ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 рокуСправа № 912/1395/13
Господарський суд Кіровоградської
області в складі колегії суддів:
Коваленко Н.М. - головуючий суддя,
суддів Кабакової В.Г. та Поліщук Г.Б.,
розглянувши справу № 912/1395/13 від 17.09.2013
року

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, 27502, АДРЕСА_1,

до 1. товариства з обмеженою
відповідальністю "Сілікон", 27507,
Кіровоградська область, м.
Світловодськ, вул. Заводська, 3,

2. відкритого акціонерного товариства
"Олімп", 27507, Кіровоградська область, м.
Світловодськ, вул. Заводська, 4,

3. приватного підприємства "Фірми
"Техногруп", 27505, Кіровоградська
область, м. Світловодськ, вул. П.
Морозова, 3,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - АКБ "Східно-Європейський
банк", 01042, м. Київ, вул. Драгомирова, буд.
2, оф. 1,

третя особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ТОВ "ФК "Актив",
83001, м. Донецьк, бул. Пушкіна, 2а

про визнання недійсними договору
купівлі-продажу цінних паперів та
договору уступки права вимоги

ПРЕДСТАВНИКИ:

позивач - участі не брав;

від відповідача І - участі не брали;

від відповідача ІІ - участі не брали;

від відповідача ІІІ - участі не брали;

від третіх осіб - участі не брали;

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду
Кіровоградської області з позовом до
ТОВ "Сілікон", ТОВ " Олімп", ПП "Фірми
"Техногруп " про визнання недійсними
договору купівлі-продажу цінних
паперів № Б24/07/09/113-АК від 24.07.2009 року та
договору № 02/10-09 від 02.10.2009 року уступки
права вимоги.

Ухвалою від 23.10.2013 року господарський
суд залучив до участі у справі АКБ
"Східно-Європейський банк" третьою
особою, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача.

Ухвалою від 06.11.2013 року господарський
суд залучив до участі у ТОВ "ФК "Актив",
яке є правонаступником ТОВ "ФК "Донбас",
третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача.

В засіданні суду 09.10.2013 року
повноважним представником відповідача
2. подана заява № б/н від 09.10.2013 року про
застосування у даній справі позовної
давності і у зв'язку зі спливом
позовної давності відмовити позивачу у
задоволенні позову.

Позивач в засіданні суду - 09.10.2013 року
зазначив про наявність в матеріалах
справи заяви про поновлення строку для
звернення до суду з вимогою визнати
причину пропуску позивачем строку для
звернення до суду за захистом прав та
законних інтересів поважними та
поновити даний строк.

В засіданні суду 06.11.2013 року позивачем
надано листа, на виконання вимог ухвали
суду, за яким останній просить
відмовити у задоволенні заяви ВАТ
"Олімп" про застосування у даній справі
позовної давності і у зв'язку з її
спливом відмови у задоволенні позову,
визнати причину пропуску позивачем
строку для звернення до суду за
захистом прав та законних інтересів
поважними та поновити даний строк.

Позивачем 06.11.2013 року подано клопотання
№ б/н від 06.11.2013 року про уточнення
позовних вимог, яким позовні вимоги
викладені у наступній редакції:

"1. Прийняти позовну заяву до розгляду.

2. Визнати недійсним з моменту
укладання договір купівлі-продажу
цінних паперів № Б24/07/09/113-АК від 24.07.2009
укладений товариством з обмеженою
відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ
"Донбас" (правонаступником якого є
товариство з обмеженою
відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ
"Актив") в інтересах та за рахунок ВАТ
„Олімп" з товариством з обмеженою
відповідальністю „Сілікон".

3. Визнати недійсним з моменту
укладання договір уступки права вимоги
№ 02/10-09 від 02.10.2009 року за яким
товариство з обмеженою
відповідальністю „Сілікон" уступило
приватному підприємству Фірмі
„Техногруп" своє право вимоги від
товариства з обмеженою
відповідальністю ВАТ „Олімп" за
договором купівлі-продажу цінних
паперів № Б24/07/09/113-АК від 24.07.2009 року.

4. Витребувати матеріали справи №
912/856/13, що знаходяться у Господарському
суді Кіровоградської області (суддя
Коваленко Н.М.)

5. Витребувати матеріали справи № 2/65, що
знаходяться у Господарському суді
Кіровоградської області (суддя
Коваленко Н.М.)

6. Стягнути судові витрати з
відповідачів на мою користь."

