ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.04.2014 р.
Справа№ 914/2548/13

Господарський суд Львівської області у
складі судді Сухович Ю.О. при секретарі
судових засідань Мак Л.Б., розглянувши
матеріали

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергія-Новий
Розділ", м.Новий Розділ

про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Львівської області від 16.09.2013р.

у справі №914/2548/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергія-Новий
Розділ", м.Новий Розділ

про стягнення заборгованості за
спожитий природний газ в сумі 547 361,24
грн.

За участю представників сторін:

від заявника Цікайло О.А. - представник
(довіреність №07-10/13 від 17.01.2014р.);

від стягувача Бережок - головний
юрисконсульт Відділу виконавчих
проваджень у справах про банкрутство
Управління претензійно-позовної
роботи Юридичного департаменту НАК
"Нафтогаз України" (довіреність №14-65
від 22.03.2013р.).

Представникам сторін роз'яснено зміст
ст.ст.20, 22 ГПК України, зокрема, право
заявляти відводи. Заяви про відвід
судді не надходили.

На розгляд господарського суду
Львівської області надійшла заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергія-Новий
Розділ" про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Львівської області від 16.09.2013р. у
справі №914/2548/13 за позовом Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергія-Новий
Розділ" про стягнення заборгованості
за спожитий природний газ в сумі 547 361,24
грн.

Ухвалою суду від 31.03.2014р. прийнято заяву
до розгляду та призначено її розгляд на
16.04.2014р.

Ухвалою суду від 16.04.2014р. розгляд заяви
було відкладено на 23.04.2014р. з підстав,
викладених в ухвалі суду.

В судовому засіданні представник
заявника вимоги, викладені у поданій
ним заяві підтримав повністю, просив
переглянути рішення у даній справі. В
обґрунтування своїх вимог зазначив, що
16.09.2013р. господарським судом Львівської
області у складі судді Долінської О.З.
прийнято рішення у справі №914/2548/13, яким
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
задоволено частково та стягнуто 73 866,25
грн. - пені, 29 546,49 грн. - 3% річних, 19 828,33
грн. - інфляційних втрат, 339 684,57 грн. -
штрафу та 10 735,84 грн. судового збору.

Як стверджує заявник, під час винесення
вказаного рішення існували обставини,
які мають істотне значення для даної
справи, проте не були відомі
заявникові. Зокрема, рішенням
Яворівського районного суду
Львівської області від 06.02.2014 р. у
справі 460/203/14-ц скасовано наказ
Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробничого
підприємства «Енергія - Новояворівськ»
№26/12 від 26.12.2013р. «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_4». Даним наказом було оголошену
догану головному бухгалтеру ОСОБА_4 за
неналежне виконання нею посадових
обов'язків щодо здійснення своєчасних
розрахунків із Публічним акціонерним
товариством «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» за
спожитий газ. Із позовної заяви ОСОБА_4
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Енергія-Новий
Розділ" дізналося про існування
рішення Державної служби України з
питань регуляторної політики та
розвитку підприємництва №6 від 29.10.2012р.
«Про необхідність усунення
Міністерством енергетики та вугільної
промисловості України порушень
принципів державної регуляторної
політики згідно з вимогами Закону
України «Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності».

Вказаним рішенням встановлено, що при
формуванні тарифів на теплову енергію
для потреб населення до прямих
матеріальних витрат планової
виробничої собівартості включаються,
зокрема, витрати на придбання
природного газу, які визначаються
виходячи з обсягу виробництва теплової
енергії та діючих цін на
паливно-енергетичні ресурси, як
передбачено п.18 Порядку формування
тарифів на теплову енергію, її
виробництво, транспортування та
постачання, послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01.06.2011р. №869 «Про
забезпечення єдиного підходу до
формування тарифів на
житлово-комунальні послуги».

Відтак, існує неузгодженість між
вказаними вище нормами Порядку та
Методикою, у зв'язку з чим збільшується
додаткове навантаження на фактичну
собівартість виробництва теплової
енергії.

Таким чином, під час формування
граничного рівня ціни на природний газ
для відповідних суб'єктів
господарювання не враховується обсяг
теплової енергії, яка при
транспортуванні по трубопроводам
втрачається згідно зі встановленими та
затвердженими технологічними
нормативами.

