ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"23" квітня 2014 р. Справа № 5004/759/12
За заявою Публічного акціонерного
товариства "Сведбанк", м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фотріс", м. Ковель

про банкрутство

Суддя Кравчук А.М.

Представники:

від ліквідатора: Демидов В.В.,
довіреність від 10.04.2014 року

від кредиторів: ПАТ «ОМЕГА БАНК» - Булах
О.І., довіреність №39 від 04.06.2013 року, ТОВ
«Автоукральянс» - Чернорот С.О.,
довіреність від 14.09.2011 року, ТОВ
«ДАК-Імпекс» - Павлов А.Г., довіреність
від 03.03.2014 року

Відповідно до ст. 20
Господарського процесуального кодексу
України роз'яснено право відводу судді.
Відводу судді не заявлено. На підставі
ст. 22 ГПК України роз'яснено
процесуальні права та обов'язки
учасників судового процесу.

встановив: ухвалою господарського суду
Волинської області від 21.06.2012 року
справу за заявою публічного
акціонерного товариства "Сведбанк" до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Фотріс" про
банкрутство призначено до розгляду в
підготовчому засіданні на 04.07.2012 року.

Ухвалою суду від 04.07.2012 року
визнано майнові вимоги публічного
акціонерного товариства "Сведбанк" в
сумі 100 393 452 грн. 42 коп.; введено
процедуру розпорядження майном
боржника; розпорядником майна
призначено Атаманенко Світлану
Вікторівну.

Оголошення про прийняття до розгляду
справи про банкрутство ТОВ "Фотріс"
опубліковано у газеті "Голос України"
№127 від 14.07.2012р.

Ухвалою суду від 26.09.2012 року
затверджено реєстр вимог кредиторів
ТОВ "Фотріс".

09.10.2013 року судом винесено
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури, ліквідатором призначено
Величко Наталію Анатоліївну,
зобов'язано ліквідатора подати до
офіційних друкованих органів
оголошення про визнання боржника
банкрутом.

Оголошення опубліковане в газеті
"Голос України" за 17.10.2013 року №194 (5694).

Ухвалою суду від 15.01.2014 року визнано
поточні вимоги до боржника,
затверджено реєстр вимог кредиторів
ТОВ "Фотріс" з врахуванням конкурсних.

Ліквідатор Величко Н.А. подала
клопотання від 08.04.2014 року №16 про
надання згоди на продаж майна банкрута,
що є предметом забезпечення, в п. 2 якого
просить вилучити з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна записів про заборони відчуження
та арешти нерухомого майна, що належить
ТОВ «Фотріс».

Обґрунтовуючи клопотання
ліквідатор зазначає, що на майно
боржника накладено обтяження, що
унеможливлює здійснення всіх
необхідних заходів ліквідаційної
процедури, зокрема, продажу майна,
погашення кредиторських вимог.

Представники кредиторів в
судовому засіданні клопотання
ліквідатора не заперечили.

Заслухавши пояснення
представника ліквідатора,
представників кредиторів, дослідивши
матеріали справи та встановивши дійсні
обставини справи суд дійшов висновку
про задоволення клопотання
ліквідатора. При цьому суд виходив з
наступного.

19.01.2013 року набрав чинності Закон
України № 4212-VI від 22.12.2011 року «Про
внесення змін до Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
яким Закон України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» викладено в
новій редакції.

Відповідно до п. 1 1 прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
положення даного закону, що регулюють
ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Отже, до даної справи
застосовується редакція закону, що діє
з 19.01.2013 року.

Юридичний факт банкрутства
вводить відносно банкрута новий
правовий режим, який регулюється
спеціальним Законом - Законом України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
вимоги якого розповсюджуються на усіх
учасників суспільних відносин, що
стосуються прав і обов'язків
боржника-банкрута. Права та інтереси
банкрута і кредиторів у справі
реалізуються через ліквідатора, який
для їх забезпечення має право подати
відповідні заяви (клопотання) до
органів та осіб, що наклали арешти чи
заборони на майно боржника-банкрута,
які, в свою чергу, зобов'язані їх
скасувати (припинити, анулювати, зняти,
погасити тощо).

Постанова господарського суду
Волинської області від 09.10.2013 року у
справі №5004/759/12 та факт банкрутства,
який нею встановлений, для осіб, які
наклали арешти або заборони на майно
боржника, визнаного банкрутом, є
правозмінюючим юридичним фактом,
наслідком якого є скасування за заявою
ліквідатора арештів та інших заборон,
що накладені на майно банкрута - ТОВ
«Фотріс», будь-якими органами (судами,
нотаріусами, органами виконавчої
служби тощо), що їх наклали (вчинили).