28.11.2013 року відповідачем 2. надано
господарському суду заперечення на
позовну заяву.

Згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в справі
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, господарський
суд

ВСТАНОВИВ:

За змістом позовної заяви - 24.07.2009 року
між ТОВ "Сілікон" та ВАТ "Олімп" укладено
договір купівлі-продажу акцій №
Б24/07/09/1ІЗ-АК, згідно якого ВАТ "Олімп"
придбало у ТОВ "Сілікон" цінні папери, а
саме прості іменні акції ВАТ "ХК
"Укрвагонбуд" в кількості 70 млн. штук за
договірною ціною 300 млн. грн.

24.07.2009 року ВАТ "Олімп" здійснило продаж
ТОВ "Олімп Телеком" за договором
купівлі-продажу цінних паперів
№Б24/07/09-113-АК акції ВАТ "ХК "Укрвагонбуд"
в кількості 70 мільйонів штук загальною
номінальною вартістю 17,5 млн. грн. за
загальною договірною вартістю 300 млн.
грн. із строком розрахунків 31.12.2009 року.

24.07.2009 року ТОВ „Олімп Телеком" продало
ТОВ „Веста Трейдінг " за договором
купівлі - продажу цінних паперів
№Б24/07/09-113-АК акції ВАТ ХК „Укрвагонбуд"
в кількості 70 мільйонів штук загальною
номінальною вартістю 17,5 млн. грн. за
загальною договірною вартістю 300 млн.
грн. із строком розрахунків 31.12.2009 року.

У подальшому 02.10.2009 року між ПП "Фірма
"Техногруп" та ТОВ "Сілікон" укладено
договір про уступку права вимоги №02/10-09
від 02.10.2009 року. Згідно вказаного
договору ТОВ "Сілікон" (первісний
кредитор) уступає ПП "Фірма "Техногруп"
(новий кредитор) право вимоги за
договором купівлі - продажу цінних
паперів № Б24/07/09/113-АК від 24.07.2009 року,
згідно якого ВАТ "Олімп" придбало у ТОВ
"Сілікон" пінні папери.

Жодна із сторін даних договорів
розрахунки не проводила навіть
частково.

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 06.10.2009 року
порушено провадження у справі про
банкрутство ВАТ "Олімп" за заявою ТОВ
"Вєста Трєйдінг". В подальшому 01.04.2010
року ВАТ „Олімп" визнано банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру.

03.12.2009 року ПП "Фірма "Техногруп" подало
до господарського суду
Кіровоградської області заяву про
визнання вимог кредитора до ВАТ "Олімп"
в розмірі 300 млн. грн.

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 16.02.2010 року
затверджено реєстр кредиторів, серед
яких ПП фірма „Техногруп",
кредиторські вимоги в сумі 85, 00 грн.
державного мита - перша черга; 300 000 000,00
грн. - четверта черга та фізична особа
підприємець ОСОБА_1 кредиторські
вимоги в сумі 85, 00 грн. державного мита -
перша черга; 25 000, 00 грн. - четверта черга.

Позивач вважає, що договір
купівлі-продажу акцій № Б24/07/09/113-АК від
24.07.2009 року ВАТ ХК „Укрвагонбуд" в
кількості 70 мільйонів штук загальною
номінальною вартістю 17,5 млн. грн. за
загальною договірною вартістю 300 млн.
грн. укладений між ТОВ "Сілікон" та ВАТ
"Олімп" та договір уступки права вимоги
№0 2/10-09 від 02.10.2009 року, укладений між
ТОВ "Сілікон" та ПП "Фірмою "Техногруп" є
недійсними з моменту їх укладання з
огляду на наступне.

Згідно ст. 165 Господарського Кодексу
України - суб'єкти господарювання
можуть придбавати акції та інші цінні
папери, зазначені у цьому Кодексі, за
рахунок коштів, що надходять у їх
розпорядженні після сплати податків та
відсотків за банківські кредити, якщо
інше не встановлено Законом.

Тобто, з вказаної статті випливає, що
вказані акції ВАТ "Олімп" зобов'язано
було купувати фактично з прибутку
товариства. Однак, договірна вартість
вказаних акцій є 300 млн. грн., що
перевищує не лише прибуток а навіть і
загальний обсяг оборотних коштів
підприємства за декілька років, що
викликає сумнів у доцільності
проведення такої господарської
операції.

Вказані цінні папери придбано ВАТ
"Олімп" за 300 млн. грн., при номінальній
вартості 17,5 млн. грн., що майже в 20 разів
перевищує номінальну вартість акцій.

