ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2014 року
Справа № 912/1784/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Коваль Л.А.
(доповідач)

суддів: Пархоменко Н.В., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання:
Губенко Ю.Е.,

за участю представників сторін:

від позивача (прокурора): прокурор
відділу прокуратури Дніпропетровської
області Карпенко О.І., посвідчення №
017866 від 19.06.2013р.,

від відповідача-1: не з'явився,

від відповідача-2: представник Бєлов
В.В., довіреність № 2 від 24.03.2014р.,
представник Костенко М.М., довіреність
№ 3 від 24.03.2014р.,

від третьої особи: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства "Грінфолд-16" на
рішення господарського суду
Кіровоградської області від 20.01.2014 року
у справі № 912/1784/13

за позовом Прокурора м. Кіровограда в
інтересах держави, м. Кіровоград

до

відповідача-1: Кіровоградської міської
ради, м. Кіровоград

відповідача-2: Приватного підприємства
"Грінфолд-16", м. Кіровоград

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: Приватне підприємство
"Ніка Плюс-Єлисаветград", м. Кіровоград

про визнання недійсними та скасування
пунктів рішення, визнання недійсним
договору

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Кіровограда звернувся до
господарського суду Кіровоградської
області з позовом в інтересах держави
до відповідача-1: Кіровоградської
міської ради та відповідача-2:
Приватного підприємства "Грінфолд-16"
про:

визнання недійсним та скасування
пункту 21 рішення Кіровоградської
міської ради № 1597 від 08.12.2005 року "Про
регулювання земельних відносин" в
редакції від 27.12.2005 року (рішення
Кіровоградської міської ради від 27.12.2005
року № 1632 "Про регулювання земельних
відносин");

визнання недійсним та скасування
пункту 26 рішення Кіровоградської
міської ради від 27.12.2005 року № 1632 "Про
регулювання земельних відносин";

визнання недійсним договору оренди
землі, укладеного між Кіровоградською
міською радою та Приватним
підприємством "Грінфолд-16", від 10.09.2007
року № 643, зареєстрованого у
Кіровоградській регіональній філії
Державного підприємства Центру
державного земельного кадастру при
Держкомземі України по земельних
ресурсах, про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 14.09.2007 року за
№ 88.

Позовні вимоги наведені з урахуванням
заяви прокурора про уточнення позовних
вимог, що надійшла до місцевого
господарського суду 15.01.2014 року.

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 11.12.2013 року
до участі у справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача залучено Приватне
підприємство "Ніка Плюс-Єлисаветград".

Рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 20.01.2014 року
у справі № 912/1784/13 (суддя Тимошевська
В.В.) позов задоволено повністю; визнано
недійсним та скасовано пункт 21 рішення
Кіровоградської міської ради від 08.12.2005
року № 1597 "Про регулювання земельних
відносин" в редакції від 27.12.2005 року
рішення Кіровоградської міської ради
від 27.12.2005 року № 1632 "Про регулювання
земельних відносин"; визнано недійсним
та скасовано пункт 26 рішення
Кіровоградської міської ради від 27.12.2005
року № 1632 "Про регулювання земельних
відносин"; визнано недійсним договір
оренди землі від 10.09.2007 року № 643,
укладений між Кіровоградською міською
радою та Приватним підприємством
"Грінфолд-16", зареєстрований в
Кіровоградській регіональній філії
державного підприємства Центру
державного земельного кадастру при
Держкомземі України по земельних
ресурсах, про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 14.09.2007 року за
№ 88; стягнуто з Кіровоградської
міської ради на користь Державного
бюджету України 2 867, 50 грн. судового
збору; стягнуто з Приватного
підприємства "Грінфолд-16" на користь
Державного бюджету України 573, 50 грн.
судового збору.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, місцевий господарський суд
виходив з тих обставин, що передача в
оренду Приватному підприємству
"Грінфолд-16" земельної ділянки площею
500, 00 кв.м по АДРЕСА_1 у м. Кіровограді із
земель запасу під забудову мала
здійснюватись з розробленням проекту
відведення в порядку, встановленому
статтею 123 Земельного кодексу України.
Разом з тим, на підставі наявних у
справі доказів господарський суд
дійшов висновку, що Кіровоградською
міською радою прийнято рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення спірної земельної ділянки
та надання Приватному підприємству
"Грінфолд-16" в оренду відповідної
земельної ділянки за фактичної
відсутності такого проекту та без
погодження проекту відповідними
органами (службами) і без отримання
висновку державної експертизи
землевпорядної документації, чим
порушено вимоги статей 123, 124 Земельного
кодексу України та не дотримано
порядок передачі в оренду,
встановлений наведеними правовими
нормами. Окрім того, враховуючи ті
обставини, що на дату укладення
оспорюваного договору оренди землі
проект землеустрою був розроблений,
однак після його розроблення не
затверджений органом місцевого
самоврядування у встановленому
порядку, а також те, що оспорюваний
договір оренди землі укладено на
виконання пункту 26 рішення
Кіровоградської міської ради від 27.12.2005
року № 1632, який не відповідає вимогам
закону, місцевий господарський суд
вбачав підстави вважати, що не
відповідає вимогам законодавства і
укладений на виконання цього пункту
рішення договір оренди землі, оскільки
його укладено за відсутності
передбаченої частиною першою статті 124
Земельного кодексу України
обов'язкової передумови для укладення
такого договору - рішення відповідного
органу місцевого самоврядування.

