ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року
Справа № 915/236/14

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Бартошук В.О.,

з участю представника позивача -
Литвиненко Л.О., дов. від 15.11.2013 р. б/н,

від відповідача та третьої особи
представники не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк",

03150, вул. Ковпака, 29, м. Київ,

адреса для листування: 54001, вул.
Фалеєвська, 14/1, м. Миколаїв,

до товариства з додатковою
відповідальністю будівельна фірма
"Житлобуд-Ніко",

54001, вул. Казарського, 2-а м. Миколаїв,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача фізична особа

ОСОБА_2,

54001, АДРЕСА_1,

про звернення стягнення на іпотечне
майно, -

В С Т А Н О В И В:

Публічним акціонерним товариством
"Укрсоцбанк" (далі - Банк) пред'явлено
позов до товариства з додатковою
відповідальністю будівельна фірма (ТДВ
БФ) "Житлобуд-Ніко" про стягнення з
останнього на користь Банку
заборгованості за укладеним з
позичальником фізичною особою ОСОБА_2
кредитним договором від 09.10.2008 р. №
640/941-К941 у сумі 1154876 грн. 94 коп., звернувши
стягнення цієї суми заборгованості на
предмет іпотеки за укладеним з
попередником ТДВ БФ "Житлобуд-Ніко"
іпотечним договором від 09.10.2008 р. № 3353
на виконання грошових зобов'язань за
кредитним договором позичальником
ОСОБА_2, а саме: на однокімнатну
квартиру номером 44, загальною площею
85,20 кв.м, житловою площею 24,8 кв.м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та
встановити спосіб реалізації предмету
іпотеки шляхом надання Банку права
продажу предмета іпотеки з укладанням
від свого імені договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою покупцем, з отриманням
витягу з Єдиного державного реєстру
прав, а також з наданням усіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу. Банк просить також стягнути з
відповідача понесені судові витрати -
судовий збір у сумі 23097 грн. 54 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано
невиконанням фізичною особою ОСОБА_2
своїх грошових зобов'язань за
укладеним з Банком указаним кредитним
договором щодо сплати заборгованості,
яка станом на 24.12.2013 р. в еквіваленті
дол. США до гривні складає загальну
суму 1154876 грн. 94 коп., із якої: 72000 дол.
США, що в еквіваленті складає 575496 грн., -
основна заборгованість за кредитом; 60864
дол. США, що в еквіваленті складає 486485
грн. 95 коп., - заборгованість за
відсотками; 3852,54 дол. США, що в
еквіваленті складає 30793 грн. 34 коп., -
пеня за несвоєчасне повернення
кредиту; 7769,50 дол. США, що в еквіваленті
складає 62101 грн. 65 коп., - пеня за
несвоєчасну сплату відсотків за
користування кредитними грошима, та
невиконанням указаних зобов'язань
поручителем ТДВ БФ "Житлобуд-Ніко".

У судовому засіданні представник ПАТ
"Укрсоцбанк" позовні вимоги підтримав
повністю з підстав, викладених у
позовній заяві.

Від відповідача та третьої особи,
повідомлені належним чином про час та
місце розгляду справи, представники в
судове засідання не з'явилися.
Відповідач правом подачі відзиву на
позов не скористався. У зв'язку з
наведеним суд розглядає справу за
наявними в ній матеріалами у
відповідності із ст. 75 ГПК України.

Вислухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до такого.

Між Банком та фізичною особою
громадянином ОСОБА_2 укладено
кредитний договір від 09.10.2008 р. №
640/941-К941, відповідно до умов якого Банк
зобов'язався надати ОСОБА_2 грошові
кошти на умовах забезпеченості,
повернення, строковості, платності та
цільового характеру використання в
сумі 72000 дол. США зі сплатою 16 % річних.
Погашення кредиту здійснюється до 10
числа (включно) щомісяця, починаючи з
листопада 2008 року (останній платіж
жовтень 2018 року) згідно графіку,
наведеному у п. 1.1.1 договору. Кредит
наданий ОСОБА_2 на споживчі потреби (п.1.2
договору).

На виконання зобов'язань за кредитним
договором Банком на підставі заяви
ОСОБА_2 від 09.10.2008 р. надано кредитні
кошти в сумі 72000 дол. США, що
підтверджується меморіальним валютним
ордером від 09.10.2008 р. № 9 (а.с.37).

ОСОБА_2 свої грошові зобов'язання
за кредитним договором щодо повернення
грошових коштів та сплати відсотків за
користування ними не виконано,
оскільки й на даний час жодних платежів
не здійснено.