Статтею 38 Закону про банкрутство
встановлено, що з дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
зокрема, скасовується арешт,
накладений на майно боржника,
визнаного банкрутом, чи інші обмеження
щодо розпорядження майном такого
боржника. Накладення нових арештів або
інших обмежень щодо розпорядження
майном банкрута не допускається.

Відповідно до приписів статті 41
Закону про банкрутство ліквідатор з
дня свого призначення, зокрема, приймає
до свого відання майно боржника,
забезпечює його збереження; виконує
функції з управління та розпорядження
майном банкрута; проводить
інвентаризацію та оцінку майна
банкрута тощо згідно з законодавством.

Статтею 42 вказаного Закону
передбачено, що усі види майнових
активів (майно та майнові права)
банкрута, які належать йому на праві
власності або господарського відання
на дату відкриття ліквідаційної
процедури та виявлені в ході
ліквідаційної процедури, включаються
до складу ліквідаційної маси.

В ліквідаційній процедурі після
визнання боржника банкрутом виявленню
та продажу підлягають усі майнові
активи, які належать боржнику -
банкруту, за рахунок цього майна
підлягають погашенню у встановленому
законом порядку вимоги кредиторів.

Частина 4 статті 42 Закону
встановлює, що майно банкрута, що є
предметом забезпечення, не включається
до складу ліквідаційної маси і
використовується виключно для
задоволення вимог кредитора за
зобов'язаннями, які воно забезпечує.
Продаж майна банкрута, що є предметом
забезпечення, здійснюється в порядку,
передбаченому цим Законом, виключно за
згодою кредитора, вимоги якого воно
забезпечує, або суду. Кошти, що
залишилися після задоволення
забезпечених вимог та покриття витрат,
пов'язаних з утриманням, збереженням та
продажем предмета забезпечення,
підлягають включенню до складу
ліквідаційної маси.

Згідно приписів статті 44
Закону після проведення
інвентаризації та оцінки майна
ліквідатор здійснює продаж майна
банкрута такими способами: проведення
аукціону; продаж безпосередньо
юридичній або фізичній особі. Вибір
способів продажу активів здійснюється
ліквідатором з метою забезпечення його
відчуження за найвищою ціною.

Ліквідатором при проведенні
ліквідаційної процедури виявлено
майно банкрута, що є предметом
забезпечення, до складу якого увійшли,
зокрема, будівля
комерційно-торгівельного комплексу
загальною площею 7029 кв. м., що
знаходиться за адресою:
м.Дніпропетровськ, вул.Героїв
Сталінінграду, 31д та комплекс будівель
загальною площею 6271,5 кв.м., що
знаходяться за адресою: м.Кривий Ріг,
вул..Соборна, 4.

18.04.2014 року на запит ліквідатора
надійшла інформація з Єдиного реєстру
заборон відчуження нерухомого майна
про наявність накладення на зазначене
майно заборон відчуження та арештів.

Оскільки Закон прямо забороняє
накладення нових арештів або інших
обмежень щодо розпорядження майном
банкрута після винесення
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом, то
накладення арештів і заборон відносно
майна боржника-банкрута в період
ліквідаційної процедури є
неправомірним (незаконним).

З огляду на викладене,
перебування майна в Єдиному реєстрі
заборон відчуження нерухомого майна у
процедурі банкрутства робить
неможливим виконання ліквідатором
банкрута обов'язків, передбачених
Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" та суперечить
приписам статті 38 зазначеного Закону
щодо зняття арештів чи інших обмежень
щодо розпорядження майном банкрута.

Таким чином, під час здійснення
ліквідатором покладених на нього
обов'язків щодо задоволення вимог,
включених до реєстру вимог кредиторів,
майнові активи боржника, визнаного
банкрутом, мають бути вільними від
будь-яких обмежень щодо розпорядження
ними, оскільки одним із завдань
ліквідаційної процедури є продаж майна
боржника з метою задоволення визнаних
вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 37 Закону про
банкрутство під ліквідацією
розуміється припинення суб'єкта
підприємницької діяльності, визнаного
господарським судом банкрутом, з метою
здійснення заходів щодо задоволення в
порядку цього Закону вимог кредиторів
шляхом продажу його майна.