Не погодившись із зазначеним рішенням
місцевого господарського суду,
Приватне підприємство "Грінфолд-16"
подало апеляційну скаргу. Посилаючись
на невідповідність рішення
господарського суду Кіровоградської
області від 20.01.2014 року у даній справі
вимогам закону, Приватне підприємство
"Грінфолд-16" просить скасувати прийняте
судом рішення та прийняти нове рішення
про відмову в задоволенні позову
прокурора в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач-2 посилається на ті
обставини, що прокурор м. Кіровограда
звернувся до господарського суду з
позовом з порушенням вимог Конституції
України, Господарського
процесуального кодексу України та
Закону України "Про прокуратуру",
оскільки для звернення прокурора з
позовом повинен існувати факт
порушення відповідачем інтересів
держави, прокурор зобов'язаний у позові
послатися на законодавство, на
підставі якого подається позов,
зазначити, в чому саме відбулося чи
може відбутися порушення матеріальних
або інших інтересів держави,
обґрунтувати у позовній заяві
необхідність їх захисту та зазначити
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах. Разом з тим, як
вважає відповідач-2, позов не містить
жодного посилання, які інтереси
держави порушені, чим саме порушено
інтереси держави, у позові відсутнє
обґрунтування необхідності захисту
інтересів держави. Також, за доводами
відповідача-2, зверненню прокурора до
суду з позовом про визнання незаконним
та скасування акта органу повністю чи в
окремій його частині повинна
передувати спеціальна процедура
перевірки, яка прокурором м.
Кіровограда дотримана не була.
Відповідач-2 не погоджується з
твердженням, наведеним в оскаржуваному
рішенні про те, що контролюючим органом
виконавчої влади є Державна інспекція
сільського господарства України, яка
наділена повноваженнями щодо
реалізації державної політики у сфері
здійснення державного нагляду в
агропромисловому комплексі та яка
взаємодіє з органами прокуратури для
усунення порушень земельного
законодавства, оскільки Указ
Президента України від 13.04.2011 року №
459/2011, яким створена зазначена
інспекція, на думку відповідача-2, не
може мати зворотної дії у часі та
розповсюджуватися на правовідносини,
які виникли та існували раніше. За
доводами відповідача-2, на момент
прийняття оспорюваного в частині
рішення Кіровоградської міської ради
існували органи, що здійснювали
контроль за діяльністю
агропромислового комплексу, зокрема,
органи прокуратури. Відповідач-2
вважає, що саме органи прокуратури
зобов'язані були своєчасно виявляти
порушення земельного законодавства та
вчиняти дії по усуненню цих порушень.
Також, відповідач-2 посилається на ті
обставини, що на момент отримання
земельної ділянки в оренду ним не було
допущено жодних порушень вимог
законодавства, оскільки був
розроблений проект землеустрою щодо
відведення спірної земельної ділянки в
оренду та були отримані відповідні
висновки по проекту, а за рішення,
прийняті органом місцевого
самоврядування, які місцевий
господарський суд визнав такими, що не
відповідають вимогам закону,
відповідач-2 не може нести
відповідальність. Відповідач-2
зазначає, що своїми діями він не завдав
шкоди інтересам держави та органів
місцевого самоврядування, а рішення
суду в частині визнання недійсним
договору оренди землі завдасть збитків
відповідачу-2. Окрім того, за доводами
відповідача-2, в частині визнання
недійсним укладеного між
відповідачем-1 та відповідачем-2
договору оренди землі відсутній спір
про право, оскільки як Земельним
кодексом України, так і судовою
практикою, встановлено, що з вимогою
про визнання угоди недійсною може
звертатись або власник земельної
ділянки, або інша зацікавлена особа, що
має право на придбання земельної
ділянки, яка є предметом спірного
договору. Тобто, як вважає відповідач-2,
прокурор не є тією особою, яка може
заявити відповідну вимогу.

Відповідно до наданого відзиву на
апеляційну скаргу прокурор м.
Кіровограда заперечує проти її
задоволення, оскаржуване рішення
господарського суду Кіровоградської
області просить залишити без змін. В
обґрунтування своїх доводів прокурор
зазначає, що під час судового розгляду
у господарському суді першої інстанції
знайшов своє підтвердження той факт, що
на час затвердження проекту
землеустрою щодо відведення спірної
земельної ділянки в оренду Приватному
підприємству "Грінфолд-16" були відсутні
всі обов'язкові висновки служб міста по
проекту, а також позитивний висновок
державної експертизи, у зв'язку з чим
Кіровоградська міська рада
розглянувши та затвердивши проект
землеустрою допустила порушення вимог
ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України (у
відповідній редакції), Порядку
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.05.2004 року № 677,
ст. 9 Закону України "Про державну
експертизу землевпорядної
документації". Прийняттям органом
місцевого самоврядування оспорюваного
рішення та укладенням спірного
договору оренди землі прокурор вбачає
порушення інтересів держави у сфері
контролю за використанням та охороною
земель, ефективного використання
земельних ресурсів та враховує при
цьому особливу суспільну значимість
земель. Також, за доводами прокурора,
інтерес держави у даній справі полягає
і у дотриманні органом місцевого
самоврядування конституційного
обов'язку здійснювати повноваження
щодо реалізації прав на землю
Українського народу виключно
відповідно до вимог закону. Прокурор
вважає, що звертаючись до
господарського суду з позовом про
визнання правочину недійсним, він
виступає позивачем або зазначає
позивачем державний чи інший орган,
установу, організацію, уповноважені
здійснювати відповідні функції
держави у спірних правовідносинах, і
визначає відповідачами, як правило,
сторони за правочином (договором).
Оскільки Державна інспекція
сільського господарства в
Кіровоградській області згідно з
Положенням про Державну інспекцію
сільського господарства України не
наділена повноваженнями на звернення
до суду з позовами, прокурор, на його
думку, в силу положень ч. 2 ст. 2, ч. 2 ст. 29
Господарського процесуального кодексу
України, має право самостійно
звернутися з позовом до суду в
інтересах держави, зазначивши в
позовній заяві про відсутність у
Держсільгоспінспекції повноважень на
звернення з позовом. Прокурор
посилається на ті обставини, що про
порушення вимог земельного
законодавства у зв'язку з прийняттям
Кіровоградською міською радою
оспорюваного рішення та укладенням
спірного договору йому стало відомо за
результатами проведеної в порядку ч. 3
ст. 21 Закону України "Про прокуратуру"
перевірки в порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів в
діяльності Кіровоградської міської
ради, про проведення якої свідчить
відповідна постанова прокурора від
28.10.2013 року.