Рішенням Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку №1242 від
30.08.2011року визнано цінні папери
емітента ВАТ "ХК „Укрвагонбуд" такими,
що мають ознаки фіктивності.
Анульовано свідоцтво про реєстрацію
випуску акцій Відкритого акціонерного
товариства "ХК „Укрвагонбуд" від 10.05.2007
року № 188/1/07, видане Державною комісією
з цінних паперів та фондового ринку -
розпорядження № 13 - С-А від 18.01.2012 року.

Таким чином, на думку позивача,
договірна ціна придбання акцій
необґрунтовано завищена. Позивач
вважає, що колишній в.о. Голови
правління ВАТ "Олімп" ОСОБА_2, вступивши
у злочинну змову з колишнім директором
ТОВ "Сілікон" ОСОБА_3 з метою доведення
ВАТ "Олімп" до банкрутства придбав
24.07.2009 року 70 млн. акцій ВАТ "ХК
"Укрвагонбуд" за 300 млн. грн. у ТОВ
"Сілікон". В цей же день, 24.07.2009 року
вказаний пакет акцій був проданий
ОСОБА_2 ТОВ "Олімп-Телеком" за тією ж
ціною 300 млн. грн. Враховуючи викладене,
у позивача виникає сумнів у
доцільності та економічній
обґрунтованості проведення вказаної
операції з боку колишнього Голови
правління ВАТ "Олімп" ОСОБА_2

Крім цього, після купівлі вказаних
цінних паперів, в той же день між ВАТ
"Олімп" та ТОВ "Олімп-Телеком" укладено
договір купівлі - продажу цінних
паперів № Б 24/07/09/115-АК від 24.07.2009 року.
Згідно умов вказаного договору ВАТ
"Олімп" продало 70 млн. шт. простих
іменних акцій, емітентом яких є ВАТ "ХК
"Укрвагонбуд", номінальною вартістю 17,5
млн. грн. за договірною ціною в 300 млн.
грн. Економічна доцільність та
обґрунтованість вказаної угоди
викликає сумнів, адже вказані цінні
папери було придбано та продано в один
і той самий день та за тією ж договірною
ціною, тобто без одержання будь-якої
вигоди.

На даний час склалась ситуація, в якій
після укладення угоди купівлі - продажу
акцій, ВАТ "Олімп" має необґрунтовано
велику кредиторську заборгованість,
яка переважно складається з
заборгованості по договорам купівлі -
продажу одних і тих самих цінних
паперів за необґрунтовано велику
договірну ціну в 300 млн. грн. На даний
час всі підприємства які були задіяні у
низці угод купівлі-продажу цього
пакету акцій, знаходяться в стадії
ліквідації, тобто визнані банкрутами.

При цьому право фінансових вимог
(дебіторської заборгованості) ТОВ
„Сілікон", через укладення договору
уступки, виведено до ПП „Техногруп".
Таким чином описана угода не
направлена на настання реальних
юридичних наслідків, а направлена лише
на доведення ВАТ "Олімп" до банкрутства
через створення штучної кредиторської
заборгованості за договорами купівлі -
продажу цінних паперів за
необґрунтовано великою договірною
ціною та доведення підприємства до
стійкої фінансової неспроможності.

Угоди купівлі-продажу акцій між ТОВ
"Сілікон" та ВАТ "Олімп", уступки права
вимоги між ТОВ "Силікон" та ПП "Фірмою
"Техногруп" були направлені лише на
заподіяння шкоди кредиторам
підприємства, шляхом створення
ситуації в якій, через створення
штучної кредиторської заборгованості
перед підконтрольними підприємствами
в розмірі 300 млн. грн., грошові вимоги
інших кредиторів в процедурі
банкрутства залишаться без
задоволення, чим заподіюється велика
матеріальна шкода кредиторам
підприємства та державі. На даний час
активи ВАТ "Олімп" складають приблизно
50 млн. грн. Тобто при продажу активів
найбільшу частку отримає ПП "Фірма
"Техногруп", яка підконтрольна вказаним
особам, що призведе до заподіяння
великої матеріальної шкоди іншим
кредиторам підприємства.

