м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/6571/14 05.05.14За позовом
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування"
до Відкритого акціонерного товариства
Національної акціонерної страхової
про стягнення 7171,82 грн.
Суддя Грєхова О.А.
Представники сторін:
від позивача - Грабова І.А. (представник
від відповідача - не з'явилися.
Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "АХА Страхування"
(далі - позивач) звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом про стягнення з Відкритого
акціонерного товариства Національної
акціонерної страхової компанії
"Оранта" (далі - відповідач)
матеріальної шкоди, заподіяної
внаслідок ДТП, в розмірі 7171,82 грн.
Заявлені позовні вимоги мотивовані
тим, що відповідач, як страховик винної
в ДТП особи, всупереч вимогам Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" не відшкодував позивачу
матеріальну шкоди, завдану
страхувальником відповідача внаслідок
Відповідач письмових заперечень проти
позову не подав, в судове засідання не
з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні суду, про час і
місце його проведення.
Про поважні причини неявки в судове
засідання представника відповідача
суд не повідомлений, клопотань про
відкладення розгляду справи від
відповідача не надходило.
Судом враховано, що відповідно до
пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
Обставин, які б перешкоджали чи не
дозволяли розглянути спір у даному
судовому засіданні судом не було
За таких обставин, суд не вбачає за
необхідне відкладати розгляд справи та
відповідно до статті 75 ГПК України
здійснює її розгляд за наявними в ній
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд
15.09.2013 по вул. Запорізькій, 1Б на
парковочному майданчику ТЦ «Ашан» в м.
Запоріжжя сталася ДТП, а саме відбулося
зіткнення автомобіля "ЗАЗ-1103", д.р.н.
НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2, з
автомобілем "Хюндай", д.р.н. НОМЕР_2, яким
Причинами ДТП стало те, що водій ОСОБА_2,
керуючи автомобілем "ЗАЗ-1103", д.р.н.
НОМЕР_1 не надав перевагу у русі
транспортному засобу, який наближався
з правої сторони, внаслідок чого
здійснив зіткнення з автомобілем
"Хюндай", д.р.н. НОМЕР_2, чим порушив пункт
Дані обставини підтверджуються
короткою та розгорнутою довідками ДАІ
про дорожньо-транспортну пригоду,
копії яких містяться у матеріалах
справи.
Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено
автомобіль "Хюндай", д.р.н. НОМЕР_2
(Застрахований автомобіль), який
відповідно до залученої до матеріалів
справи копії реєстраційного талону
належить ОСОБА_3 на праві власності, та
який був застрахований позивачем на
підставі Договору добровільного
страхування наземного транспорту від
11.02.2013 (далі - Договір добровільного
страхування). Вигодонабувачем за
вказаним договором є ОСОБА_3
На підставі вищевказаного, за умовами
Договору добровільного страхування,
враховуючи Акт огляду транспортного
засобу та ремонтну калькуляцію до
нього, рахунок-фактуру № СФ-0002001 від
26.09.2013, позивачем було складено
26.09.2013, відповідно до якого позивач
розрахував та виплатив страхове
відшкодування в розмірі 7681,82 грн. на
рахунок ремонтного СТО застрахованого
автомобіля, що підтверджується
залученою до матеріалів справи копією
Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
Відтак, позивач, здійснивши виплату
страхового відшкодування, набув права
потерпілої особи в межах здійсненої
Як вбачається з матеріалів справи,
шкоду було заподіяно водієм автомобіля
"ЗАЗ-1103", д.р.н. НОМЕР_1, ОСОБА_2, під час
експлуатації вказаного автомобіля, і
його вину у вчиненні ДТП та скоєнні
адміністративного правопорушення за
ст. 124 КУпАП встановлено постановою
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 25.09.2013 у справі № 333/7426/13-п.
На час скоєння вищевказаної ДТП
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2, як особи, яка експлуатує
автомобіль "ЗАЗ-1103", д.р.н. НОМЕР_1 на
законних підставах, була застрахована
відповідачем на підставі договору
(полісу) № АВ/9270009 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Вказаним
договором (полісом) передбачено, що
ліміт відповідальності за шкоду
заподіяну майну третіх осіб становить
Отже, відповідач є особою на яку
полісом № АВ/9270009 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди, завданої під час
експлуатації автомобіля "ЗАЗ-1103", д.р.н.
НОМЕР_1, на час спірної ДТП.
Позивач звертався до відповідача з
претензією № ЛВ1700 про здійснення
страхового відшкодування в зв'язку з
ДТП у розмірі здійсненої позивачем
страхової виплати, та дану вимогу
відповідачем було отримано 02.01.2014, що
вбачається зі зворотного повідомлення
про вручення поштового відправлення.
В матеріалах справи відсутні докази
задоволення відповідачем вимоги
позивача в добровільному порядку.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.