В додатково наданих поясненнях щодо
моменту, з якого спірний договір оренди
землі має бути визнаний недійсним,
прокурор зазначив, що договір оренди
земельної ділянки може бути припинений
лише на майбутнє, однак, враховуючи, що
зобов'язання припиняються на майбутнє
не на підставі відповідної вказівки в
рішенні суду, а в силу закону, то при
визнанні недійсним правочину
(господарського договору) зобов'язання
його сторін припиняються на майбутнє з
моменту набрання чинності рішення суду
про визнання правочину (договору)
недійсним, хоча б у судовому рішенні й
не було зазначено про таке припинення.
Також, прокурор вважає, що оскільки за
приписами ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу
України суд визнає незаконним та
скасовує правовий акт індивідуальної
дії, виданий органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси, а
ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України
передбачає можливість захисту прав
громадян та юридичних осіб на земельні
ділянки шляхом визнання недійсними
рішень органів місцевого
самоврядування, обраний прокурором
спосіб захисту порушеного права в
частині оспорюваного рішення є
належним способом захисту.

Відповідач-1 та третя особа явку своїх
повноважних представників у судові
засідання, призначені для розгляду
апеляційної скарги, не забезпечили. Про
дату, час та місце проведення судових
засідань зазначені особи повідомлені
належним чином за їх місцезнаходженням
згідно матеріалів справи.

Відповідно до письмового відзиву на
апеляційну скаргу (надійшов факсом)
відповідач-1 вважає, що оскаржуване
рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим, відповідає
фактичним обставинам справи та
підтверджується матеріалами справи,
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а відтак підстави, передбачені ст. 104
Господарського процесуального кодексу
України, для задоволення апеляційної
скарги відсутні.

У відзивах на апеляційну скаргу та в
додаткових поясненнях (надійшли до
апеляційного господарського суду
17.04.2014р.) відповідач-1 навів клопотання
розглянути апеляційну скаргу у справі
без участі його представника.

Третя особа відзив на апеляційну
скаргу не надала.

Апеляційний господарський суд
відкладав розгляд скарги з 01.04.2014 року
на 17.04.2014 року, з 17.04.2014 року на 13.05.2014
року.

У судовому засіданні 13.05.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора,
представників відповідача-2,
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
пунктом 34 рішення Кіровоградської
міської ради від 19.10.2004 року № 1271 "Про
регулювання земельних відносин" (а.с.
49-50, т. 2) погоджено місце розташування
та надано громадянці ОСОБА_4 згоду на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
на 25 років площею 0, 08 га (в тому числі по
угіддях: 0, 08 га землі змішаного
використання) по АДРЕСА_1 під
розміщення торговельного комплексу за
рахунок земель житлової та громадської
забудови.

За поясненнями, наданими
Кіровоградською міською радою (лист
від 14.04.2014р. № 2413/52-05-24) (а.с. 48, т. 2),
звернення ОСОБА_4 про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
зазначеної вище земельної ділянки в
оренду до міської ради не надходило;
інформація про розроблення ОСОБА_4
відповідного проекту землеустрою у
міській раді відсутня.

Пунктом 20 рішення Кіровоградської
міської ради від 08.12.2005 року № 1597 "Про
регулювання земельних відносин" (а.с.
38-70, т. 1):

внесено зміни до пункту 34 рішення
Кіровоградської міської ради від 19.10.2004
року № 1271 "Про регулювання земельних
відносин" у зв'язку з відмовою
попереднього замовника та викладено
його в наступній редакції (абзац перший
пункту 20):

"Погодити місце розташування та надати
Приватному підприємству "Ніка
Плюс-Єлисаветград" згоду на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
на 25 років площею 0, 05 га (в тому числі по
угіддях: 0, 05 га землі змішаного
використання) по АДРЕСА_1 під
розміщення торговельного комплексу за
рахунок земель житлової та громадської
забудови" (абзац другий пункту 20).

Також, пунктом 21 рішення
Кіровоградської міської ради від 08.12.2005
року № 1597 "Про регулювання земельних
відносин" затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, акт визначення збитків та
надано Приватному підприємству "Ніка
Плюс-Єлисаветград" в оренду на 25 років
земельну ділянку площею 500, 00 кв.м (в
тому числі по угіддях: 500, 00 кв.м землі
змішаного використання) по АДРЕСА_1 під
розміщення торговельного комплексу за
рахунок земель житлової та громадської
забудови, що перебувають у запасі.

В подальшому, рішенням Кіровоградської
міської ради від 27.12.2005 року № 1632 "Про
регулювання земельних відносин" (а.с.
12-13, т. 1):

внесено зміни до абзацу 2 пункту 20
рішення Кіровоградської міської ради
від 08.12.2005 року № 1597 "Про регулювання
земельних відносин" та викладено його в
наступній редакції: "Погодити місце
розташування та надати Приватному
підприємству "Грінфолд-16" згоду на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
на 25 років площею 0, 05 га (в тому числі по
угіддях: 0, 05 га землі змішаного
використання) по АДРЕСА_1 під
розміщення
адміністративно-торгово-побутового
комплексу за рахунок земель житлової
та громадської забудови" (пункт 25
рішення від 27.12.2005 року № 1632);

внесено зміни до пункту 21 рішення
Кіровоградської міської ради від 08.12.2005
року № 1597 "Про регулювання земельних
відносин" та викладено його в наступній
редакції: "Затвердити проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, акт визначення збитків та
надати Приватному підприємству
"Грінфолд-16" в оренду на 25 років
земельну ділянку площею 500, 00 кв.м (в
тому числі по угіддях: 500, 00 кв.м землі
змішаного використання) по АДРЕСА_1 під
розміщення
адміністративно-торгово-побутового
комплексу за рахунок земель житлової
та громадської забудови, що
перебувають у запасі" (пункт 26 рішення
від 27.12.2005 року № 1632).

10.09.2007 року Кіровоградська міська рада
(орендодавець) та Приватне
підприємство "Грінфолд-16" (орендар)
уклали договір оренди землі № 643 (а.с.
14-17, т. 1), за умовами якого (розділ
перший) орендодавець на підставі
рішення Кіровоградської міської ради
від 27.12.2005 року № 1632 надає, а орендар
приймає в строкове платне користування
земельну ділянку для розміщення
адміністративно-торгово-побутового
комплексу, яка знаходиться по АДРЕСА_1.
Земельна ділянка виділена в натурі (на
місцевості) у встановленому законом
порядку.

Відповідно до другого розділу договору
оренди землі в оренду передається
земельна ділянка загальною площею 500, 00
кв. м землі змішаного використання.

Договір укладено на 25 років (розділ
третій договору оренди землі).

Земельна ділянка передається в оренду
для несільськогосподарського
використання. Цільове призначення
земельної ділянки: землі житлової та
громадської забудови (розділ п'ятий
договору оренди землі).