Згідно поданих позивачем розрахунків
заборгованість з повернення кредиту
становить суму 72000 дол. США, що в
еквіваленті складає 575496 грн., а із
сплати процентів за користування
кредитними коштами, нарахованих за
період з 11.11.2008 р. по 23.12.2013 р. - суму 60864
дол. США, що в еквіваленті складає 486485
грн. 95 коп. Розрахунки вказаної
заборгованості (еквівалент 1 дол. США до
гривні = 7,9930 грн. позивачем розраховано
станом на 24.12.2013 р.) узгоджується з
поданими виписками з банківського
особового рахунку ОСОБА_2 (а.с. 69-98), і суд
визнає їх правильними.

У зв'язку з невиконанням умов
укладеного сторонами кредитного
договору, Банк звернувся з відповідною
письмовою претензією-вимогою,
отримання котрої ОСОБА_2 16.06.2010 р.
підтверджується копією поштового
повідомлення. Цю претензію-вимогу
відповідач залишив без реагування та
виконання.

Чинним законодавством України
визначено, що кредитні відносини
здійснюються на підставі кредитного
договору, що укладається між
кредитором і позичальником у письмовій
формі. У кредитному договорі
передбачається мета, сума і строк
кредиту, умови і порядок його видачі та
погашення, види забезпечення
зобов'язань позичальника, відсоткові
ставки, порядок плати за кредит,
обов'язки, права і відповідальність
сторін щодо видачі та погашення
кредиту (ч.2 ст.345 ГК України). За
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК
України).

Цивільним законодавством України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися відповідно до умов
договору та вимог ЦК України.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами (ст.ст. 525, 526, 629
ЦК України).

З огляду на викладене, суд вважає
доведеним, що ОСОБА_2 неналежно
виконував свої грошові зобов'язання за
укладеним з Банком кредитним
договором, у зв'язку з чим допустив
прострочення повернення кредиту в сумі
72000 доларів США, що в еквіваленті
складає 575496 грн., та сплати процентів за
користування кредитними коштами,
нарахованих за період з 11.11.2008 р. по
23.12.2013 р., - в сумі 60864 доларів США, що в
еквіваленті складає 486485 грн. 95 коп., а
тому позовні вимоги в частині
стягнення зазначених сум є
обґрунтованими.

Суд також визнає, що за прострочення
повернення суми кредиту та сплати
процентів за користування кредитними
коштами позивачем обґрунтовано
нараховано пеню на підставі умов
укладеного сторонами кредитного
договору та чинного законодавства
України.

Так, ч. 2 ст. 193 ГК України встановлено,
що кожна сторона повинна вжити всіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони. Порушення
зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК
України).

Господарськими санкціями визнаються
штрафні санкції у вигляді грошової
суми, зокрема штраф, пеня (ч.1 ст.230 ГК
України).

У пп. 4.1 укладеного між Банком та ОСОБА_2
кредитного договору сторони узгодили,
зокрема, що у разі прострочення
позичальником строків сплати
процентів, визначених п.п. 2.4, 2.9 цього
договору, а також прострочення строків
повернення кредиту, визначених п.п. 1.1,
3.2.3, 3.3.14 цього договору, позичальник
сплачує кредиторові пеню в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного Банку України, що діяла у
період прострочення, від несвоєчасно
сплаченої суми за кожний день
прострочення (п.4.1.1 договору).

Ці умови договору узгоджуються з
положеннями вказаного вище
законодавства та Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
ст.ст.1,3 якого визначено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Умовами кредитного договору сторони
також передбачили, що нарахування
неустойки (пені) здійснюється щоденно з
дня виникнення простроченої
заборгованості за кредитом та/або
нарахованими процентами до моменту
сплати зазначеної заборгованості, але
не більше одного року з моменту
виникнення заборгованості (п.п. 4.1.1
договору).

Отже, умовами договору щодо спірних
правовідносин встановлено інший строк
нарахування штрафних санкцій, ніж
визначений ч.6 ст. 232 ГК України, а тому
суд визнає правильними нарахування
позивачем за несвоєчасне повернення
кредиту пені в сумі 3852,54 дол. США, що в
еквіваленті складає 30793 грн. 34 коп., та
за несвоєчасну сплату відсотків за
користування кредитними грошима пені в
сумі 7769,50 дол. США, що в еквіваленті
складає 62101 грн. 65 коп. (еквівалент 1 дол.
США до гривні = 7,9930 грн. позивачем
розраховано станом на 24.12.2013 р.).

