ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" квітня 2014 р.Справа № 916/1121/14

Господарський суд Одеської області у
складі колегії суддів:

Судді
Зайцева Ю.О.

при секретарі судового засідання
Ошарін Д.С.

участю представників сторін:

Від позивача: Малофеєв Ю.М.
(довіреність №б/н від 25.04.2014 р.);

Від відповідача: Косенко І.П.
(довіреність №б/н від 21.03.2014 р.);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом приватного
малого підприємства «ЛОЦМЕН» до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Спільне
підприємство «АКВАВІНТЕКС» про
стягнення заборгованості 560513,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 25.03.2014 р. приватне мале
підприємство «ЛОЦМЕН» звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Спільне
підприємство «АКВАВІНТЕКС» про
стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 28.03.2014 р. суддею
господарського суду Одеської області
Зайцевим Ю.О. порушено провадження за
вказаним позовом з призначенням справи
до розгляду у відкритому судовому
засіданні.

09.04.2014 р. відповідачем по справі подано
відзив на позов, відповідно до змісту
якого заявлені позовні вимоги
товариство визнало в повному обсязі.

28.04.2014 р. відповідачем подано письмові
додаткові пояснення по справі.

28.04.2014 року після повернення з нарадчої
кімнаті, відповідно до ст. 85 ГПК України
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення по справі № 916/1121/14.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
пояснення, суд встановив:

15.12.2011 року між Приватним малим
підприємством «ЛОЦМЕН» та товариством
з обмеженою відповідальністю «Спільне
підприємство «АКВАВІНТЕКС» було
укладено договір про надання
поворотної фінансової допомоги №
ФИН-01.

Відповідно до п. 1.1. оговору,
позивач зобов'язався надати
відповідачу поворотну фінансову
допомогу, а Відповідач взяв на себе
обов'язок повернути надані грошові
кошти в порядку та на умовах,
передбачених вказаним договором.

Згідно п.3.1. договору поворотна
фінансова допомога надається до 30
квітня 2012 р., тобто отримана
Відповідачем від Позивач сума
поворотної фінансової допомоги
повинна бути у повному обсязі
повернута відповідачем позивачу до 30
квітня 2012р.

На виконання п. 2.1 договору №ФИН-01 від 15
грудня 2011 р. позивач перерахував
поворотну фінансову допомогу в
національній валюті України у розмірі
560513,00 грн. (п'ятсот шістдесят тисяч
п'ятсот тринадцять гривень 00 коп.) без
ПДВ на поточний рахунок Відповідача,
що підтверджується платіжними
дорученнями №455 від 26.01.2012 р., №545 від
31.01.2012 р., №1116 від 17.02.2012 р.

Згідно п.3.2. Договору № ФИН-01 від 15
грудня 2011 р. повернення грошових коштів
проводиться на підставі даного
договору шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
Позивача в установі банку.

Повивач зазначає, що в обумовлений п. 3.1,
3.2 договору строк та порядок відповідач
повернення поворотної фінансової
допомоги не здійснив.

Так, 22.10.2013р., позивач направив на
адресу відповідача претензію, вих. № 301,
якою повідомив про необхідність
сплати заборгованості. Проте
відповідач добровільних дій по
поверненню грошових коштів не
здійснив.

З наведених підстав позивач звернувся
до господарського суду Одеської
області з позовом про стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Спільне
підприємство «АКВАВІНТЕКС»
заборгованості в сум 560 513,00 грн.

Відповідач позовні вимоги визнав та в
своєму відзиві зазначив, що оскільки
основним видом діяльності ТОВ "СП
"Аквавінтекс" є виробництво та оптова
торгівля алкогольними напоями, тому у
своїй діяльності товариство, крім
іншого, повинно дотримуватись вимог
профільних нормативно-правових актів,
зокрема, Закону України «Про державне
регулювання виробництва та обігу
спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» від 19.12,1995 року №
481/95-ВР (з наступними змінами та
доповненнями). Так, 20.11.2012р. до положень
ст. З вищевказаного Закону було внесено
зміни у відповідності до яких
виробників алкогольних напоїв
зобов'язано використовувати у
виробництві коньяку не менше тридцяти
відсотків спирту коньячного власного
виробництва або спирту коньячного,
викуреного в Україні з вино матеріалів,
вироблених з вітчизняної сировини, та
витриманих не менше трьох років.

Відповідач зазначає, що як наслідок,
дотримання приведених вище вимог
Закону вимагало від товариства
значного збільшення валових витрат на
придбання спирту коньячного
вітчизняного виробництва у поточному
звітному періоді. Крім того, з 01.07.2013р.
майже вдвічі підвищилась вартість
марок акцизного податку. Так, в період
виникнення спірних правовідносин між
сторонами по даній справі щодо
дотримання строків виконання
відповідачем своїх грошових
зобов'язань по договору про надання
поворотної фінансової допомоги № ФИН
-01 від 15.12.2011р., а саме з 01.01.2013р. у
відповідності до Закону України «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України» від 20.11.2012 року № 5503 зросли
ставки акцизного податку на алкогольні
напої та на спиртові дистиляти та
спиртові напої, одержані шляхом
перегонки вина або вичавок винограду
до 29 грн. за 1 літр 100-відсоткового
спирту.