Також, за умовами договору (розділ
шостий) передача земельної ділянки в
оренду здійснюється з розробленням
проекту її відведення. Підставою
розроблення проекту відведення є
рішення Кіровоградської міської ради
від 27.12.2005 року № 1632.

Договір оренди землі зареєстрований у
Кіровоградській регіональній філії
державного підприємства Центру
державного земельного кадастру при
Держкомземі України по земельних
ресурсах, про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 14.09.2007 року за
№ 88.

За актом приймання-передачі об'єкта
оренди (без дати) (а.с. 18, т. 1)
орендодавець передав, а орендар
прийняв в оренду спірну земельну
ділянку. В акті приймання-передачі
об'єкта оренди зазначено, що межі
землекористування Приватного
підприємства "Грінфолд-16" встановлені
згідно з технічною документацією із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості); межі землекористування
закріплені межовими знаками
затвердженого зразка; площа відведеної
земельної ділянки відповідає розмірам,
затвердженим рішенням Кіровоградської
міської ради від 27.12.2005 року № 1632.

Відповідно до інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, щодо суб'єкта,
індексний № 16025223 від 13.01.2014р. (а.с. 154, т. 1)
у Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно за параметрами пошуку
записів про права власності, інші
речові права, іпотеки, обтяження
відомості щодо юридичної особи -
Приватного підприємства "Грінфолд-16"
відсутні.

Отже, за даними Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно за
Приватним підприємством "Грінфолд-16" не
зареєстроване на праві власності
будь-яке нерухоме майно, у тому числі
нерухоме майно, яке б знаходилось на
орендованій цим підприємством
земельній ділянці по АДРЕСА_1.

Листом від 28.10.2013 року № 4425/1 (а.с. 20-21, т. 1)
Державна інспекція сільського
господарства в Кіровоградській
області повідомила прокуратуру м.
Кіровограда про те, що за результатами
вивчення матеріалів відведення земель
на території м. Кіровограда, що
знаходяться в Кіровоградській міській
раді, інспекцією встановлено, що в
землевпорядній документації наявні не
всі висновки погоджувальних служб,
передбачені земельним законодавством.
Зокрема, не всі необхідні документи
містяться у справах по укладенню
договорів оренди землі між
Кіровоградською міською радою та
окремими землекористувачами, у тому
числі Приватним підприємством
"Грінфолд-16" щодо договору оренди землі
від 10.09.2007 року № 643, зареєстрований
14.09.2007 року за № 88, для розміщення
адміністративно-комерційного
комплексу по АДРЕСА_1 площею 0, 05 га,
терміном оренди 25 років.

За наслідками розгляду інформації
Державної інспекції сільського
господарства в Кіровоградській
області щодо порушення вимог
земельного законодавства у діяльності
Кіровоградської міської ради при
наданні в користування земельних
ділянок юридичним особам та території
міста Кіровограда прокурором м.
Кіровограда 28.10.2013 року винесено
постанову про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів (а.с. 117, т. 1), якою
постановлено провести перевірку в
порядку нагляду за додержанням
застосування законів у
Кіровоградській міській раді та її
структурних підрозділах, у тому числі
Управлінні земельних відносин та
охорони навколишнього природного
середовища, Управлінні власності та
приватизації комунального майна.

В силу положень ст.ст. 13, 19 Конституції
України земля, її надра, атмосферне
повітря, водні та інші природні
ресурси, які знаходяться в межах
території України, природні ресурси її
континентального шельфу, виключної
(морської) економічної зони є об'єктами
права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією. Органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Приписами ст. 144 Конституції України
передбачено, що органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Відповідно до ч. 1 п. 12 розділу Х
"Перехідні положення" Земельного
кодексу України до розмежування земель
державної та комунальної власності
повноваження щодо розпорядження
землями (крім земель, переданих у
приватну власність, та земель,
зазначених в абзаці третьому цього
пункту) в межах населених пунктів
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

До повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить, зокрема, розпорядження
землями територіальних громад; надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності
відповідно до цього Кодексу; вирішення
інших питань у галузі земельних
відносин відповідно до закону (ст. 12
Земельного кодексу України).

Відповідно до пункту 34 частини першої
статті 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" питання
регулювання земельних відносин
вирішуються виключно на пленарних
засіданнях (щодо спірних відносин)
міської ради.

Отже, органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування наділені
повноваженнями розпоряджатися
землями, які перебувають відповідно у
державній та комунальній власності.
Таке розпорядження вони здійснюють
шляхом продажу земель, безоплатної
передачі у приватну власність
громадянам, надання їх в оренду чи
передачі їх у постійне користування
(статті 118, 122, 123, 127 Земельного кодексу
України). Реалізовуючи зазначені
повноваження, органи виконавчої влади
та органи місцевого самоврядування
мають право змінювати цільове
призначення земельних ділянок, які
відчужуються або передаються в оренду
чи постійне користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного
кодексу України (в редакції на час
виникнення спірних правовідносин)
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Частиною 3 статті 124 Земельного кодексу
України (в редакції на час виникнення
спірних правовідносин) передбачено, що
передача в оренду земельних ділянок
громадянам і юридичним особам із
зміною їх цільового призначення та із
земель запасу під забудову
здійснюється за проектами відведення в
порядку, встановленому статтями 118, 123
цього Кодексу.

Як встановлено вище, спірна земельна
ділянка передавалась Приватному
підприємству "Грінфолд-16" за рахунок
земель житлової та громадської
забудови, що перебувають у запасі, під
забудову (під розміщення
адміністративно-торгово-побутового
комплексу).

Отже, передача зазначеної земельної
ділянки в оренду мала здійснюватись за
проектом відведення в порядку,
встановленому ст.ст. 118, 123 Земельного
кодексу України.

Згідно положень частин другої - шостої
статті 123 Земельного кодексу України (в
редакції на час виникнення спірних
правовідносин) умови і строки
розроблення проектів відведення
земельних ділянок визначаються
договором, укладеним замовником з
виконавцем цих робіт відповідно до
типового договору. Форма типового
договору, нормативи та строки розробки
проектів відведення земельних ділянок
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Юридична особа, зацікавлена в
одержанні земельної ділянки у постійне
користування із земель державної або
комунальної власності, звертається з
відповідним клопотанням до районної,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій або сільської,
селищної, міської ради.