Відтак, додаткові збитки підприємств
теплоенергетики тільки за 2012 рік,
пов'язані із застосуванням ціни
природного газу для різних категорій
споживачів при виробництві та
реалізації теплової енергії населенню,
які відносяться до фактичних витрат,
становитимуть 3 283 млн. грн. (без
ПДВ).

Заявник вважає, що у суду є підстави для
зменшення розміру неустойки (пені),
оскільки на рівні держави визнано
наявність у підприємств
теплоенергетики (до яких відноситься
відповідач) додаткових збитків, що
призводять до суттєвого фінансового
навантаження, які спричинені саме
невідповідністю норм методики (що
застосовувалась позивачем при
виконанні договору).

Отже, заявник стверджує, що про
зазначені обставини на час розгляду
судом першої інстанції справи №914/2891/13
він не міг знати, а тому рішення у даній
справі необхідно переглянути.

Стягувач (позивач) в судовому засіданні
проти доводів, викладених у заяві про
перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами, заперечив
та просив відмовити у її задоволенні з
огляду на те, що вказані заявником
обставини за своєю правовою природою
не є нововиявленими, тому не можуть
бути підставою для скасування рішення
суду та прийняття іншого.

Розглянувши матеріали заяви, оцінивши
зібрані докази, заслухавши
представників заявника та стягувача,
суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 16.09.2013р. у справі
№914/2548/13 за позовом Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергія-Новий
Розділ" про стягнення заборгованості
за спожитий природний газ в сумі 547 361,24
грн., позов задоволено частково та
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергія-Новий
Розділ" на користь Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» 73 866,25 грн. - пені, 29 546,49 грн. - 3%
річних, 19 828,33 грн. -
інфляційних втрат, 339 684,57 грн. - штрафу
та 10 735,84 грн. судового збору.

Підставою для прийняття рішення у
справі №914/2548/13 було встановлення судом
факту невиконання договірних
зобов'язань з оплати поставленого
природного газу по договору № 29/09-11-БО
від 29.09.2011р. з вини відповідача, у
зв'язку з чим стягнуто пеню, інфляційні
втрати та 3% річних Відповідач в судове
засідання доказів відсутності його
вини у строків оплати не подав, як і не
подав доказів належного виконання ним
умов договору № 29/09-11-БО від 29.09.2011р.,
обґрунтованих заперечень щодо розміру
нарахованих штрафних санкцій.

Як вбачається із заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Енергія-Новий Розділ" про перегляд
рішення суду за нововиявленими
обставинами, нововиявленою обставиною,
яка має істотне значення та не могла
бути відома заявнику на момент
прийняття господарським судом
Львівської області рішення від 16.09.2013р.
у справі №914/2548/13 є те, що після
винесення рішення господарським судом
відповідачу став відомий той факт, що
рішенням Яворівського районного суду
Львівської області від 06.02.2014 р.
скасовано наказ Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробничого
підприємства «Енергія - Новояворівськ»
№26/12 від 26.12.2013р. «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_4» та, при з'ясуванні обставин
справи, встановлено факт відсутності
порушень строків оплати за природний
газ по договору 29/09/11-БО від 29.09.2011р.
Також обґрунтовує тим, що Державною
службою України з питань регуляторної
політики та розвитку підприємництва
було прийнято рішення №6 від 29.10.2012р.
«Про необхідність усунення
Міністерством енергетики та вугільної
промисловості України порушень
принципів державної регуляторної
політики згідно з вимогами Закону
України «Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності», яким на
рівні держави визнано наявність у
підприємств теплоенергетики (до яких
відноситься відповідач) додаткових
збитків, що призводять до суттєвого
фінансового навантаження.

Розглянувши заяву про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами та долучені до неї
документи, а також заслухавши
представників заявника та стягувача
(позивача), суд дійшов висновку
відсутності підстав для задоволення
заяви.

При прийнятті ухвали суд виходить з
наступного.

Згідно п.1 ч.2 ст.112 ГПК України підставою
для перегляду судових рішень
господарського суду за нововиявленими
обставинами є: істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи;

Як вказано у п.2 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. №17 із змінами та доповненнями
"Про деякі питання практики перегляду
рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами", до
нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи про
банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами.

Не може вважатися нововиявленою
обставина, яка ґрунтується на
переоцінці тих доказів, які вже
оцінювалися господарським судом у
процесі розгляду справи.