Таким чином, основною метою укладання
вищезазначених угод було доведення до
банкрутства ВАТ "Олімп" до банкрутства,
шляхом створення необґрунтовано
великої дебіторської заборгованості
ТОВ "Олімп", яка виявилася безнадійною
заборгованістю. Колишній виконуючий
обов'язки Голови правління ВАТ "Олімп"
ОСОБА_2 не вчинив жодних дій по
поверненню дебіторської
заборгованості від ТОВ "Олімп-Телеком"
чи поверненню нічим не забезпечених
акцій до ТОВ "Сілікон".

У відповідності до статуту
підприємства основною ціллю його
діяльності є отримання прибутку.
Позивач вважає що, вказана
господарська операція протирічить
статутній діяльності підприємства та
здійснена колишнім виконуючим
обов'язки голови правління ВАТ "Олімп"
ОСОБА_2 з ціллю доведення ВАТ "Олімп" до
банкрутства за допомогою купівлі
фіктивних, нічим не забезпечених акцій.
В даному випадку відбулося укладання
відбулось укладення завідомо
невигідної та завідомо нездійсненної
угоди. В подальшому керівництвом ВАТ
"Олімп" з метою доведення підприємства
до банкрутства не висунуто вимоги до
боржника щодо повернення ним боргу за
продаж вказаних акцій. Доказом цього є
й той факт, що на даний час ВАТ "Олімп"
перебуває у стадії ліквідації, тобто
визнано банкрутом через те, що активи
ВАТ "Олімп" не покривають кредиторської
заборгованості підприємства.

Таким чином, в наслідок доведення ряду
підприємств до банкрутства, у тому
числі ВАТ „Олімп", за яким станом на
сьогоднішній день обліковується
заборгованість перед позивачем -
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 у
сумі 25 тис. грн., яка не може бути
погашена боржником в наслідок
укладання оспорюваних договорів, йому
завдано значну майнову шкоду.

Учасниками судового процесу
документальні докази виконання
відповідачами 2. зобов'язань за
вказаним договором не надано.

За умовами договору № 02/10-09 про уступку
права вимоги від 02.10.2009 року первісний
кредитор (відповідач 1. - ТОВ "Сілікон")
уступає, а новий кредитор (відповідач 3.
- ТОВ "Фірми "Техногруп") приймає на себе
право вимоги, належне первісному
кредитору і стає кредитором за
договором № Б24/07/09-113-АК від 24.07.2009 року
купівлі-продажу цінних паперів ВАТ "ХК
"Укрвагонбуд". За цим договором новий
кредитор одержує право замість
первісного кредитора вимагати від
боржника сплати грошової суми в
розмірі, визначеному в п. 2.1 цього
договору. Уступка права вимоги,
передбаченою цим договором, за
зобов'язаннями боржника від первісного
кредитора до нового кредитора
визначена сторонами в сумі 300 000 000, 00
грн. (п. 2.1).

Як свідчать матеріали справи № 2/65 про
банкрутство ВАТ "Олімп" на момент
укладення спірних договорів
відповідач 2. мав заборгованість у
розмірі 28 387 830, 47 грн.

Проте, не зважаючи на наявність
несплачених кредитних, і не тільки,
зобов'язань відповідач. 2 24.07.2009 року
взяв на себе зобов'язання сплатити
грошові кошти за цінні папери у
загальній сумі 300 000 000, 00 грн. (при їх
загальній номінальній вартості - 17 500 000,
00 грн. зі строком розрахунків до 31.12.2009
року.

Враховуючи, що відповідач 2. на момент
укладення оспорюваних договорів мав
несплачену кредитну заборгованість
перед позивачем та відповідачем 1.,
тощо, тобто існувала загроза
неплатоспроможним, він не міг сплатити
вартість придбаних акцій ні реально, ні
фактично. Отже, відповідач 2.
заздалегідь знав, що не зможе виконати
умови укладеного ним договору.

Відсутність наміру щодо настання
реальних правових наслідків за спірним
договором № Б24/07/09-113-АК від 24.07.2009 року
підтверджується укладенням
відповідачами та іншими юридичними
особами в той же день, що і спірний
договір, низки таких договорів на які
посилається позивач.

За вказаними договорами та за спірним
договором акції передавались
наступному покупцю у день укладення
договору - 24.07.2009 року, при цьому жодна
із сторін договорів розрахунки не
здійснила навіть частково.

Договір купівлі-продажу цінних паперів
№ Б24/07/09-113-АК від 24.07.2009 року, відповідно
як і жодний із вказаних договорів
купівлі-продажу цінних паперів, не мав
на меті отримання прибутку - ціна
купівлі і ціна наступного продажу
одних і тих же цінних паперів визначена
кожним учасником угод у однаковому
розмірі - 300 млн. грн., що не відповідає
ст. ст. 3, 42 Господарського кодексу
України, відповідно до яких
господарська діяльність здійснюється
суб'єктами господарювання з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та отримання прибутку.