До клопотання про відведення земельної
ділянки додаються матеріали,
передбачені частиною п'ятнадцятою
статті 151 цього Кодексу, документи, що
обґрунтовують її розмір, призначення
та місце розташування.

Відповідна районна державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає клопотання у
місячний строк і дає згоду на
розроблення проекту відведення
земельної ділянки.

Проект відведення земельної ділянки
погоджується із землекористувачем,
органом по земельних ресурсах,
природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури та охорони
культурної спадщини і після одержання
висновку державної землевпорядної
експертизи по об'єктах, які їй
підлягають, подається до відповідної
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради, які розглядають
його у місячний строк і, в межах своїх
повноважень, визначених цим Кодексом,
приймають рішення про надання
земельної ділянки.

Відповідно до Порядку розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.05.2004 року № 677, в редакції, що діяв
на час прийняття Кіровоградською
міською радою оспорюваного рішення та
на час укладення оспорюваного
договору, проект відведення земельної
ділянки розробляється на підставі,
зокрема, рішення сільської, селищної,
міської ради, районної, Київської або
Севастопольської міської
держадміністрації, до повноважень яких
належить надання у користування або
передача у власність земельних
ділянок; укладених договорів між
землевласниками і землекористувачами
та розробником проекту відведення
земельної ділянки (п. 3); розробником
проекту відведення земельної ділянки є
фізична або юридична особа, яка має
ліцензію на проведення робіт із
землеустрою відповідно до закону
(виконавець) (п. 4); виконавець у
встановлений договором строк
розробляє проект землеустрою, який
включає текстові та графічні
матеріали, обов'язкові положення,
встановлені завданням на розроблення
проекту, інші дані, необхідні для
вирішення питання щодо відведення
земельної ділянки (п. 7); вимоги до
складу, змісту та оформлення проекту
відведення земельної ділянки
встановлюються нормативно-технічною
документацією із землеустрою (п. 8);
проект відведення земельної ділянки
виконавець погоджує із землевласником
або землекористувачем, органом
земельних ресурсів, природоохоронним
органом, санітарно-епідеміологічною
службою, органом містобудування і
архітектури та охорони культурної
спадщини (п. 9); погоджений проект
відведення земельної ділянки підлягає
державній експертизі, яка проводиться
органом земельних ресурсів відповідно
до законодавства (п. 10); після одержання
позитивного висновку державної
експертизи проект відведення
земельної ділянки розглядається
сільською, селищною, міською радою,
районною, Київською та
Севастопольською міською
держадміністрацією, затверджується
ними або в установленому порядку
подається до інших органів, до
повноважень яких належить надання у
користування або передача у власність
земельних ділянок (п. 11).

Статтею 9 Закону України "Про державну
експертизу землевпорядної
документації" (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних відносин)
передбачалось, що проекти землеустрою
щодо відведення земельних ділянок
підлягають обов'язковій державній
експертизі.

Результатом проведення державної
експертизи є висновок державної
експертизи. Позитивні висновки
державної експертизи щодо об'єктів
обов'язкової державної експертизи є
підставою для прийняття відповідного
рішення органами виконавчої влади чи
органами місцевого самоврядування,
відкриття фінансування робіт з
реалізації заходів, передбачених
відповідною документацією (ч.ч. 1, 4 ст. 35
Закону України "Про державну
експертизу землевпорядної
документації").

Як встановлено вище, пунктом 25 рішення
Кіровоградської міської ради від 27.12.2005
року № 1632 внесено зміни до абзацу 2
пункту 20 рішення Кіровоградської
міської ради від 08.12.2005 року № 1597 "Про
регулювання земельних відносин", якими
погоджено місце розташування та надано
Приватному підприємству "Грінфолд-16"
згоду на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду на 25 років площею 0,05
га (в тому числі по угіддях: 0,05 га землі
змішаного використання) по АДРЕСА_1 для
розміщення
адміністративно-торгово-побутового
комплексу за рахунок земель житлової
та громадської забудови.

Також, пунктом 26 рішення
Кіровоградської міської ради від 27.12.2005
року № 1632 внесено зміни до пункту 21
рішення Кіровоградської міської ради
від 08.12.2005 року № 1597 "Про регулювання
земельних відносин", якими затверджено
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, акт визначення
збитків та надано Приватному
підприємству "Грінфолд-16" в оренду
спірну земельну ділянку та яке стало
підставою для укладення
Кіровоградською міською радою з
Приватним підприємством "Грінфолд-16"
спірного договору оренди землі,
передачі в оренду Приватному
підприємству "Грінфолд-16" спірної
земельної ділянки.

В матеріалах справи наявний проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки Приватному підприємству
"Грінфолд-16" в оренду на 25 років площею
500, 00 кв. м під розміщення
адміністративно-торгово-побутового
комплексу по АДРЕСА_1 (а.с. 96-116, т. 1).

Однак, зазначений проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
Приватному підприємству "Грінфолд-16" в
оренду фактично розроблено після
прийняття Кіровоградською міською
радою рішення про затвердження
відповідного проекту.

Так, клопотання Приватного
підприємства "Грінфолд-16" до розробника
проекту - Приватного підприємства
"Альфа-земпроект" про підготовку
проектно-технічної документації із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки Приватному підприємству
"Грінфолд-16" останнім подано лише 01.06.2006
року. Титульний аркуш проекту
відведення, пояснювальна записка до
проекту, умови відведення земельної
ділянки, технічне завдання датовані 2006
роком. Висновки щодо погодження
проекту надано: Кіровоградським
міським управлінням земельних
ресурсів - 02.02.2007 року; Державним
управлінням охорони навколишнього
природного середовища в
Кіровоградській області - 13.08.2007 року;
Державною санітарно-епідеміологічною
службою м. Кіровограда - 02.02.2007 року;
Управлінням містобудування,
архітектури, екології та земельних
відносин - 12.02.2007 року; Відділом охорони
культурної спадщини, туризму та
курортів Управління культури і туризму
- 11.09.2006 року. Висновок державної
експертизи землевпорядної
документації по проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
Приватному підприємству "Грінфолд-16" в
оренду отримано 28.08.2007 року.