Накладені заборони відчуження
та арешти на майно банкрута є
перешкодою (обмеженням) у здійсненні
ліквідатором ліквідаційних заходів
щодо банкрута, а саме, виявлення майна
банкрута, його оцінки та реалізації,
одержання та накопичення коштів,
задоволення вимог кредиторів у
порядку, визначеному Законом України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Отже, з моменту відкриття щодо боржника
ліквідаційної процедури всі без
винятку обтяження його активів
підлягають скасуванню. Це пов'язано з
тим, що у процедурі ліквідації
задоволення вимог кредиторів
відбувається за рахунок коштів,
отриманих від здійсненої у
встановленому порядку реалізації
майна банкрута.

При цьому, зняття заборон та
арештів із майна боржника у порядку
статті 38 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" є
безумовним, і стосується будь-яких
органів і посадових осіб.

Аналогічна правова позиція
викладена у постановах Вищого
господарського суду України №Б-50/112-09
від 13.10.2011р., №20/б від 18.01.2011р., №Б-24/39-09
від 08.12.2011р., №5/19 від 01.11.2011р., №22/60б від
17.02.2011р., №Б-50/265-10 від 26.07.2011р., №5023/1208/11
від 11.10.2011р., №17/140-Б-10 від 18.07.2012р.,
№5016/343/2012 від 26.02.2013р., №12/5009/7594/11 від
15.05.2013 року.

Згідно статті 2 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень",
обтяженням є заборона розпоряджатися
та/або користуватися нерухомим майном,
яка встановлена або законом, або актами
уповноважених на це органів державної
влади, їх посадових осіб або яка
виникає на підставі договорів.

Пунктом 5 статті 19 зазначеного Закону
визначено, що підставою для здійснення
державної реєстрації прав (обтяжень) є,
зокрема, рішення судів, що набрали
законної сили.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", відомості про
припинення обтяження реєструються
держателем або реєстратором
Державного реєстру на підставі рішення
суду або заяви обтяжувача, в якій
зазначаються реєстраційний номер
запису, найменування боржника,
ідентифікаційний код боржника в
Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України чи
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника в Державному реєстрі фізичних
осіб - платників податків та інших
обов'язкових платежів та інформація
про припинення обтяження.

Згідно з положеннями п.5 Порядку
ведення Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 жовтня 2011 р. № 1141, внесення
відомостей до державного реєстру
здійснюється на підставі заяв
(запитів).

Разом з тим, нормами Господарського
процесуального кодексу України не
передбачено складання судом запитів
за будь-якими формами або інших заяв,
оскільки процесуальними документами
господарського суду є рішення, ухвали
та постанови, які є, в свою чергу,
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, ст. 4-5 ГПК України господарські
суди не вправі діяти поза межами
наданих їм повноважень, зокрема, шляхом
подання заяв до відповідних державних
органів, а тільки шляхом прийняття
судових рішень (ухвал).

Відповідно до статті 8 Конституції
України - Конституція України має
найвищу юридичну силу. Ст. 124
Конституції України передбачено
поширення юрисдикції судів на всі
правовідносини, що виникають в державі.
Судові рішення ухвалюються іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України.

Таким чином, всі арешти та інші
обмеження щодо користування майном
банкрута підлягають скасуванню, що з
урахуванням зазначених вище обставин
справи, на думку господарського суду, є
підставою для винесення відповідного
судового рішення (аналогічної позиції
дотримується Вищий господарський суд,
зокрема, в постановах від 13.11.2012 року у
справі №Б19/311-08/13, від 14.11.2012 року у
справі №44/440-б.).

За викладених обставин суд вважає
клопотання ліквідатора обґрунтованим
та таким, що підлягає задоволенню.

Задовольняючи клопотання
ліквідатора, суд зазначає, що норми
абзацу 8 частини 1 статті 38 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" щодо
скасування арешту, накладеного на
майно боржника, визнаного банкрутом та
заборони накладання нових арештів в
ліквідаційній процедурі, мають
імперативний характер і не
передбачають отримання додаткових
процесуальних документів для її
реалізації.

Керуючись ст. ст. 38, 40, 41, 42, 44 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом»,
господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання ліквідатора про надання
згоди на продаж майна банкрута, що є
предметом забезпечення в частині
вилучення з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
записів про заборони відчуження та
арешти нерухомого майна, що належить
ТОВ «Фотріс» від 08.04.2014 року № 16
задовольнити.