Покупець за спірним договором,
відповідно як і покупці за вказаними
договорами купівлі-продажу цінних
паперів, набув права власності на цінні
папери також не з метою отримання
доходу від вкладених коштів та/або
набуття відповідних прав, що надаються
власнику цінних паперів відповідно до
законодавства, зокрема, права участі в
управлінні емітента цінних паперів,
оскільки відразу перепродувалися.

У подальшому, намагаючись приховати
свої наміри, відповідачі 1. та 3. уклали,
як зазначалося раніше, договір уступки
права вимоги, при цьому документальні
докази виконання такого договору
сторонами надані господарському суду
не були.

Нікчемний правочин або правочин,
визнаний судом недійсним, вважається
таким з моменту його вчинення (частина
перша статті 236 ЦК України).

За змістом частини третьої статті 207 ГК
України господарське зобов'язання,
визнане судом недійсним, також
вважається недійсним з моменту його
виникнення.

Тому, факт виконання сторонами умов
договору уступки права вимоги не
породжує його чинність, оскільки такий
договір є похідним від фіктивного
правочину купівлі-продажу цінних
паперів.

Отже, сумнівний характер укладеного
договору, об'єктивна неможливість
виконання відповідачем 2. договору №
Б24/07/09-113-АК від 24.07.2009 року, свідчать про
те, що відповідач 2. мав на меті
створення штучної кредиторської
заборгованості перед відповідачем 1.

Зазначене означає, що спірні договори
укладені без наміру створення правових
наслідків, які обумовлюються ними,
тобто містять ознаки фіктивних.

ПП Фірма "Техногруп" (відповідач 3.), став
кредитором боржника і цей кредитор має
обсяг кредиторських вимог, який
виходячи з положень ст. 16 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції до
набрання чинності Законом України від
22.12.2011 року № 4212-VI) дозволяє йому
впливати на увесь хід процедури
банкрутства відповідача 2.

Вказані питання не були предметом
розгляду в межах справи про
банкрутство відповідача 2., оскільки
при розгляді грошових вимог кредиторів
у справі про банкрутство не може
вирішуватись питання щодо
незаконності угод, на підставі яких
заявлені такі вимоги. У справі про
банкрутство суд не вирішує спір про
право, а лише встановлює наявність або
відсутність заборгованості боржника.

У межах справи про банкрутство
господарський суд визнає недійсними
угоди на спеціальних підставах, які
встановлені ч. 11 ст. 17 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції до набрання чинності
Законом України від 22.12.2011 року № 4212-VI),
або на підставах, передбачених
цивільним законодавством, але лише ті
угоди, які укладені між боржником та
іншими особами при реалізації процедур
розпорядження майном, санації боржника
чи його ліквідації.

Що стосується угод, на яких ґрунтуються
грошові вимоги кредиторів, то такі
угоди можуть оспорюватись у позовному
провадженні. У даному випадку спірні
угоди безпосередньо стосуються прав та
інтересів позивача, як кредитора у
справі про банкрутство відповідача 1.,
оскільки визнання грошових вимог
кредиторів збільшує пасив боржника та
може вплинути на обсяг ліквідаційної
маси, за рахунок якої відбувається
задоволення вимог кредиторів, у тому
числі і позивача.

У даному випадку використання
механізму придбання цінних паперів за
ціною 300 000 000, 00 грн., при їх загальній
номінальній вартості - 17 500 000, 00 грн., за 4
місяці до дати порушення провадження у
справі про банкрутство може лише
слугувати інструментом для реалізації
процедури фіктивного банкрутства,
оскільки боржник узяв на себе завідомо
невиконуване зобов'язання, діючи на
шкоду як собі, так і іншим кредиторам.

Отже, внаслідок укладення фіктивних
договорів купівлі-продажу цінних
паперів та уступки права вимоги
відповідачами було створено штучну
кредиторську заборгованість у обсязі,
достатньому для отримання контролю за
процедурою банкрутства з метою
подальшого ухилення від сплати
кредитних зобов'язань, тощо.

При цьому доводи позивача щодо
заінтересованості осіб в розумінні ст.
1 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції до
набрання чинності Законом України від
22.12.2011 року № 4212-VI) не мають
відповідного документального
підтвердження.