В матеріалах справи відсутні докази
розроблення іншого проекту
землеустрою щодо відведення
Приватному підприємству "Грінфолд-16" в
оренду відповідної земельної ділянки
до прийняття Кіровоградською міською
радою рішення від 27.12.2005 року № 1632.

Відсутні в матеріалах справи і проекти
землеустрою щодо відведення спірної
земельної ділянки ОСОБА_4 (згода на
розроблення проекту землеустрою
надавалась рішенням Кіровоградської
міської ради від 19.10.2004 року № 1271, але
щодо іншої площі земельної ділянки за
тією ж адресою) чи Приватному
підприємству "Ніка Плюс-Єлисаветград"
(рішенням Кіровоградської міської ради
від 08.12.2005 року № 1597 надавалась як згода
на розроблення проекту землеустрою,
так і затверджено проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки, акт
визначення збитків та надано
Приватному підприємству "Ніка
Плюс-Єлисаветград" в оренду на 25 років
земельну ділянку площею 500, 00 кв. м (в
тому числі по угіддях: 500, 00 кв. м землі
змішаного використання) по АДРЕСА_1 під
розміщення торговельного комплексу за
рахунок земель житлової та громадської
забудови, що перебувають у запасі.

Відповідно до письмових пояснень
Кіровоградської міської ради (а.с. 35-36,
т. 2) звернення ОСОБА_4 про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду до міської
ради не надходило; інформація про
розроблення ОСОБА_4 відповідного
проекту землеустрою у міської ради
відсутня.

Не підтвердила Кіровоградська міська
рада належними доказами і тих обставин,
що проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду Приватному
підприємству "Ніка Плюс-Єлисаветград",
який затверджено пунктом 21 рішення
міської ради від 08.12.2005 року № 1597,
фактично розроблявся.

Окрім того, згідно пояснень
Кіровоградської міської ради вона не
має інформації щодо встановлення меж
земельної ділянки по АДРЕСА_1 до
надання її в оренду Приватному
підприємству "Грінфолд-16".

Наведене вище свідчить, що
Кіровоградською міською радою
прийнято рішення про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки та надання
Приватному підприємству "Грінфолд-16" в
оренду цієї земельної ділянки за
фактичної відсутності такого проекту,
без погодження проекту відповідними
органами та без отримання висновку
державної експертизи землевпорядної
документації, чим порушено вимоги
ст.ст. 123, 124 Земельного кодексу України
щодо порядку передачі в оренду
земельних ділянок.

Способи захисту цивільних прав та
інтересів судом визначені статтею 16
Цивільного кодексу України, а їх
перелік не є вичерпним. Суд може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.

Відповідно до приписів частини 1 статті
21 Цивільного кодексу України суд
визнає незаконним та скасовує правовий
акт індивідуальної дії, виданий
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку (ч. 10 ст.
59 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні").

Також, способами захисту прав громадян
та юридичних осіб на земельні ділянки,
в силу положень ч. 3 ст. 152 Земельного
кодексу України, є визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування,
визнання угоди недійсною.

Підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
позивача у справі.

Оскільки за встановленими обставинами
справи пункт 21 рішення Кіровоградської
міської ради від 08.12.2005 року № 1597 в
редакції пункту 26 рішення
Кіровоградської міської ради від 27.12.2005
року № 1632 та пункт 26 рішення
Кіровоградської міської ради від 27.12.2005
року № 1632 прийняті з порушенням
законодавчо визначеного порядку
надання земельної ділянки в оренду,
відповідно, з порушенням конституційно
закріпленого обов'язку органу
місцевого самоврядування діяти лише на
підставі та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
наявності підстав для визнання
недійсним та скасування пункту 21
рішення Кіровоградської міської ради
від 08.12.2005 року № 1597 в редакції пункту 26
рішення Кіровоградської міської ради
від 27.12.2005 року № 1632 та щодо наявності
підстав для визнання недійсним і
скасування пункту 26 рішення
Кіровоградської міської ради від 27.12.2005
року № 1632, яким вносились відповідні
зміни до пункту 21 рішення
Кіровоградської міської ради від 08.12.2005
року № 1597.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК
України).

Відповідно до частини першої ст. 124
Земельного кодексу України (редакція
на дату виникнення спірних
правовідносин) передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Отже, наявність рішення відповідного
органу про надання земельної ділянки в
оренду є необхідною умовою для
укладення договору оренди земельної
ділянки.

На дату укладення спірного договору
оренди землі проект землеустрою був
розроблений, погоджений відповідними
органами, щодо проекту землеустрою
отриманий позитивний висновок
державної експертизи землевпорядної
документації.

Однак, наявний в матеріалах справи
проект землеустрою у встановленому
законом порядку не затверджувався;
рішення про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки Приватному підприємству
"Грінфолд-16" в оренду прийнято раніше,
ніж розроблено сам проект, а підставою
укладення спірного договору оренди
(відповідно до його змісту) є рішення
Кіровоградської міської ради від 27.12.2005
року 1632.

Враховуючи незаконність пункту 26
рішення Кіровоградської міської ради
від 27.12.2005 року № 1632 та пункту 21 рішення
Кіровоградської міської ради від 08.12.2005
року № 1597 в редакції пункту 26 рішення
Кіровоградської міської ради від 27.12.2005
року № 1632, не відповідає вимогам
законодавства і укладений між
Кіровоградською міською радою та
Приватним підприємством "Грінфолд-16" на
виконання рішення міської ради від
27.12.2005 року № 1632 договір оренди землі
від 10.09.2007 року № 643, як такий, що
укладено за відсутності передбаченої
ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України
обов'язкової передумови для укладення
договору оренди землі - рішення
відповідного органу місцевого
самоврядування.

За наведеного, господарський суд
першої інстанції дійшов правомірного
висновку щодо наявності підстав для
задоволення позовних вимог прокурора в
частині визнання недійсним
оспорюваного договору.

При цьому колегія суддів апеляційного
господарського суду враховує також
наступне.

