ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2014 року
Справа № 904/6828/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Березкіної О.В.-
доповідача,

суддів: Подобєда І.М., Іванова О.Г.

при секретарі: Погореловій Ю.А.

Представники сторін:

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність №
1045 от 09.10.2012, представник

представники позивача та третьої особи
у судове засідання не з'явились, про час
та місце судового розгляду повідомлені
належним чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної -
особи підприємця ОСОБА_2 на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 05.02.2014 року у справі №904/6828/13

за позовом Криворізької міської ради,
м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Фізичної - особи підприємця ОСОБА_2,
м. Кривий Ріг

третя особа Криворізька центральна
об'єднана державна податкова інспекція
Дніпропетровської області Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

про стягнення заборгованості по
орендній платі за землю в розмірі 80 089,90
грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 5 лютого
2014 року (гол. суддя Ліпинський О.В.,
судді Красота О.І., Мартинюк С.В.)
позовні вимоги Криворізької міської
ради, м. Кривий Ріг до фізичної - особи
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по орендній платі за
землю в розмірі 80 089,90 грн. - задоволені
частково.

Стягнуто з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь Криворізької
міської ради (50101, Дніпропетровська
область, м. Кривий Ріг, пл. Радянська,1,
) 69469 грн. 57 коп.
заборгованості по орендній платі за
землю та 2776 грн. 85 коп. пені.

Не погодившись з рішенням суду, фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся із
апеляційною скаргою, в якій просив
рішення суду скасувати та відмовити у
позові.

В обґрунтування своєї скарги апелянт
посилається на те, що суд розглянув
справу, яка віднесена до компетенції
адміністративного суду, оскільки
предметом спору є стягнення коштів за
податковим боргом, тому саме
податковий орган повинен звертатись
із позовом про стягнення коштів до
адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 27
березня 2014 року апеляційна скарга була
прийнята до розгляду, розгляд справи
було призначено у судовому засіданні
на 16 квітня 2014 року.

У судовому засіданні 16 квітня 2014 року
було винесено ухвалу про відкладення
розгляду справи на 30.04.2014р. у зв'язку з
неявкою сторін, про час та місце
судового розгляду сторони були
повідомлені належним чином.

У судове засідання 30.04.14р. не з'явились
представники позивача та третьої
особи, про час та місце судового
розгляду справи повідомлені належним
чином. Позивачем було заявлено
клопотання про розгляд справи без її
участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника відповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши відповідність
оскаржуваного рішення нормам діючого
законодавства, Дніпропетровський
апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 28.05.2011 року між
Позивачем (Орендодавцем) та
Відповідачем (Орендарем) був укладений
договір оренди земельної ділянки
(надалі - Договір) площею 0,4728 га.,
кадастровий номер: :06:067:0035, яка
знаходиться на вул.
Гурничорятувальній, 28 у Саксаганському
районі м. Кривий Ріг, для розміщення
складу будівельних матеріалів та
обладнання.

Пунктом 6 Договору передбачено, що
договір укладено два роки. Після
закінчення строку Договору Орендар,
який належно виконував обов'язки
відповідно до умов договору, має за
інших рівних умов переважне право
поновлення його на новий строк. У цьому
разі "Орендар" повинен не пізніше ніж за
два місяці до закінчення строку дії
Договору повідомити письмове
"Орендодавця" про намір продовжити його
дію.

Згідно п. 7 Договору, орендна плата
вноситься Орендарем виключено в
грошовій формі незалежно від
результатів діяльності у трикратному
розмірі земельного податку, на
підставі витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки.

Орендна плата вноситься щомісячно
протягом 30-ти календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного місяця (п. 9 Договору).