Доводи відповідача 2. не спростовують
доводи та обставини викладені в позові.

У силу припису частини першої статті 215
ЦК України підставою недійсності
правочину є недодержання стороною
(сторонами) вимог, встановлених
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 названого Кодексу,
саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до частини 5 статті 203 ЦК
України правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

У свою чергу частина 1 статті 234 ЦК
України передбачає, що фіктивним є
правочин, який вчинено без наміру
створення правових наслідків, які
обумовлюються ним. Фіктивний правочин
визнається судом недійсним. (частина 2
статті 234 ЦК України)

Отже, фіктивний правочин не відповідає
загальним підставам дійсності
правочинів, зазначеним у ч. 5 ст. 203 ЦК
України, оскільки не спрямований на
реальне настання правових наслідків,
зумовлених ним. У фіктивних правочинах
внутрішня воля сторін не відповідає
зовнішньому її прояву, тобто сторони,
укладаючи його, знають заздалегідь, що
він не буде виконаний.

Таким чином, фіктивний правочин існує
лише на папері. Його основне завдання
полягає в тому, щоб створити уявлення в
оточуючих суб'єктів про наявність
правового зв'язку між сторонами такого
правочину.

При цьому сторони за допомогою
фіктивного правочину намагаються
прикрити свої неправомірні дії,
зокрема: заволодіння майном, несплата
податків, кредитних зобов'язань тощо.

Як зазначалося раніше 09.10.2013 року
повноважним представником відповідача
2. подана заява № б/н від 09.10.2013 року про
застосування у даній справі позовної
давності і у зв'язку зі спливом
позовної давності відмовити позивачу у
задоволенні позову обґрунтована, тими
обставинами, що статтею 256 ЦК України
визначено, що позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України унормовано, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 2.8. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 11 від
29.05.2013 року визначено, щодо вимог,
пов'язаних з визнанням правочинів
недійсними, застосовується загальна
позовна давність (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

В матеріалах господарської справи № 2/65
про банкрутство ВАТ "Олімп", міститься
клопотання ФОП ОСОБА_1 Від 16.02.2010 року з
вимогою зобов'язати боржника
встановити реальну ринкову вартість
акцій ВАТ "ХК "Укрвагонбуд", які були
предметом угоди купівлі-продажу цінних
паперів; винести окрему ухвалу, якою
повідомити правоохоронні органи про
можливу наявність в діях в.о. голови
правління ВАТ "Олімп" ОСОБА_2 При
укладенні договору купівлі-продажу
цінних паперів, ознак злочину,
передбаченого ст. 219 КК України.

Ухвалою господарського суду від 16.02.2010
року відмовлено в задоволенні
вищезазначеного клопотання позивача
(кредитора) та затверджено реєстр вимог
кредиторів.

Необхідно зазначити, що про існування
оспорюваних позивачем договорів,
останній дізнався 16.02.2010 року. Таким
чином, перебіг позовної давності
почався 17.02.2010 року, коли у позивача
виникло право на звернення до суду за
захистом порушеного права, Відповідно
до положень ст. 257 ЦК України строк
позовної давності сплив 17.02.2013 року, а
позовну заяву подано до суду 12.09.2013
року, тобто після спливу позовної
давності.

Статтею 267 ЦК України унормовано, що
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено сторонами у
справі, є підставою для відмови у
позові.

Позивачем разом з позовною завою 16.09.2013
року подана до господарського суду
заява про поновлення строку для
звернення до суду.

Позивач просить відмовити у
задоволенні заяви ВАТ „Олімп" про
застосування у даній справі позовної
давності і у зв'язку з її спливом
відмовити позивачу у задоволенні
позову. Визнати причину пропуску
позивачем строку для звернення до суду
за захистом прав та законних інтересів
поважними та поновити даний строк.

За змістом частини першої статті 261 ЦК
України позовна давність
застосовується лише за наявності
порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну
давність, господарський суд повинен
з'ясувати та зазначити в судовому
рішенні, чи порушене право або
охоронюваний законом інтерес позивача,
за захистом якого той звернувся до
суду. У разі коли такі право чи інтерес
не порушені, суд відмовляє в позові з
підстав його необґрунтованості. І лише
якщо буде встановлено, що право або
охоронюваний законом інтерес особи
дійсно порушені, але позовна давність
спливла і про це зроблено заяву іншою
стороною у справі, суд відмовляє в
позові у зв'язку зі спливом позовної
давності - за відсутності наведених
позивачем поважних причин її
пропущення.