Відповідно до частин першої та третьої
статті 207 Господарського кодексу
України господарське зобов'язання, що
не відповідає вимогам закону, або
вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного
органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.
Виконання господарського зобов'язання,
визнаного судом недійсним повністю або
в частині, припиняється повністю або в
частині з дня набрання рішенням суду
законної сили як таке, що вважається
недійсним з моменту його виникнення. У
разі якщо за змістом зобов'язання воно
може бути припинено лише на майбутнє,
таке зобов'язання визнається недійсним
і припиняється на майбутнє.

Пунктом 2.29. постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
року № 6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" з подальшими
змінами і доповненнями пленум Вищого
господарського суду України звертає
увагу господарських судів на те, що
договір оренди земельної ділянки може
бути припинений лише на майбутнє,
оскільки неможливо повернути вже
здійснене за ним користування
ділянкою. Одночасно з визнанням
договору недійсним господарський суд
повинен зазначити в рішенні, що цей
договір припиняється лише на майбутнє.

Разом з тим, як зазначено в частині
другій пункту 2.7. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 року № 11 "Про деякі питання
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними" з подальшими
змінами і доповненнями, слід
враховувати, що зобов'язання
припиняються на майбутнє не на
підставі відповідної вказівки в
рішенні суду, а в силу закону, тому при
визнанні недійсним правочину
(господарського договору) зобов'язання
його сторін припиняються на майбутнє з
моменту набрання чинності рішення суду
про визнання правочину (договору)
недійсним, хоча б у судовому рішенні й
не було зазначено про таке припинення.

Місцевим господарським судом в
резолютивній частині оскаржуваного
рішення щодо визнання недійсним
оспорюваного договору оренди землі не
зазначено, що договір оренди землі
припиняється на майбутнє.

Однак, оскільки зобов'язання сторін за
оспорюваним договором, виходячи з
характеру спірних відносин,
припиняються на майбутнє в силу закону
та саме з моменту набрання чинності
рішення суду про визнання цього
договору недійсним, відсутність
відповідної вказівки в резолютивній
частині оскаржуваного рішення
місцевого господарського суду не
призводить до прийняття
неправомірного рішення щодо визнання
спірного договору оренди недійсним.

Колегія суддів відхиляє доводи
відповідача-2, наведені в обґрунтування
апеляційної скарги, у зв'язку з
наступним.

Згідно з абзацом четвертим частини
першої статті 2 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд порушує справи за
позовними заявами прокурорів, які
звертаються до господарського суду в
інтересах держави. Частиною другою
вказаної статті Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що прокурор, який
звертається до господарського суду в
інтересах держави, в позовній заяві
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обгрунтовує необхідність їх захисту, а
також вказує орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах. У разі
відсутності такого органу або
відсутності у нього повноважень щодо
звернення до господарського суду
прокурор зазначає про це в позовній
заяві.

У позовній заяві прокурор зазначає, що
прийняттям Кіровоградською міською
радою оспорюваних пунктів рішень,
укладенням на підставі цих рішень між
Кіровоградською міською радою та
Приватним підприємством "Грінфолд-16"
оспорюваного договору оренди землі
порушені інтереси держави, оскільки
відповідні пункти рішень та укладений
на їх підставі договір оренди землі
суперечать вимогам чинного
законодавства. В обґрунтування
необхідності захисту інтересів
держави прокурор посилається на те, що
земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави, а незаконне надання в
користування спірної земельної
ділянки порушує інтереси держави у
сфері контролю за використанням та
охороною земель, ефективного
використання земельних ресурсів.
Зазначене, за доводами прокурора,
відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції
України, ст. 36-1 Закону України "Про
прокуратуру" є підставою для захисту
інтересів держави органами
прокуратури шляхом пред'явлення
позову.

Згідно з частиною другою статті 29
Господарського процесуального кодексу
України у разі прийняття господарським
судом позовної заяви, поданої
прокурором в інтересах держави в особі
органу, уповноваженого здійснювати
функції держави у спірних
правовідносинах, зазначений орган
набуває статусу позивача. У разі
прийняття господарським судом
позовної заяви, поданої прокурором в
інтересах держави, в якій зазначено про
відсутність органу, уповноваженого
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах, або про відсутність у
такого органу повноважень щодо
звернення до господарського суду,
прокурор набуває статусу позивача.

Право прокурора на подання позову до
господарського суду не ставиться
законом у залежність від наявності у
прокурора матеріалів прокурорської
перевірки з того питання, з якого
подано позов.

Відповідно до частини першої статті 5
Закону України "Про державний контроль
за використанням та охороною земель"
державний контроль за використанням та
охороною земель усіх категорій та форм
власності здійснює центральний орган
виконавчої влади, який забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі.

Таким центральним органом виконавчої
влади відповідно до Положення про
Державну інспекцію сільського
господарства України, затвердженого
Указом Президента України від 13.04.2011
року № 459/2011, є Державна інспекція
сільського господарства України.

Повноваження центрального органу
виконавчої влади, який забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі, визначає стаття 6 Закону
України "Про державний контроль за
використанням та охороною земель". До
повноважень зазначеного органу
належать, зокрема, здійснення
державного контролю за використанням
та охороною земель у частині:
додержання органами державної влади,
органами місцевого самоврядування,
юридичними та фізичними особами вимог
земельного законодавства України та
встановленого порядку набуття і
реалізації права на землю; додержання
вимог земельного законодавства в
процесі укладання цивільно-правових
угод, передачі у власність, надання у
користування, в тому числі в оренду,
вилучення (викупу) земельних ділянок.

Закон України "Про державний контроль
за використанням та охороною земель",
Положення про Державну інспекцію
сільського господарства України,
визначаючи повноваження центрального
органу виконавчої влади, який
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері нагляду (контролю) в
агропромисловому комплексі, та способи
здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель,
встановлюючи повноваження державних
інспекторів у сфері державного
контролю за використанням та охороною
земель, не наділяють зазначений
центральний орган виконавчої влади
повноваженнями щодо звернення до суду
в порядку позовного провадження з
вимогами про визнання незаконними
(недійними) рішень органів державної
влади та місцевого самоврядування щодо
розпорядження землею, а також визнання
недійсними правочинів щодо передачі у
користування земельних ділянок
державної та комунальної власності. Не
наділяє чинне законодавство вказаними
повноваженнями і територіальні органи
Державної інспекції сільського
господарства України.