Як вбачається із рішення Яворівського
районного суду Львівської області від
06.02.2014р. у справі №460/203/14-ц, ним не
встановлено жодних обставин, які мають
значення для справи №914/2548/13, оскільки
рішення Яворівського районного суду
Львівської області стосується прав і
обов'язків осіб, які не є учасниками у
справі №914/2548/13 та не має відношення до
зобов'язань, які виникли між Публічним
акціонерним товариством «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Енергія-Новий
Розділ" згідно договору 29/09/11-БО від
29.09.2011р.

Заявником також жодним чином не
обґрунтовано, яким чином копія
позовної заяви ОСОБА_4 у справі
№460/203/14-ц, що була адресована
Товариству з обмеженою
відповідальністю Науково-виробничого
підприємства «Енергія -
Новояворівськ», м.Новояворівськ, і з
тексту якої заявник дізнався про
обставини, які він вважає
нововиявленими, опинилася у заявника -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергія-Новий
Розділ".

Слід також зазначити, що згідно ст. 57
Конституції України кожному
гарантується право знати свої права і
обов'язки.

Закони та інші нормативно-правові акти,
що визначають права і обов'язки
громадян, мають бути доведені до відома
населення у порядку, встановленому
законом.

Рішення Державної служби України з
питань регуляторної політики та
розвитку підприємництва №6 від 29.10.2012р.
«Про необхідність усунення
Міністерством енергетики та вугільної
промисловості України порушень
принципів державної регуляторної
політики згідно з вимогами Закону
України «Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності», на яке
посилається заявник на підставу своїх
доводів, було оприлюднено належним
чином в офіційних друкованих органах у
2012 році. Таким чином, заявник мав
можливість ознайомитись з текстом
вказаного документу, а відтак наведені
обставини не можуть вважатись такими,
що не могли бути відомі заявникові під
час розгляду справи №914/2548/13.

Відповідно до ст. 68 Конституції України
незнання законів не звільняє від
юридичної відповідальності.

Частиною 1 статті 12 ЦК України
передбачено, що особа здійснює свої
цивільні права вільно, на власний
розсуду.

Слід зазначити, що рішення Державної
служби України з питань регуляторної
політики та розвитку підприємництва №6
від 29.10.2012р. носить рекомендаційний
характер та описує невизначене коло
суб'єктів підприємств теплоенергетики.
Жодного зв'язку між фактичними даними,
викладеними у вказаному рішенні, та
господарською діяльністю заявника, у
ньому не наведено.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Наведені заявником факти, які він
вважає достатніми для скасування
рішення господарського суду
Львівської області від 16.09.2013р. у справі
№914/2548/13, не містять одночасної
наявності трьох необхідних ознак за
яких, їх можна визнати нововиявленими
обставинами.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" із змінами і доповненнями, суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Суду як джерело
права.

Як вказано у рішенні Європейського
суду з прав людини від 03.12.2003р. у справі
"Рябих проти Росії", принцип правової
визначеності (певності) включає й
дотримання принципу res judikata, тобто
принципу остаточності судового
рішення. Остання засада означає, що
жодна сторона не має права ставити
питання про перегляд остаточного
судового рішення, яке набрало чинності,
лише заради повторного судового
розгляду і ухвалення нового рішення у
справі.

Відтак, суд дійшов висновку, що
наведені заявником обставини не можуть
вважатись нововиявленими обставинами,
а тому у задоволенні заяви про перегляд
за нововиявленими обставинами рішення
слід відмовити, а рішення
господарського суду від 16.09.2013р. у
справі № 914/25488/13 залишити без змін.

Згідно ч.5 ст.114 ГПК України за
результатами перегляду судового
рішення приймаються: ухвала - у разі
зміни чи скасування ухвали або
залишення рішення, ухвали, постанови
без змін.

Сплачений заявником, судовий збір по
розгляду справи щодо перегляду рішення
суду за нововиявленими обставинами
відповідно до ст. 49 ГПК України
необхідно покласти на нього.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
33, 34, 43, 86, 112, 114 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Енергія-Новий Розділ" про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
господарського суду Львівської
області від 16.09.2013р. у справі №914/2548/13
відмовити.

2. Рішення господарського суду
Львівської області 16.09.2013р. у справі
№914/2548/13 залишити без змін.

3. Ухвала може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
господарського суду в порядку і строки
вказані в ст.ст.91-93 ГПК України.

4. Згідно ст. 87 ГПК України повне рішення
та ухвали надсилаються сторонам,
прокурору, третім особам, які брали
участь в судовому процесі, але не були
присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Суддя
Сухович Ю.О.