Позовна давність не є інститутом
процесуального права та не може бути
відновлена (поновлена) в разі її спливу,
але за приписом частини п'ятої статті 267
ЦК України позивач вправі отримати
судовий захист у разі визнання
поважними причин пропуску строку
позовної давності.

Питання щодо поважності цих причин,
тобто наявності обставин, які з
об'єктивних, незалежних від позивача
підстав унеможливлювали або істотно
утруднювали своєчасне подання позову,
вирішується господарським судом у
кожному конкретному випадку з
урахуванням наявних фактичних даних
про такі обставини. Щодо фізичної особи
(громадянина) останніми можуть бути
документально підтверджені тяжке
захворювання, тривале перебування поза
місцем свого постійного проживання
(наприклад, за кордоном) тощо. Стосовно
підприємства (установи, організації)
зазначені обставини не можуть братися
судом до уваги, оскільки за відсутності
(в тому числі й з поважних причин) особи,
яка представляє його в судовому
процесі, відповідне підприємство
(установа, організація) не позбавлене
права і можливості забезпечити
залучення до участі у такому процесі
іншої особи; відсутність зазначеної
можливості підлягає доведенню на
загальних підставах.

Закон не визначає, з чиєї ініціативи
суд визнає причини пропущення позовної
давності поважними. Як правило, це
здійснюється за заявою (клопотанням)
позивача з наведенням відповідних
доводів і поданням належних та
допустимих доказів. Відповідна
ініціатива може виходити й від інших
учасників судового процесу, зокрема,
прокурора, який не є стороною у справі.

Висновок про застосування позовної
давності відображається у
мотивувальній частині рішення
господарського суду.

Зазначені позивачем, як поважні,
причини пропуску позовної давності не
є такими, оскільки заява з грошовими
вимогами фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до боржника - ВАТ "Олімп"
надійшла до господарського суду 07.12.2009
року.

Заява з грошовими вимогами ПП Фірма
"Техногруп" до боржника - ВАТ "Олімп"
надійшла до господарського суду 08.12.2009
року.

Відповідно до п. 8.8. Рекомендацій №
04-5/1193 від 04.06.2004 року Президії Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом"" кредитори, що
подали до господарського суду заяви з
вимогами до боржника, набувають
процесуальних прав учасників
провадження у справі про банкрутство.

Зважаючи на те, що під час провадження у
справі про банкрутство за рахунок
майна боржника підлягають задоволенню
вимоги усіх кредиторів, а
співвідношення вимог кредиторів з
майновою масою боржника впливає на
обсяг задоволення, що може бути ними
отримано, такі кредитори з моменту
подання до господарського суду своїх
заяв мають право знайомитись з
матеріалами справи та заявляти до
господарського суду свої заперечення
щодо визнання вимог інших кредиторів
до дати затвердження реєстру вимог
кредиторів.

Відповідно, кредитор - фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 у справі № 2/65 про
банкрутство ВАТ "Олімп" та позивач у
даній справі з 08.12.2009 року мав
можливість користуватися
процесуальними правами сторони у
справі про банкрутство, в тому числі
знайомитися з матеріалами справи, і
визначитися з обставинами на які він
посилається у своїх позовній заяви і
відповідно звернутися після 08.12.2009 року
до господарського суду за захистом
порушеного право або охоронюваного
законом інтересу позивача.

Зволікання позивача (кредитора) з таким
зверненням не є поважною причиною
пропуску позовної давності, початок
перебігу якого почався - 09.12.2009 року.

Разом з тим, оскільки однією з підстав
визнання угоди недійсною позивачем
визначається наявність рішення № 1242
від 30.08.2011 року Державної комісії з
цінних паперів та фондового ринку "Про
визнання цінних паперів
"ХК"Укрвагонбуд" такими, що мають ознаки
фіктивності", то відповідно станом на
дату звернення позивача до
господарського суду з даним позовом,
строк позовної давності не є таким, що
сплив, відповідно не потребує
поновлення.

Разом з тим, постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу
АКБ "Східно-Європейський банк"
задоволено. Рішення господарського
суду Кіровоградської області від 14.11.2012
року у справі № 5013/1099/12 скасовано. Позов
задоволено повністю. Визнано недійсним
Договір купівлі-продажу цінних паперів
№Б24/07/09/113-АК від 24.07.2009 року.

