ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2014 р.Справа № 922/548/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання
Рудяк Т.О.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Агротрейд Продукт", м.
Харків до ТОВ "Деметра", м. Харків про
стягнення коштів за участю
представників сторін:

позивача - Варавін Ю.В., за дов.

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Розглядається вимога ТОВ "Агротрейд
Продукт" про стягнення з ТОВ "Деметра"
загальної суми заборгованості у
розмірі 161 768,30 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримує заявлені позовні
вимоги в повному обсязі та просить суд
їх задовольнити, надав витребувані
ухвалою суду документи, які долучені до
матеріалів справи.

Представник відповідача в призначене
судове засідання не з'явився,
витребуваних судом документів не
надав, звернувся до суду з клопотанням
про відкладення розгляду справи, в
зв'язку з неможливістю присутності
уповноваженого представника у
призначеному судовому засіданні.

Представник відповідача в призначене
судове засідання не з'явився, звернувся
до суду з клопотанням про відкладення
розгляду справи, посилаючись на те, що
ним не отримано копію позовної заяви.

Згідно ст.69 ГПК України спір має бути
вирішено господарським судом у строк
не більше двох місяців від дня
одержання позовної заяви.

2-х місячний термін розгляду справи №
922/548/14 закінчується 18.04.2014 року.

На підставі викладеного, враховуючи
відсутність клопотання сторін про
продовження терміну розгляду справи,
суд не має процесуальної можливості
для відкладення розгляду справи, а тому
суд відмовляє у задоволенні клопотання
відповідача про відкладення розгляду
справи та слухає справу в порядку ст.75
ГПК України за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх позовних вимог або
заперечень на позов, в зв'язку з чим
справа розглядається в порядку статті
75 ГПК України за наявними в ній
матеріалами справи.

Суд, розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, встановив наступне:

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Зокрема, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є договори
та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174
Господарського кодексу України
господарський договір є підставою
виникнення господарських зобов'язань.

Згідно ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони
є вільними в укладенні договору, зміст
договору складається з умов, які
визначаються на розсуд та за
погодженням сторін, та умов, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства, договір
укладений (підписаний сторонами) є
обов'язковим для виконання кожної із
сторін.

09 квітня 2013 р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Агротрейд
продукт" (Позивач) та ТОВ "Деметра"
(Відповідач) було укладено договір
поставки ПКП-02/1304-09 (Договір-1).

Крім того, 23.04.2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Агротрейд
продукт" (Позивач) та ТОВ "Деметра"
(Відповідач) було укладено договір
поставки № ПКП-01/1304-23 (Договір-2) та 29
квітня 2013 року договір поставки
№ПКП-03/1304-29 (Договір-3).

Відповідно до умов вказаних Договорів
Позивач (Постачальник) зобов`язується
передати у встановлений договором
термін товар у власність покупця, а
Відповідач (покупець) зобов`язується
прийняти товар та оплатити його на
умовах даного Договору.

Як вбачається зі змісту вищезазначених
договорів, останні по своїй правовій
природі є договорами поставки, і на
підставі ст. 712 ЦК України до них
застосовуються загальні положення про
купівлю - продаж.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

У відповідності до статті 193
Господарського кодексу України суб'єкт
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До вимог господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
врахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
Кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.662 Цивільного
кодексу України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач належним чином виконав умови
договорів, а саме поставив відповідачу
товар на загальну суму 163 000,00 грн., що
підтверджується видатковими
накладними, копії яких містяться в
матеріалах справи

Судом встановлено, що відповідач
отримав вищенаведений товар, що
підтверджується підписом
уповноваженого представника
відповідача та печаткою підприємства
відповідача. Крім того, відповідач не
спростував той факт, що він не
отримував товар.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором
або актами цивільного законодавства
не встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно п. 4.2 зазначених Договорів
оплата Товару здійснюється на умовах
100% оплати в наступні строки:

- Договір-1 - в строк 173 календарних днів
з дати поставки, однак не пізніше 01
жовтня 2013 року;

- Договір-2 - в строк 68 календарних днів з
дати поставки, однак не пізніше 01 липня
2013 року;

- Договір-3 - в строк 154 календарних днів
з дати поставки, однак не пізніше 01
жовтня 2013 року.