Розмір нормативної грошової оцінки не
є сталим і змінюється у зв'язку з
проведенням її щорічної індексації та
на підставі інших вимог діючого
законодавства. Орендар самостійно
зобов'язаний щорічно відповідно до
інформації Держкомзему про коефіцієнт
індексації грошової оцінки земель,
опублікованої в засобах масової
інформації, здійснювати індексацію
грошової оцінки земельної ділянки.
Зміна нормативної грошової оцінки
земельної ділянки та її індексація
проводяться без внесення змін та
доповнень до договору

Звертаючись із позовом про стягнення з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
заборгованості по орендній платі за
землю в розмірі 80 089,90 грн., позивач
посилався на те, що відповідач порушив
господарське зобов'язання, встановлене
умовами договору оренди земельної
ділянки від 28.05.2011р. , не спланувавши
орендну плату за землю виходячи із
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки у відповідності до рішення
Криворізької міської ради № 3884 від
14.05.2010 року та вимог Податкового
кодексу, внаслідок чого виникла
заявлена до стягнення заборгованість.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
згідно довідки про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки від 06.05.2011
року № 840-р2, яка підготовлена на
підставі рішення Криворізької
міськради від 14.05.2010 № 3884, нормативна
грошова оцінка земельної ділянки, що є
предметом укладеного з Відповідачем
договору оренди, становить 2018572,32 грн., а
розмір місячної орендної плати,
відповідно складає 5046 грн. 44 коп.

Оскільки відповідачем належним чином
не виконувалися умови договору щодо
сплати орендних платежів виходячи з
розміру зміненої нормативно-грошової
оцінки землі, то у останнього виникла
заборгованість за період січня 2012 -
квітня 2013 у розмірі 69469 грн. 57 коп.

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України "Про
оцінку земель" підставою для
проведення оцінки земель (бонітування
ґрунтів, економічної оцінки земель та
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок) є рішення органу виконавчої
влади або органу місцевого
самоврядування.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
згідно з рішенням №3884 "Про
затвердження технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель
міста Кривого Рогу", базова вартість 1 м2
земель міста складає 240,05 гривень за м2.
Застосування базової вартості 1 м2
земель міста буде здійснюватись в три
етапи:

- перший - з 01 червня 2010 року у розмірі 150
грн. за 1 м2;

- термін впровадження другого і
третього етапів будуть розглянуті
міською радою за результатами розвитку
господарського комплексу міста.

Згідно довідки про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки від 06.05.2011
року № 840-р2, яка підготовлена на
підставі рішення Криворізької
міськради від 14.05.2010 № 3884, нормативна
грошова оцінка земельної ділянки, що є
предметом укладеного з Відповідачем
договору оренди, становить 2018572,32 грн., а
розмір місячної орендної плати,
відповідно складає 5046 грн. 44 коп.

З матеріалів справи вбачається, що в 2012
році Відповідачем було задекларовано
суму орендної плати, яка визначена,
виходячи з нормативної грошової
оцінки, підготовленої відповідно до
рішення Криворізької міської ради № 3884
від 14.05.2010 року. Однак, в листопаді 2012
року Відповідач подав уточнюючу
декларацію з плати за землю за 2012 рік,
згідно якої зменшив податкові
зобов'язання зі сплати за земельну
ділянку, внаслідок чого, у нього
виникла переплата в сумі 56850 грн. 34 коп.

Згідно положень ст. 14 Податкового
кодексу України, сума фактичної
переплати платежів за землю, визначена
як сума надмірно сплаченого грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 17 ПК України, платник
податків має право на залік чи
повернення надміру сплачених, а також
надміру стягнутих сум податків та
зборів, пені, штрафів у порядку,
встановленому цим Кодексом;

Статтями 43, 87 ПК України передбачено, що
повернення чи залік в рахунок
погашення податкового боргу надміру
сплачених сум, здійснюється за заявою
платника податку.

Заявою № 132 від 27.11.2012 року (а.с. 85, 86),
відповідач просив Третю особу у
справі, використовувати суму надміру
сплачених платежів за землю, в рахунок
виконання зобов'язань по сплаті
орендної плати в подальшому.

