
процесуальні права та вважає за
можливе розглянути спір за наявними в
справі матеріалами, оскільки їх цілком
достатньо для правильної юридичної
кваліфікації спірних правовідносин, що
передбачено ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Вислухавши у судовому засіданні
представника позивача, дослідивши
матеріали справи та оцінивши надані
суду докази в порядку ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВСТАНОВИВ :

28.08.2012р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Уктрейд»
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Макіївпромтранс»
був укладений договір №28.08.01, згідно
умов якого позивач (Постачальник) взяв
на себе зобов'язання передати у
власність товар, а відповідач
(Покупець) зобов'язався прийняти та
оплатити цей товар на умовах даного
договору.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що
постачальник зобов'язується передати у
власність покупця, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
товар згідно зі специфікаціями, які є
невід'ємною частиною даного договору
та виставлених рахунків.

Відповідно до п.1.2 договору на кожну
окрему поставку товару сторонами
оформлюється відповідна документація
(специфікація, рахунок, накладна,
податкова накладна, товарно -
транспортна накладна).

Пункт 2 специфікації №1 від 28.08.2012р. до
договору №28.08.01 передбачає, що умови
оплати це 65% оплата протягом двох
банківських днів з моменту приймання
товару покупцем, а 35% - протягом
дванадцяти банківських днів з моменту
поставки.

Відповідно до п. 2 специфікації №2 від
08.01.2013р. до договору №28.08.01 умови оплати
- 100% оплата в строк не пізніше
дев'яносто календарних днів з моменту
приймання партії товару покупцем.

Згідно із пунктом 10.1 даний договір
діє з 28.08.2012р. до 31 грудня 2013р.

Враховуючи вищезазначене,
господарський суд робить висновок, що у
договорі поставки товару №28.08.01 від
28.08.2012р. сторонами погоджені всі
істотні умови, відсутні докази його
припинення або визнання недійсним,
тому зазначений договір є укладеним та
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 67
Господарського кодексу України
відносини підприємства з іншими
підприємствами, організаціями,
громадянами в усіх сферах
господарської діяльності, виконуються
на підставі договорів.

За своїм змістом та правовою
природою договір №28.08.01 від 28.08.2012р., на
який позивач посилається як на
підставу своїх вимог, є договором
поставки та підпадає під правове
регулювання норм статті 712 ЦК України
та статей 264-271 ГК України. В частині, що
не суперечить Договору, до вказаного
правочину також застосовуються норми
ЦК України, які регулюють правила
купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК
України).

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

На виконання умов Договору, за
вищевказаними видатковими накладними
позивач передав, а відповідач отримав
товар на загальну суму 208900,00грн.

Поставлений товар згідно
вищевказаних накладних отримано
відповідачем що підтверджується
підписом та печаткою на видаткових
накладних.

З представлених у матеріали справи
накладних вбачається, що вони
підписані обома сторонами без жодних
зауважень, містять всі необхідні
відомості про товар, а також містять
відомості про фактичне отримання
товару. Тобто, за своїми ознаками такі
накладні є підтвердженням передачі
позивачем та приймання відповідачем
спірного товару.

На виконання умов договору
відповідачем була здійснена часткова
оплата товару у сумі 81400,00грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями №716 від 19.09.2012р., №957 від
15.10.2012р., №1276 від 21.11.2012р., №1616 від
26.12.2012р., №1898 від 08.07.2013р.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до п. 6.1 договору за
невиконання своїх обов'язків сторони
несуть друг перед другом
відповідальність у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день
прострочки поставки чи оплати товару.

У відповідності зі ст. 546 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватись неустойкою.