Відповідно до 5.1.2 Договорів відповідач
зобов`язаний своєчасно та в порядку,
встановленому цими Договорами,
сплатити вартість товару.

Проте відповідачем було здійснено
лише часткову оплату за отриманий
товар.

З метою досудового врегулювання спору,
позивач звертався до відповідача з
претензією № 1602/12 від 18.12.2013 про
необхідність проведення грошових
розрахунків за отриманий товар, однак
останній залишив її без відповіді та
задоволення.

Крім того, у відповідності до умов п. 7.2
Договорів Сторони погодили, що
незважаючи на зазначене в п. 4.6
Договору, у разі прострочення
здійснення Покупцем остаточної оплати
Товару, Постачальник при зверненні до
суду має право для підрахунку суми
заборгованості у якості Нового курсу
використати, на вибір Постачальника,
курс гривні до долару США, що діяв в
останній день строку, коли Товар мав
бути оплачений Покупцем або курс
гривні до долару США, що діяв на день, що
передує зверненню Постачальника до
суду за показниками згідно до п. 4.8
Договору.

Таким чином, станом на момент розгляду
справи за відповідачем рахується
заборгованість перед позивачем за
вищевказаними Договорами у розмірі 151
595,28 грн.

Враховуючи, що сума основного боргу
відповідачем не оспорена, відповідач
не надав суду доказів про погашення
заборгованості, а також, враховуючи, що
відповідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином та у встановлений строк, позовні
вимоги позивача в сумі 151 595,28 грн., суд
вважає обґрунтованими та такими, що
підтверджуються наданими суду
доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення
зобов'язання встановлені статтею 611
Цивільного кодексу України. Відповідно
до частини 1 вказаної статті, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Ч.1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

За змістом ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції та
адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до умов п. 6.2.1 Договорів у
разі прострочення здійснення оплати
Товару Покупець зобов'язаний сплатити
Постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожен день такого
прострочення.

Враховуючи, що сума боргу в частині
стягнення пені відповідачем не
оспорена, відповідач не надав суду
доказів про погашення суми боргу за
Договорами, суд вважає позовні вимоги в
частині стягнення пені в сумі 8 271,19 грн.
обґрунтованими, такими, що
підтверджуються наданими суду
доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 % річних від простроченої суми.
За таких обставин, позовні вимоги
позивача в розмірі 1901,83 грн. 3% річних
обґрунтовані, відповідають вимогам
діючого законодавства та підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 530 ЦК України, ст.ст.
1, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДЕМЕТРА"
(місцезнаходження: 62540, Харківська обл.,
Вовчанський район, смт Білий Колодязь,
вул. Вовчанська, буд. 12; ;
п/р 8 в AT «Райффайзен банк Аваль» м.
Київ, МФО 380805) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «АГРОТРЕЙД
ПРОДУКТ» (місцезнаходження: 61052, м.
Харків, вул. Дмитрівська, 31/35; код 34331634;
п/р 5548 AT «ОТП Банк», м. Харків, МФО
300528; п/р 8300 банк: AT «УкрСибБанк», м.
Київ, МФО 351005; р/р 3788 банк: ПАТ
«Універсал Банк», МФО 322001) загальну
суму заборгованості за договором
поставки ПКП-02/1304-09 від 09.04.2013 року,
договором поставки № ПКП-01/1304-23 від
23.04.2013 року та договором поставки
№ПКП-03/1304-29 від 29.04.2013 року у розмірі 151
595,28 грн., загальну суму пені за
Договорами поставки у розмірі 8 271,19
грн., загальну суму 3% річних за
Договорами поставки у розмірі 1 901,83
грн., судовий збір в сумі 3 235,37 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 22.04.2014 р.

Суддя С.А. Прохоров

справа №922/548/14