В той же час, чинне законодавство не
обмежує Державну інспекцію сільського
господарства України, її територіальні
органи правом реалізувати свої
повноваження щодо організації та
здійснення державного нагляду
(контролю) у частині дотриманням вимог
земельного законодавства органами
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування з питань надання земель
у користування, у тому числі в оренду,
зміни цільового призначення тощо
періодом діяльності відповідних
органів виключно після створення
Державної інспекції сільського
господарства України чи її
територіальних органів. З огляду на
наведене колегія суддів апеляційного
господарського суду відхиляє доводи
заявника апеляційної скарги про те, що
повноваження Державної інспекції
сільського господарства України не
можуть розповсюджуватись на
правовідносини, які виникли та
існували до створення цієї інспекції.

Відносно доводів Приватного
підприємства "Грінфолд-16" про те, що
прокурор не є тією особою, яка може
заявити вимогу про визнання недійсним
договору, оскільки не є ні власником
земельної ділянки, ні зацікавленою
особою, що має право на придбання
земельної ділянки, яка є предметом
спірного договору, апеляційний
господарський суд зазначає наступне.

Частина третя статті 215 Цивільний
кодекс України не дає визначення
поняття "заінтересована особа", яка
заперечує дійсність правочину, а
відтак коло заінтересованих осіб, що
заперечують дійсність правочину, має
з'ясовуватись в кожному конкретному
випадку в залежності від обставин
справи та правових норм, які підлягають
застосуванню до спірних правовідносин,
якщо інше не встановлено законом.

Оскільки, як зазначено вище, земля є
основним національним багатством, що
перебуває під особливою охороною
держави, незаконне надання в
користування спірної земельної
ділянки порушує інтереси держави у
сфері контролю за використанням та
охороною земель, ефективного
використання земельних ресурсів, а
прокурор, у свою чергу, наділений
повноваженнями щодо захисту інтересів
держави у судовому порядку, твердження
відповідача-2 щодо відсутності у
прокурора права на звернення до
господарського суду з вимогою про
визнання недійсним договору оренди
землі є безпідставними.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком суду першої інстанції,
наведеним в оскаржуваному рішенні, що
на день звернення прокурора з позовом
до суду у даній справі позовна давність
не сплила.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 Цивільного кодексу України).

Для окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю (ч. 1 ст. 258 Цивільного кодексу
України).

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

У разі коли згідно із законом позивачем
у справі виступає прокурор (частина
друга статті 29 ГПК), позовна давність
обчислюється від дня, коли про
порушення або про особу, яка його
допустила, довідався або мав
довідатися відповідний прокурор.

Зазначене узгоджується з правовою
позицією Вищого господарського суду
України, наведеною у абзаці другому
підпункту 4.1. пункту 4 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013р. № 10 "Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів".

Із матеріалів справи вбачається, що
прокурору м. Кіровограда стало відомо
про порушення вимог законодавства при
прийнятті спірних рішень та укладенні
спірного договору оренди землі після
надходження листа Державної інспекції
сільського господарства в
Кіровоградській області від 28.10.2013 року
№ 4425/1 "Про надання інформації".

Ті обставини, що на засіданні сесії
Кіровоградської міської ради від 27.12.2005
року були присутні прокурор м.
Кіровограда, прокурор Кіровського
району м. Кіровограда, перший заступник
прокурора області, що вбачається з
архівного витягу протоколу № 86
сімнадцятої сесії Кіровоградської
міської ради четвертого скликання
(одинадцяте засідання) від наведеної
дати, можуть бути свідченням лише
обізнаності відповідного прокурора
про прийняті міською радою рішення, у
тому числі про прийняте міською радою
спірне рішення щодо відповідача-2.

Відповідно до статті 157 Регламенту
роботи Кіровоградської міської ради
двадцять четвертого скликання,
затвердженого рішенням міської ради
від 21.05.2002 року № 3 та підтвердженого
рішенням міської ради від 22.11.2002 року №
94, на який в обґрунтування вимог
апеляційної скарги посилається
відповідач-2, рішення міської ради
надсилаються відповідним
підприємствам (об'єднанням),
організаціям, установам, посадовим
особам і доводяться до відома громадян
не пізніш як у двотижневий строк після
їх прийняття. В той же час, матеріалами
справи не підтверджується, що наведені
положення регламенту були дотримані в
частині направлення прокурору м.
Кіровограда оспорюваного рішення.

Однак визначальними при вирішення
питання пропуску прокурором м.
Кіровограда позовної давності у даній
справі є не ті обставини, коли
прокурору стало відомо про сам факт
прийняття спірних рішень та укладення
договору, а те, коли відповідному
прокурору стало відомо про
невідповідність вимогам чинного
законодавства спірних рішень та
порушення порядку укладення спірного
договору оренди землі.

Отже, господарський суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку, що станом на день звернення
прокурора з позовом у даній справі
позовна давність не сплила.

Окрім того, позовна давність за
вимогами про визнання недійсними
оспорюваних пунктів рішень
Кіровоградської міської ради не сплила
і в силу Прикінцевих та перехідних
положень Закону України "Про внесення
змін до деяких законів України щодо
вдосконалення порядку здійснення
судочинства" від 20.12.2011р., яким внесені
зміни, зокрема, і до Цивільного кодексу
України та відповідно до підпункту 2
пункту 2 якого пункт 4 статті 268
Цивільного кодексу України виключено.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що місцевий
господарський суд правомірно
задовольнив позов.

Також, враховуючи встановлені вище
обставини справи, зазначені положення
законодавства, колегія суддів
апеляційного господарського суду
відхиляє решту доводів відповідача-2,
наведених в обґрунтування апеляційної
скарги.

Таким чином, апеляційний господарський
суд не вбачає підстав, передбачених
статтею 104 ГПК України, для зміни або
скасування рішення суду першої
інстанції та, відповідно, підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати за подання апеляційної
скарги відповідно до ст. 49 ГПК України
відносяться на відповідача-2.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський суд
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Грінфолд-16" на рішення
господарського суду Кіровоградської
області від 20.01.2014 року у справі №
912/1784/13 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Кіровоградської області від 20.01.2014 року
у справі № 912/1784/13 залишити без змін.

Повна постанова складена 19.05.2014р.

Головуючий суддя
Л.А. Коваль

Суддя
Н.В. Пархоменко

Суддя
А.Є. Чередко