Стаття 549 Цивільного кодексу
визначає, що неустойкою (штрафом, пенею)
є грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Виходячи із приписів п. 6 ст. 232 ГПК
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Судом встановлено, що наданий
позивачем у матеріали справи
розрахунок пені у сумі 10855,31грн. є
арифметично не вірним, оскільки
розрахований всупереч вищевказаній
нормі. Суд за допомогою програми
інформаційно-пошукової системи
„Законодавство", встановив, що
відповідач має зобов'язання щодо
оплати пені у відповідності до
наступних видаткових накладних за
вказаними періодами нарахування та
сумами:

- №РН-У116091 на суму 29900,00грн. з 12.09.2012р.
по 18.09.2012р. у розмірі 85,78грн. (7 днів);

- №РН-У116091 на суму 9900,00грн. з 19.09.2012р.
по 14.09.2012р. у розмірі 24,34грн. (6 днів);

- №РН-У116091 на суму 16100,00грн. з 25.09.2012р.
по 14.10.2012р. у розмірі 131,97грн. (20 днів);

- №РН-У31101 на суму 29510,00грн. з 03.11.2012р. по
16.11.2012р. у розмірі 169,32грн. (14 днів);

- №РН-У31101 на суму 45400,00грн. з 17.11.2012р.
по 20.11.2012р. у розмірі 74,43грн. (4 дня);

- №РН-У31101 на суму 30000,00грн. з 21.11.2012р. по
25.12.2012р. у розмірі 430,33грн. (35днів);

- №РН-У31101 на суму 15000,00грн. з 26.12.2012р.
по 16.05.2013р. у розмірі 869,09грн. (141днів);

- №РН-У15011 на суму 117499,80грн. з 16.04.2013р.
по 15.10.2013р. у розмірі 8009,30грн. (178днів);

На підставі вищевикладеного, вимоги
позивача щодо стягнення пені
задовольняються судом частково у
розмірі 9785,56грн.

Враховуючи, що матеріалами справи
доведений факт порушення відповідачем
строків оплати товару, позивачем
заявлено вимогу щодо нарахування 3%
річних та інфляційних витрат.

Стаття 625 Цивільного кодексу України
не звільняє боржника від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, що прострочив виконання
грошового зобов'язання, за вимогою
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь період
прострочення, а також три відсотки
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір не встановлений договором
або законом.

Таким чином, відповідно до частини 1
статті 625 Цивільного кодексу України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Положення цієї статті
застосовуються до боржника у разі
порушення ним грошового зобов'язання в
не залежності від наявності вини в його
діях.

Також позивачем заявлена вимога,
щодо стягнення з відповідача 3% річних у
сумі 3504,46грн. за період з 19.09.2012р. по
03.02.2014р. Судом встановлено, що наданий у
матеріали справи розрахунок є
арифметично не вірним, тому вимоги
позивача у частині стягнення 3%річних
задовольняються частково у розмірі
3435,13грн.

Суд, перевіривши наданий позивачем
розрахунок інфляційних у розмірі
99,88грн. задовольняє дані вимоги
позивача в повному обсязі, так як
позивачем доведений факт прострочення
відповідачем строків оплати та наданий
обґрунтований розрахунок суми, який не
суперечить діючому законодавству.

Доводи відповідача, щодо
безпідставності заявлених позовних
вимог спростовані матеріалами справи,
тому суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню по стягненню
заборгованості у повному обсягу, а щодо
стягнення штрафних санкцій частковому
задоволенню.

Згідно ст.49 ГПК України судові
витрати покладаються на сторони
пропорційно: в частині задоволених
позовних вимог - на відповідача, в
частині відмови - на позивача.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст. ст. 526, 546, 549, 610, 625 ЦК
України, ст.193 ГК України, ст.ст. 22, 33, 43, 44,
49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І
Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Уктрейд», м.Дніпропетровськ до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Макіївпромтранс»
м.Макіївка Донецька область про
стягнення 142359,93грн. задовольнити
частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Макіївпромтранс»
(86104, Донецька область, м. Макіївка, вул.
Панченко, б. 27А, , МФО 277090)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Уктрейд»
(49000, м. Дніпропетровськ, вул.
Гомельська, б. 59, , МФО
305299) заборгованості у розмірі 127500,00грн.,
пені у розмірі 9785,56грн грн., 3% річних у
розмірі 3435,13грн., інфляційних витрат у
розмірі 99,88грн., витрати по сплаті
судового збору у сумі 2825,20грн.

В решті частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано, а у разі подання
апеляційної скарги - після розгляду
справи апеляційним господарським
судом, якщо рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 23.04.2014р.
проголошено та підписано вступну та
резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та
підписано 25.04.2014р.

Суддя
Л.Д. Подколзіна