Постановою Вищого господарського суду
України постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
09.12.2013 року (складена 11.12.2013 року) у
справі № 5013/1099/12 залишено без змін, а
касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства "Олімп" без
задоволення.

За таких обставини, відповідно до п. 1-1
ч. 1 ст. 81 ГПК України, провадження у
справі в частині позовних вимог про
визнання недійсним з моменту укладання
договору купівлі-продажу цінних
паперів № Б24/07/09/113-АК від 24.07.2009
укладеного ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ
"Донбас" (правонаступником якого є ТОВ
"ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "Актив") в інтересах
та за рахунок ВАТ „Олімп" з ТОВ
„Сілікон" підлягає припиненню.

Позовні вимоги в частині визнання
недійсним з моменту укладання договору
уступки права вимоги № 02/10-09 від 02.10.2009
року за яким ТОВ „Сілікон" уступило ПП
"Фірмі „Техногруп" своє право вимоги
від ВАТ „Олімп" за договором
купівлі-продажу цінних паперів №
Б24/07/09/113-АК від 24.07.2009 року необхідно
задовольнити.

Позивачем заявлена до господарського
суду вимога витребувати матеріали
справи № 912/856/13, що знаходяться у
Господарському суді Кіровоградської
області (суддя Коваленко Н.М.),
витребувати матеріали справи №2/65, що
знаходяться у Господарському суді
Кіровоградської області (суддя
Коваленко Н.М.).

Така вимога позивача задоволенню не
підлягає, оскільки не ґрунтується на
нормах Господарського процесуального
кодексу України.

Крім того, справа позовного
провадження (№ 912/856/13) та справа про
банкрутство (№ 2/65) перебувають у
провадженні судді Коваленко Н.М.

При цьому у суду не виникає сумніву
щодо відповідності оригіналів
документів, які містяться в матеріалах
зазначених справ, копіям доданим до
позову в якості доказів.

Відповідно до норм ст.ст. 44, 49, 82-85, 116 ГПК
України витрати по сплаті судового
збору в частині позовних вимог, за
якими провадження підлягає припиненню,
покладаються на позивача та не
стягуються з відповідачів, в частині
задоволення позовних вимог
покладаються пропорційно на
відповідачів та підлягають стягненню
на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 4-1, 34, 43, 44, 49, 82-85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, ст. ст. 203, 215, 216, 234, 236, 261, 267
Цивільного кодексу України, ст. ст. 207, 208
Господарського кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Провадження у справі в частині
позовних вимог про визнання недійсним
з моменту укладання договору
купівлі-продажу цінних паперів №
Б24/07/09/113-АК від 24.07.2009 укладеного ТОВ
"ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "Донбас"
(правонаступником якого є ТОВ
"ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "Актив") в інтересах
та за рахунок ВАТ „Олімп" з ТОВ
„Сілікон" припинити.

Визнати недійсним з моменту укладання
договір уступки права вимоги № 02/10-09
від 02.10.2009 року за яким ТОВ „Сілікон"
уступило ПП "Фірмі „Техногруп" своє
право вимоги від ВАТ „Олімп" за
договором купівлі-продажу цінних
паперів № Б24/07/09/113-АК від 24.07.2009 року.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Сілікон" (27507,
Кіровоградська область, м.
Світловодськ, вул. Заводська, 3,
ідентифікаційний код 31377828) на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (27502,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) - 573, 50 грн. судового збору.

Стягнути з приватного підприємства
"Фірми "Техногруп" (27505, Кіровоградська
область, м. Світловодськ, вул. П.
Морозова, 3, ідентифікаційний код 36492046)
на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (27502, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) - 573, 50 грн. судового збору.

Накази видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

Копію рішення направити ФОП ОСОБА_1 (27502,
АДРЕСА_1), ТОВ "Сілікон" (27507,
Кіровоградська область, м.
Світловодськ, вул. Заводська, 3), ВАТ
"Олімп" (27507, Кіровоградська область, м.
Світловодськ, вул. Заводська, 4), ПП
"Фірмі "Техногруп" (27505, Кіровоградська
область, м. Світловодськ, вул.
П.Морозова, 3), АКБ "Східно-Європейський
банк" (01042, м. Київ, вул. Драгомирова, буд.
2, оф. 1), ТОВ "ФК "Актив" (83001, м. Донецьк,
бул. Пушкіна, 2а).

Повне рішення складено 12.05.14

Головуючий суддя
Н.М. Коваленко

Суддя
В.Г. Кабакова

Суддя
Г.Б. Поліщук