2. Скасувати заборони відчуження та
арешти, застосовані щодо майна,
належного банкруту - товариству з
обмеженою відповідальністю «Фотріс»
(Волинська область, м. Ковель, вул.
Незалежності, 168, ), у
тому числі з:

- будівлі комерційно-торгівельного
комплексу загальною площею 7029 кв. м., що
знаходиться за адресою:
м.Дніпропетровськ, вул.Героїв
Сталінінграду, 31д;

- комплексу будівель загальною площею
6271,5 кв.м., що знаходяться за адресою:
м.Кривий Ріг, вул..Соборна, 4.

3. Вилучити з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
наступні записи:

- заборона на нерухоме майно,
зареєстровано 29.11.2007 за № 6132832;
реєстратор: Приватний нотаріус ОСОБА_8,
Криворізький міський округ; підстава
обтяжень: договір іпотеки ВКВ 889505, ВКВ
889506 29.11.2007; об'єкт обтяження: комплекс,
будівля комерційно-торговельного
комплексу літ. А-1, А'-1, а-1, а, а1-а6, адреса:
Дніпропетровська обл.,
м.Дніпропетровськ, вулиця Героїв
Сталінграда, будинок З1д, номер: 20816642;

- заборона на нерухоме майно,
зареєстровано 27.01.2009 за № 8404755;
реєстратор: Приватний нотаріус ОСОБА_9,
Криворізький міський округ; підстава
обтяження: договір наступної іпотеки
ВКК 208856, ВКК 208857 23.03.2008; об'єкт обтяження:
інше, комплекс будівель, а саме: літ. А-2,
площею 6271 кв. м; літ. Б, площею 41, 6 кв.м.,
адреса: Дніпропетровська обл., м.Кривий
Ріг, вулиця Соборна, будинок 4, номер
РПВН: 14389046;

- арешт нерухомого майна, зареєстровано
01.04.2010 за № 9686037; підстава обтяження:
постанова про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, АЕ №999128 01.04.2010,
Саксаганський ВДВС Криворізького МУЮ,
Крукович М.А.; об'єкт обтяження:
комплекс, Супермаркет, адреса:
Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг.
вулиця Соборна, будинок 4; обтяжував:
Саксаганський відділ державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції, код: 34545897,
50065, Дніпропетровська обл., м. Кривий
Ріг. вул. 22 Партз'їзду, 41;

- арешт нерухомого майна, зареєстровано
14.05.2010 за № 9827034; підстава обтяження:
постанова про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, АЕ №968174, 14.05.2010, державним
виконавцем Довгинцівського ВДВС
Криворізького МУЮ Ісмаіловим С.І.;
об'єкт обтяження: невизначене майно,
все нерухоме майно; обтяжувач:
Довгинцівський відділ державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції, код: 34545840,
50086. Дніпропетровська обл., м. Кривий
Ріг, вул. Леоніда
Бородича, 3;

- арешт нерухомого майна, зареєстровано
10.04.2012 за № 12378641; реєстратор: Перша
Криворізька державна нотаріальна
контора, 50024, Дніпропетровська обл.,
м.Кривий Ріг, вул. Харитонова, 5;
підстава обтяження: постанова про
накладання арешту на майно, 58129322, 09.04.2012,
Прокуратура м. Кривого Рогу ст. слідчий
Пугачов Д.О.; об'єкт обтяження: нежиле
приміщення, адреса: Дніпропетровська
обл., м. Кривий Ріг. вул. Соборна, буд. 4.

4. Ухвала господарського суду
набирає чинності з дня її винесення
судом.

5. Ухвала дійсна для пред'явлення до
виконання до 24.04.2015 року.

6. Ухвалу надіслати:

- Промислово-технічної компанії у
вигляді ТзОВ "Агромат", м. Київ,
вул.Перемоги, 89а;

- ТзОВ "Діалог", м. Дніпропетровськ, вул.
Космічна, 9;

- ПАТ "Перший Український міжнародний
банк", м.Донецьк, вул.Університетська,
2А.

- ліквідатору Величко Н.А., АДРЕСА_1;

- Криворізькій центральній ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області, пр.Дзержинського, 42, м.Кривий
Ріг;

- ПАТ "Криворіжгаз", пр. Металургів, 1,
м.Кривий Ріг;

- ПАТ "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО", шосе
Запорізьке, 22, м.Дніпропетровськ;

- УПФ України в м.Ковелі та Ковельському
районі, вул. Незалежності, 101, м.Ковель.

Суддя
А. М. Кравчук