Таким чином, у листопаді 2012 року
Відповідач фактично розпорядився
наявною в нього сумою надмірно
сплачених платежів за земельну
ділянку, спрямувавши її в рахунок
оплати майбутніх платежів.

З огляду на викладене, починаючи з
грудня 2012 року, узгоджена
(задекларована) сума зобов'язання зі
сплати за землю, на підставі
відповідної заяви Відповідача
(платника податку), мала погашатися за
рахунок наявного надміру сплаченого
грошового зобов'язання.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що включені до розрахунку суми 3085,02
грн. (грудень 2012), та 4444,32 грн.
(січень-квітень 2013), підлягають
виключенню із заявленої суми боргу,
тому, сума заборгованості Відповідача
зі сплати орендних платежів за
земельну ділянку в період січня 2012 -
квітня 2013 року, становить 69469 грн. 57 коп.
(76998,91 - 3085,02 - 4444,32 = 69469,57).

Крім того, оскільки пунктом 13 Договору
сторони погодили, що у разі невнесення
орендної плати у строки, визначені
Договором, справляється пеня, яка
нараховується на суму боргу по
орендній платі за земельну ділянку
(включаючи суму штрафних санкцій за їх
наявності) із розрахунку 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, діючої на день
виникнення такого боргу по орендній
платі або на день його (його частини)
погашення залежно від того, яка з
величин таких ставок є більшою, за
кожний календарний день прострочення у
його сплаті, включаючи день такого
погашення, висновки суду про стягнення
пені в розмірі 2776,85 грн. також є
обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд розглянув справу, яка віднесена до
компетенції адміністративного суду,
оскільки предметом спору є стягнення
коштів за податковим боргом, не є
обґрунтованими з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом спору є стягнення
заборгованості з орендної плати за
земельну ділянку за договором оренди,
укладеним між Позивачем (Орендодавцем)-
Криворізькою міською радою та
Відповідачем (Орендарем)- до фізичною -
особою підприємцем ОСОБА_2

Як вказано у пункті 15 рекомендацій
президії ВГСУ « Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам» від 27.06.2007 року №
04-5/120, оскільки земля є об'єктом
цивільних прав і обов'язків і
використовується в господарській
діяльності на підставі
цивільно-правових угод, спори за участю
господарюючих суб'єктів, що виникають
із земельних відносин, підлягають
розгляду в господарських судах.

Аналогічне роз'яснення міститься в
пункті 1.2.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
травня 2011 року № 6 «Про деякі питання
практики розгляду справ у спорах, що
виникають із земельних відносин»,
згідно якого справи у спорах за участю
державних органів та органів місцевого
самоврядування, що виникають з
правовідносин, у яких державні органи
та органи місцевого самоврядування
реалізують повноваження власника
землі, а також в інших спорах, які
виникають із земельних відносин
приватноправового характеру, за
відповідності складу сторін спору
статті 1 ГПК підвідомчі господарським
судам.

Посилання апелянта на те, що рішення
Криворізької міської ради
Дніпропетровської області № 3884 від
14.05.2010 року, яким була затверджена
базова вартість землі для розрахунку
нормативної грошової оцінки земель
міста Кривий Ріг скасовано, не може
бути прийнято до уваги, оскільки дія
цього рішення припинена тільки на
бюджетний період 2014 року і не впливає
на правовідносини сторін, пов'язані із
стягненням заборгованості з орендної
плати,що виникла у період 2011-2013 роки.

Таким чином, розглядаючи справу, суд
першої інстанції правильно застосував
норми матеріального та процесуального
права, прийняв законне та обґрунтоване
рішення, що у відповідності до п.1 ч.1
ст. 103 ГПК України є підставою для
залишення скарги без задоволення, а
рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної - особи
підприємця ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 05.02.2014
року у справі № 904/6828/13 - залишити без
змін.

Постанова набирає чинності з дня її
оголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів з дати її прийняття.

Головуючий суддя
О.В. Березкіна

Суддя
О.Г.Іванов

Суддя
І.М.Подобєд