Відповідно до пункту 7.38 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів
(затверджена наказом Міністерства
юстиції України, Фонду державного
майна України від 24 листопада 2003 року №
142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 24 листопада 2003 року за
№ 1074/8395) значення коефіцієнта
фізичного зносу (Ез) приймається таким,
що дорівнює нулю для нових складників
та для складників КТЗ, строк
експлуатації яких не перевищує 5 років -
для легкових КТЗ виробництва країн СНД
та 7 років - для інших легкових КТЗ.
Зі свідоцтва про реєстрацію
пошкодженого Застрахованого
автомобіля, виробництва не СНД, копія
якого міститься у матеріалах справи,
вбачається, що рік випуску автомобіля -
2012, а отже на момент ДТП строк його
експлуатації не перевищував 7 років.
Таким чином підстав для вирахування
зносу в даному випадку не має, та
Відповідачем не доведено суду
Судом також враховано, що у пункті 7.39
вищезазначеної Методики наведені
винятки стосовно використання
зазначених у пункті 7.38 Методики вимог.
Разом з тим, відповідачем у супереч
статті 33 ГПК України не доведено суду,
що існують обставини, зазначені у
пункті 7.39 Методики, які дають підстави
для визначення іншого розміру
коефіцієнта фізичного зносу.
Так, розмір шкоди (як оціненої так і
фактично завданої) та коефіцієнт
фізичного зносу Застрахованого
автомобіля підлягають доведенню перед
судом сторонами спору належними
засобами доказування відповідно до
статей 32, 34 ГПК України.
Відповідачем не надано суду доказів на
спростування встановленого позивачем
у страховому акті розміру шкоди,
завданої власнику Застрахованого
автомобіля, та нульового коефіцієнту
фізичного зносу складових автомобіля.
Відповідачем також не заявлялося
клопотання про витребування доказів в
порядку ст. 38 ГПК України на
спростування наведеного і
обґрунтованого позивачем розміру
шкоди, а також не заявлялося клопотання
про призначення експертизи в порядку
Висновку сертифікованого оцінювача
або аварійного комісара щодо
встановлення іншого обґрунтованого на
думку відповідача розміру шкоди,
завданої внаслідок пошкодження
Застрахованого автомобіля у ДТП, та на
доведення іншого ніж нульовий
коефіцієнту фізичного зносу
Застрахованого автомобіля,
відповідачем суду також надано не було.
Судом встановлено, що наведені в
ремонтній калькуляції застрахованого
автомобіля (ТОВ "Техноцентр "Навігатор")
матеріли, деталі та роботи знаходяться
у причинно-наслідковому зв'язку з
завданими застрахованому автомобілю
пошкодженнями внаслідок ДТП, що
відображені в довідках ДАІ, і
відповідачем не надано доказів
протилежного, а також, як зазначалось
вище, не спростовано належними
засобами доказування, що вартість
робіт по відновленню автомобіля в
розмірі 7681,82 грн. є необґрунтованою або
Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту. Франшиза - частина збитків,
що не відшкодовується страховиком
згідно з договором страхування (стаття
9 Закону України "Про страхування").
Враховуючи вищезазначені обставини,
умови полісу № АВ/9270009 та положення
статей 12, 22, 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", статей 9, 27 Закону України "Про
страхування" та статей 993, 1192 ЦК України,
у відповідача в зв'язку з настанням ДТП
виник обов'язок відшкодувати позивачу
шкоду, в межах ліміту його
відповідальності за спірним страховим
відновлювального ремонту
застрахованого автомобіля, з
врахуванням нульового коефіцієнту
фізичного зносу (7681,82 грн.), при цьому в
межах суми, що перейшла до Позивача у
порядку регресу в зв'язку з виплатою
страхового відшкодування (7681,82 грн.), за
мінусом франшизи (510 грн.), отже в сумі
Тому, суд визнає за законні та
обґрунтовані вимоги позивача, а отже
позов підлягає задоволенню у повному
Згідно зі статтею 33 ГПК України
обов'язок доказування тих обставин, на
які посилається сторона як на підставу
своїх вимог і заперечень, покладається
Відповідачем не спростовано належними
засобами доказування обставин на які
посилається позивач в обґрунтування
своїх позовних вимог.
Судовий збір відповідно до положень
статті 49 ГПК України покладається на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.
Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд
1.Позовні вимоги задовольнити.
2.Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної
страхової компанії "Оранта" (м. Київ,
вул. Здолбунівська, 7-Д;
ідентифікаційний код 00034186) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування" (м.
Київ, вул. Іллінська, 8;
ідентифікаційний код 20474912) 7171 (сім
тисяч сто сімдесят одну) грн. 82 коп.
відшкодування матеріальної шкоди
(виплати страхового відшкодування) та
1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім)
грн. 00 коп. витрат по сплаті судового
3.Видати наказ після набрання рішенням
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 06.05.2014 року

Суддя
О.А. Грєхова