Підприємство вказує, що вищевказані
обставини у сукупності призвели до
зростання незапланованих витрат ТОВ
«СП «Аквавінтекс» на виробництво
алкогольної продукції в частині
повноти та своєчасності сплати
акцизного податку та придбання
замовлених марок акцизного податку. В
свою чергу, це негативно вплинуло на
платоспроможність ТОВ «СП
«Аквавінтекс» у правовідносинах зі
своїми контрагентами по господарським
договорам.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача,
проаналізувавши норми чинного
законодавства, дійшов наступних
висновків.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України та ст. 174 Господарського
кодексу України договір є підставою
для виникнення цивільних прав і
обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з положеннями ст. 627 Цивільного
кодексу України, сторони є вільними в
укладанні договору, виборі контрагенту
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог чинного
законодавства.

Згідно за статтею 14 Цивільного кодексу
України особа не може бути примушена до
дій, вчинення яких не є обов'язковим для
неї.

Виходячи з вищевказаних норм
Цивільного кодексу України, суб'єкт
господарювання має можливість
укладати договори, визначати зміст або
утримуватися від їх укладання на свій
розсуд.

Судом встановлено, що правовідносини
між позивачем та відповідачем по
справі виникли на підставі укладеного
15.12.2011 р. договору про надання
поворотної фінансової допомоги №
ФИН-01, відповідно до якого позивач
зобов'язався виконати провернути
грошові кошти в строк, обумовлений
договором.

Правовідносини сторін є
господарськими та такими, що виникли на
підставі договору позики.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути позикодавцю
таку ж суму грошових коштів (суму
позики) або таку ж кількість того ж
роду та такої ж якості.

Статтею 1049 ЦК України передбачений
обов'язок позичальника повернути
позику, а саме позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

Сторони домовились, що відповідно до
п.3.1. договору поворотна фінансова
допомога надається до 30 квітня 2012 р.,
тобто отримана Відповідачем від
Позивач сума поворотної фінансової
допомоги повинна бути у повному обсязі
повернута відповідачем позивачу до 30
квітня 2012р.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору,
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо в
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню в
цей строк.

Відповідно до ст. ст, 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
дійшов висновку щодо наявності підстав
для задоволення позовних вимог в
повному обсязі.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Рішення прийнято на підставі наданих
сторонами доказів, оскільки згідно із
ст.33, 38 Господарського процесуального
кодексу України кожна сторона: повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень; самостійно визначити і
надати суду ті докази на підтвердження
своїх доводів, які вважає необхідними,
належними і достатніми. Докази
витребовуються судом у ході розгляду
справи лише у разі подання
відповідного клопотання - на суд не
покладено обов'язку вказувати стороні,
які докази вона повинна подати на
підтвердження свої вимог чи
заперечень, або проводити розшук тих чи
інших доказів з власної ініціативи.

При цьому суд приймає до уваги строк
розгляду справи, достатність часу у
будь-якої із сторін для надання доказів
на підтвердження власних доводів, для
спростування обставин чи доводів
протилежної сторони та для подання
суду клопотання про витребування таких
доказів у інших осіб.

За при приписами ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України
витрати позивача по сплаті судового
збору покладаються на відповідача у
справі.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44,49,82-85
Господарського процесуального кодексу
України,-

ВИРІШИВ:

Позов приватного малого підприємства
«ЛОЦМЕН» до товариства з обмеженою
відповідальністю «Спільне
підприємство «АКВАВІНТЕКС» про
стягнення заборгованості 560513,00 грн. -
задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Спільне
підприємство «АКВАВІНТЕКС» (67832,
Одеська обл., м. Овідіопольський р-н.,
смт. Великодолинське, вул. Леніна, буд.
№126, ) на користь
приватного малого підприємства
«ЛОЦМЕН» (84311, Донецька обл., м.
Краматорськ, вул. 50 років ВЛКСМ, буд.
№2а, ) суму
заборгованість 560513 (п'ятсот шістдесят
тисяч п'ятсот тринадцять тисяч) грн. 00
коп.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Спільне
підприємство «АКВАВІНТЕКС» (67832,
Одеська обл., м. Овідіопольський р-н.,
смт. Великодолинське, вул. Леніна, буд.
№126, ) на користь
приватного малого підприємства
«ЛОЦМЕН» (84311, Донецька обл., м.
Краматорськ, вул. 50 років ВЛКСМ, буд.
№2а, ) суму судових
витрат 11210 (одинадцять тисяч двісті
десять) грн.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст складено та підписано
05.05.2014 року.

Суддя
Зайцев Ю.О.