ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

13 травня 2014 року Справа № 913/2194/13

Провадження № 14/913/787/14

За позовом Державного підприємства
"Дарницький вагоноремонтний завод",
місто Київ

до Державного підприємства
"Луганськвугілля", місто Луганськ

про стягнення 619 416 грн. 00 коп.

Суддя господарського суду Луганської
області Лісовицький Є.А.

Секретар судового засідання Гаращук
В.М.

У засіданні брали участь:

від позивача - Ляшенко Н.С., довіреність
№ 3349 від 25.12.13;

від відповідача - Бугайов А.В.,
довіреність № 03/5-605 від 30.12.13.

До початку слухання справи по суті не
заявлено вимогу про фіксування
судового процесу з допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, у зв'язку з чим відповідно до ст.
ст. 4-4, 81-1 Господарського
процесуального кодексу України таке
фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача збитків в
сумі 619416 грн. 00 коп. , в тому числі: за
пошкоджені вагони у розмірі 552960 грн. 00
коп., витрати на послуги з оцінки в
розмірі 3600 грн. 00 коп., неодержаний
прибуток (втрачена вигода) в розмірі 62856
грн. 00 коп.

Відповідач заперечує проти позову з
мотивів, викладених у письмових
поясненнях (відзиві на позов). Зазначає,
що позивач не звертався до нього з
проханням про надання зіпсованих
вагонів. На його думку збитки у формі
неодержаного прибутку взагалі
позивачем не доведені.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між ДП «Дарницький вагоноремонтний
завод» та ДП «Донецька залізниця»
27.06.2012 укладений агентський договір №
Д/М-1203/НЮ-ДОХ. Відповідно до умов
договору комерційний агент (ДП
«Донецька залізниця») за агентську
винагороду зобов'язується надати
довірителю (ДП «Дарницький
вагоноремонтний завод») послуги із
сприяння у вчиненні від імені та за
рахунок Довірителя укладення договору
від імені Довірителя про надання
послуг з проведення розрахунків за
користування власними вагонами
Довірителя на під'їзних коліях та
коліях загального користування, в тому
числі за час затримки з вини
вантажовласника на станціях
призначення чи на підходах до них
клієнтами (вантажовідправниками,
вантажоодержувачами, власниками або
користувачами під'їзних колій, портами,
організаціями, установами,
експедиторами, тощо).

На виконанні умов вищевказаного
договору між ДП «Донецька залізниця»
та ДП «Луганськвугілля» укладено
договір від 12.09.2012 № 218/05 про надання
послуг з проведення розрахунків за
користування власними вагонами.

14.12.2012 локомотив серії ТГМ 6А № 985, що
перебував у власності
ВП «Луганськвантажтранс» ДП
«Луганськвугілля», транспортував
піввагони, що належать ДП
«Укрспецвагон» та ДП «Дарницький
вагоноремонтний завод». Під час руху
локомотив втратив контроль управління
гальмами у зв'язку з чим відбулося
зіткнення з потягом, що спричинило схід
з колії локомотиву серії ТГМ 6А № 985 та
пошкодження піввагонів
№№ 60616976, 67358218, 67703603.

Відповідно до п. 24 «Правил користування
вагонами та контейнерами»,
затверджених Наказом Міністерства
транспорту України від 25 лютого 1999 № 113,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України від 15 березня 1999 за № 165/34586 «У
разі втрати або пошкодження вагона до
стану, що не підлягає ремонту, винна
сторона зобов'язана надати відповідний
вагон. У разі відсутності у винної
сторони відповідного вагона вона
зобов'язана відшкодувати його
вартість, визначену згідно з
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.01.1996 № 116 «Про затвердження
Порядку визначення розміру збитків від
розкрадання, нестачі, знищення
(псування) матеріальних цінностей»
(надалі Порядок).

На вагони №№ 60616976, 67358218, 67703603 було
складено акти Форми ВУ-25м №№ 6, 7, 10 від
26.12.2012 про пошкодження вагонів.

Згідно актів №№ 6, 7, 10 від 26.12.2012 про
пошкодження вагонів №№ 60616976, 67358218,
67703603 зазначені вагони не підлягають
ремонту та виключаються із
інвентарного парку.

Акти №№ 6, 7, 10 підписані начальником
вагонного депо, ревізором із безпеки
руху поїздів та автотранспорту у
вагонному господарстві ревізорської
дільниці та в.о. директора ДП
«Ліганськвугілля».

17.12.2012 було проведено оперативну нараду
при начальнику станції Слов'яносербськ
Донецької залізниці з розвідування
обставин і причин сходу вагонів 14.12.2012
на під'їзній колії ВП
«Луганськвантажтранс» ДП
«Луганськвугілля», про що складений
відповідний протокол від 17.12.2012, згідно
якого встановлена вина
ДП «Луганськвугілля».

Відповідно до Висновку суб'єкта
оціночної діяльності ТОВ «Адептес» від
27.02.13 ринкова вартість пошкоджених
вагонів складає:

Вагон № 67703603 - 150 900 грн., без ПДВ;

Вагон № 60616976 - 168 900 грн., без ПДВ;

Вагон № 67358218 - 141 000 грн., без ПДВ.

Загальний розмір реальних збитків,
спричиненням пошкодженням вагонів,
становить 460 800 грн., без ПДВ.

Розмір упущеної вигоди становить 52 380
грн., без ПДВ.

З метою визначення ринкової вартості
вагонів та розміру упущеної вигоди
ДП «Дарницький
вагоноремонтний завод» були понесені
витрати в розмірі 3000 грн. за проведення
оцінки майна, що підтверджується
банківською випискою з рахунку
позивача за 08.02.13.