Разом з тим, суд вважає, що порушення
ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним
договором суттєво не впливають на
діяльність Банку, про що свідчать ті
обставини, що Банк, починаючи з 2008 року,
не вчиняв дій щодо зобов'язання ОСОБА_2
до виконання умов кредитного договору.
Ці обставини суд визнає як істотні, які,
з урахуванням інтересів сторін, дають
право зменшити розмір підлягаючої до
стягнення пені, виходячи із положень ч.3
ст.551 ЦК України, ст.233 ГК України, п.3 ч.1
ст. 83 ГПК України, котрими передбачено
право суду зменшити розмір неустойки,
зокрема за наявності обставин, які
мають істотне значення.

З огляду на викладене, суд зменшує
розмір підлягаючої до стягнення пені
до суми 1000 дол. США, що за даними
Національного банку України станом на
24.12.2013 р. (на день здійснення позивачем
розрахунків) у еквіваленті до гривні
складає суму 7993 грн..

У кредитному договорі сторони
визначили, що в якості забезпечення
позичальником виконання своїх
зобов'язань щодо погашення кредиту,
сплати процентів, комісій, можливої
неустойки (пені, штрафу), а також інших
витрат щодо задоволення вимог
кредитора за договором, у день
укладання цього договору попередник
відповідача (майновий поручитель)
укладає іпотечний договір, за умовами
якого передає в іпотеку нерухоме майно,
а саме, квартиру, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2 (п.п.1.3 договору).

На виконання даних умов кредитного
договору між Банком та попередником
ТДВ БФ "Житлобуд-Ніко" укладено договір
іпотеки від 09.10.2008 р. № 3353, посвідчений
приватним нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
(ас.28-29).

Згідно цього договору поручитель
передав в іпотеку Банку нерухоме майно:
квартиру, котра складається з однієї
кімнати, загальною площею 85,20 кв.м., та
жилою площею 24,80 кв. м., що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_2, належну поручителю
на праві власності, заставною вартістю
441400 грн., що за офіційним курсом
Національного Банку України на дату
складання договору еквівалентно сумі
89597,08 дол. США. Передача ТДВ БФ
"Житлобуд-Ніко" в іпотеку Банку
зазначеної квартири здійснено в якості
забезпечення виконання позичальником
ОСОБА_2 за укладеним з Банком кредитним
договором зобов'язань, зокрема,
повернення позичальником кредитних
коштів у сумі 72000 дол. США щомісяця,
починаючи з листопада 2008 року (останній
платіж жовтень 2018 року), а також
дострокового погашення основного
зобовязання у випадках, передбачених
кредитним договором, сплати
позичальником відсотків за
користування кредитом, можливої
неустойки (штрафу, пені), у розмірі, в
строки та порядку, що визначені
кредитним договором, відшкодування
витрат Банку, пов'язаних з
пред'явленням вимог за кредитним
договором.

Іпотечним договором сторони також
погодили, що іпотекодержатель за своїм
вибором звертає стягнення на предмет
іпотеки, зокрема шляхом передачі йому
права укладання від свого імені
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою покупцем на
підставі договору купівлі-продажу у
порядку, встановленому ст. 38 Закону
України "Про іпотеку".

Викладені умови іпотечного договору
узгоджуються з чинним законодавством
України.

Так, у відповідності зі ст.ст. 589, 590 ЦК
України у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.
Звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Законом України "Про іпотеку"
передбачено, що іпотекою може бути
забезпечене виконання дійсного
зобов'язання або задоволення вимоги,
яка може виникнути в майбутньому на
підставі договору, що набрав чинності.
Іпотека має похідний характер від
основного зобов'язання і є дійсною до
припинення основного зобов'язання або
до закінчення строку дії іпотечного
договору. У разі порушення боржником
основного зобов'язання відповідно до
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки
(ст.3 Закону).

За рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання (ст.7 Закону).

У разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки (ст. 33
Закону).

Законом України "Про іпотеку" також
визначено, що в іпотечному договорі
може бути передбачено відповідне
застереження, зокрема право
іпотекодержателя від свого імені
продати предмет іпотеки будь-якій
особі на підставі договору
купівлі-продажу у порядку,
встановленому статтею 38 цього Закону
(ст.36 Закону).

Право власності ТДВ БФ "Житлобуд-Ніко"
на іпотечне майно підтверджується
копією свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 03.09.2008 р. (ас.30),
копією витягу з реєстру прав власності
на нерухоме майно від 11.09.2008 р. № 20203745.

Із витягу з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
випливає, що 09.10.2008 р. до цього реєстру
внесено запис за № 8046128 про заборону
відчуження нерухомого майна на
підставі вказаного вище договору
іпотеки.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що
позовні вимоги про звернення стягнення
на предмет іпотеки шляхом надання
Банку права продажу предмета іпотеки з
укладанням від свого імені договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою покупцем підлягають
задоволенню.

Статтею 49 ГПК України передбачено
покладання судових витрат, зокрема,
витрат на оплату позовної заяви
судовим збором на відповідача.

Ураховуючи, що суд визнав
обґрунтованим нарахування пені в
сумах, розрахованих Банком, проте
дійшов до висновку про її зменшення,
витрати Банку на оплату позовної заяви
судовим збором за платіжним дорученням
від 13.02.2014 р. № у сумі 23097 грн. 54
коп. належить відшкодувати за рахунок
ТДВ БФ "Житлобуд-Ніко" в повному обсязі.

У судовому засіданні 7 травня 2014 року
судом оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Керуючись ст. 43, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк" задовольнити
частково.

2. Стягнути з товариства з додатковою
відповідальністю будівельна фірма
"Житлобуд-Ніко", 54007, м. Миколаїв, вул.
Казарського, буд. № 2-в,
ідентифікаційний код 19289428, на користь
публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк", 03150, вул. Ковпака, 29, м. Київ,
ідентифікаційний код 00039019, у рахунок
погашення заборгованості фізичної
особи ОСОБА_2 по кредитному договору
від 09.10.2008 р. № 640/941-К941 у загальній сумі
1069974 (один мільйон шістдесят дев'ять
тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) грн. 95
коп., із якої: 72000 дол. США, що в
еквіваленті складає 575496 грн., - основна
заборгованість за кредитом; 60864 дол.
США, що в еквіваленті складає 486485 грн. 95
коп., - заборгованість за відсотками; 1000
дол. США, що в еквіваленті до гривні
складає 7993 грн., - пеня за несвоєчасне
повернення кредиту та за несвоєчасну
сплату відсотків за користування
кредитними грошима (еквівалент 1 дол.
США до гривні = 7,9930 грн. розраховано
станом на 24.12.2013 р.).

3. Стягнення на користь публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк" з
товариства з додатковою
відповідальністю будівельна фірма
"Житлобуд-Ніко" грошових коштів у
загальній сумі 1069974 (один мільйон
шістдесят дев'ять тисяч дев'ятсот
сімдесят чотири) грн. 95 коп. -
заборгованості фізичної особи ОСОБА_2
по кредитному договору від 09.10.2008 р. №
640/941-К941, звернути на предмет іпотеки за
іпотечним договором від 09.10.2008 р.,
посвідченим приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 09.10.2008 р. за № 3353, а саме:
на однокімнатну квартиру за номером 44,
загальною площею 85,20 кв.м, житловою
площею 24,8 кв.м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, та належить
товариству з додатковою
відповідальністю будівельна фірма
"Житлобуд-Ніко" на праві приватної
власності на підставі свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
виданого виконавчим комітетом
Миколаївської міської ради м.
Миколаєва 03.09.2008 р. на підставі рішення
виконкому Миколаївської міської ради
від 25.07.2008 р. № 1522.

4. Встановити спосіб реалізації
предмету іпотеки шляхом надання
публічному акціонерному товариству
"Укрсоцбанк" права продажу предмета
іпотеки з укладанням від свого імені
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою покупцем з
наданням усіх повноважень, необхідних
для здійснення продажу, та отриманням
витягу з Єдиного державного реєстру
прав.

5. Стягнути з товариства з додатковою
відповідальністю будівельна фірма
"Житлобуд-Ніко", 54007, м. Миколаїв, вул.
Казарського, буд. № 2-в,
ідентифікаційний код 19289428, на користь
публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк", 03150, вул. Ковпака, 29, м. Київ,
ідентифікаційний код 00039019, судовий
збір у сумі 23097 (двадцять три тисячі
дев'яносто сім) грн. 54 коп.

6. У задоволенні решти позовних вимог
про стягнення грошових коштів
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Одеського апеляційного господарського
суду через Господарський суд
Миколаївської області протягом 10 днів
з дня підписання повного тексту
рішення.

Дане рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 14.05.2014 р.

Суддя
Ю.М. Коваль.