Позивач надіслав відповідачу
претензію від 14.02.2013 № 468. Листом від
12.03.2013 № 07/334 відповідачем
вищезазначена претензія визнана
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню. Також, в даному листі
зазначалося прохання щодо розгляду
можливості погашення суми претензії
помісячно до вересня 2013 року. У
відповідь на лист від 12.03.2013 № 07/334
позивач листом від 15.03.2013 № 814
повідомив, що вагони №№ 60616976, 67358218,
67703603 підлягають виключенню із
автоматизованої бази даних парку
вагонів та подальшому списанню з
балансу підприємства за умови
формування пакету документів, зокрема,
документів, підтверджуючих
відшкодування вартості пошкоджених
вагонів, який передається до
відповідного управління Укрзалізниці
для прийняття рішення щодо їх
виключення та списання.

Оскільки ДП «Дарницький
вагоноремонтний завод» не були
отримані кошти за пошкодженні вагони у
розмірі 619416 грн., останній звернувся до
суду із даним позовом, за яким просить
стягнути з відповідача збитки в
порядку ст. ст. 224, 225 ГК України.

Оцінивши матеріали справи, суд прийшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

За змістом ст.ст. 224, 225 ГК України
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані ним збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

У розумінні статті 22 Цивільного
кодексу України збитками є втрати,
яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Аналогічні приписи містяться у статті
225 Господарського кодексу України.
Згідно з пунктом 1 якої до складу
збитків, що підлягають відшкодуванню
особою, яка допустила господарське
правопорушення, включаються: вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

До складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються: вартість втраченого,
пошкодженого або знищеного майна,
визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

Відповідно до частини 2 ст. 623 ЦК України
розмір збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.
Це кореспондує загальним положенням
процесуального законодавства, зокрема,
ст. 33 ГПК України, відповідно до якого
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано доказів того, що
він поніс збитки у вигляді упущеної
вигоди. Навпаки, він продовжує
нараховувати плату за користування
пошкодженими вагонами відповідачу.

За таких підстав, у задоволенні позову
в частині стягнення упущеної вигоди у
сумі 62856 грн. слід відмовити за
необґрунтованістю.

Також слід відмовити за
безпідставністю позовних вимог в
частині стягнення 600 грн., оскільки
позивачем сплачено експертній
організації 3000 грн., а не 3600 грн., як хоче
стягнути з відповідача позивач.

Стосовно решти позовних вимог слід
зазначити, що згідно п.19 Правил
користування вагонами и контейнерами,
затверджених Наказом Мінтранспорту
України № 113 від 25.02.1999 підставою для
пред'явлення вантажовідправникам,
вантажоодержувачам, власникам
під'їзних колій, портам, підприємствам
і організаціям, винним у пошкодженні
вантажних вагонів (далі - винна
сторона), претензій щодо відшкодування
збитків є акт про пошкодження вагона
форми ВУ-25 або ВУ-25М (у разі машинної
обробки актів) і акт загальної форми
ГУ-23 (додаток 6), які складаються
відповідно до Правил складання актів,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 28.05.2002 № 334,
зареєстрованих у Міністерстві
юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855.

В даному випадку, факт пошкодження
вагонів №№ 67358218, 60616976, 67703603
зафіксовано в актах №№ 6, 7, 10 від 26.12.2012
форми ВУ-25.

В той же час, позивачем до справи
долучено акт від 25.12.2012 (арк. справи 19),
яким також зафіксовано факт
пошкодження, в тому числі і вагонів №№
67358218, 60616976, 67703603 та вказано про
необхідність виключення вагонів №№
60616976, 67358218. Відомості про виключення
вагону № 67703603 не зазначені. Вказаний
акт підписано відповідною комісією у
складі 5 осіб і він фактично відповідає
формі ГУ-23 за змістом та за складом
комісії.

Відповідно до п. 24 Правил встановлено,
що у разі втрати або пошкодження
вагона до стану, що не підлягає
ремонту, винна сторона зобов'язана
надати відповідний вагон. У разі
відсутності у винної сторони
відповідного вагона вона зобов'язана
відшкодувати його вартість, визначену
згідно з постановою Кабінету
Міністрів України від 22.01.96 N 116 "Про
затвердження Порядку визначення
розміру збитків від розкрадання,
нестачі, знищення (псування)
матеріальних цінностей".

Таким чином, позивачу спричинені
реальні збитки в сумі 552960 грн. (вартість
пошкоджених вагонів та 3000 грн. на
послуги експерта). Дані збитки позивачу
не відшкодовані, тому позовні вимоги в
частині стягнення 552960 грн.
обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові
витрати покладаються на сторони
пропорційно сумі задоволених позовних
вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись
ст.ст.49, 82, 84, 85 ГПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державного підприємства
"Дарницький вагоноремонтний завод" до
Державного підприємства
"Луганськвугілля" про стягнення 619416
грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства
"Луганськвугілля", місто Луганськ,
вул.Лермонтова, буд. 1 «В»,
ідентифікаційний код 32473323 на користь
Державного підприємства "Дарницький
вагоноремонтний завод", місто Київ, вул.
Алма-Атинська, буд. 74, ідентифікаційний
код 14294471 збитки у сумі 552960 грн., витрати
на сплачений судовий збір 11059 грн. 20 коп.
Наказ видати.

3. В решті позову відмовити.

У судовому засіданні 13 травня 2014 року
було оголошено лише вступну і
резолютивну частину рішення. Дане
рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення 15 травня 2014
року.

Суддя
Є.А. Лісовицький