ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2014 р.
Справа № 911/3707/13

Господарський суд Київської
області у складі головуючого судді
Лилака Т.Д., суддів Черногуза А.Ф., Яреми
В.А. розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВВ-Брік Траст»,
м. Київ до 1) Гостомельської
селищної ради Київської області,
Київська обл., м. Ірпінь 2)
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Бучанське», Київська обл., с. Горенка 3)
Реєстраційної служби Ірпінського
міського управління юстиції Київської
області, Київська обл., м. Ірпіньза
участю третьої особи без самостійних
вимог на предмет позову на стороні
відповідача 2 - ОСОБА_1про скасування
рішення ради та визнання недійсним
свідоцтв про право власності за участю
представників:

позивача - Бойченко С.А. довіреність
№11/12-09/1 від 09.12.11 року;

відповідача 1 - не з'явилися;

відповідача 2 - не з'явилися;

відповідача 3 - не з'явилися;

третьої особи - не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «ВВ-Брік
Траст» (позивач) звернулося до
господарського суду Київської області
з позовом до Гостомельської селищної
ради Київської області (відповідач 1),
Сільськогогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Бучанське» (відповідач 2) та
Управління Держземагенства у місті
Ірпінь (відповідач 3) про визнання
незаконними та скасування рішення
Гостомельської селищної ради
Київської області № 464-19-VI від 21.06.2012
року, яким затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, які посвідчують
право власності на земельні ділянки
площею 1,3383 га; площею 0,6550 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва по вул. Радгоспна, 65; площею
1,5309 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва по
вул. Островського, 1-а; площею 0,2000 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва по
вул. Островського, 1-б; площею 0,1007 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва по
вул. Радгоспна, 47-к; площею 0,0678 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва по
вул. Леніна, 139-а; площею 0,2800 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва по
вул. Радгоспна, 28; площею 4,3012 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва по
вул. Кірова, 1-з в селищі Гостомель СТОВ
«Бучанське» та визнання недійсними
свідоцтв про право власності видані
Сільськогосподарському товариству з
обмеженою відповідальністю
«Бучанське» (ідентифікаційний код
30796323, місцезнаходження: 08105, Київська
область, Києво-Святошинський район,
село Горенка, вулиця Радгоспна, будинок
3), на наступні земельні ділянки: площею
0,655 га, кадастровий номер :01:078:0353;
площею 1,3383 га, кадастровий номер
:01:078:0357; площею 0,2000 га, кадастровий
номер :01:078:0356; площею 1,5309 га,
кадастровий номер :01:078:0355; площею
0,2800 га, кадастровий номер :01:048:0173;
площею 4,3012 га, кадастровий номер
:01:040:0334; площею 0,1007 га, кадастровий
номер :01:078:0354.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, що
відповідач 2 розпорядився земельними
ділянками Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВВ-Брік Траст» без
належних на те повноважень, чим порушив
його права.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 26.09.2013 року порушено
провадження у справі та призначено
справу до розгляду на 10.10.2013 року.

Через канцелярію господарського суду
Київської області 24.09.2013 року позивач
подав клопотання про витребування
доказів № 13/09-23/3 від 23.09.2013 року, яке
судом задоволено.

24.09.2013 року позивачем до канцелярії
господарського суду Київської області
було подано заяву про вжиття заходів
забезпечення позову № 13/09-23/2 від 23.09.2013
року, в якій останній просив
забезпечити позов шляхом накладення
арешту на спірні земельні ділянки.

Розглянувши дану заяву, суд прийшов до
висновку про відсутність підстав для
вжиття заходів до забезпечення позову
у даній справі виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Пунктом 3 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
26.12.2011 року «Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» передбачено, що умовою
застосування заходів до забезпечення
позову за вимогами майнового характеру
є достатньо обґрунтоване припущення,
що майно (в тому числі грошові суми,
цінні папери тощо), яке є у відповідача
на момент пред'явлення позову до нього,
може зникнути, зменшитись за кількістю
або погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо).

Саме лише посилання позивача в заяві на
потенційну можливість відчуження
спірних земельних ділянок без
наведення відповідного обґрунтування
не є достатньою підставою для
задоволення відповідної заяви.

Оскільки суду не надано доказів, які
підтверджували б наявність фактичних
обставин, з якими пов'язується
застосування заявленого останнім
заходу до забезпечення позову у даній
справі, судом, у відповідності до ст. 66
ГПК України, у задоволенні зазначеної
заяви позивача відмовлено з огляду на
її необґрунтованість.

10.10.2013 року відповідач 1 надав відзив на
позовну заяву № 3004 від 10.10.2013 року, в
якому заперечував проти позовних вимог
та просив суд припинити провадження у
справі, як таке, що не підлягає
вирішенню в господарських судах
України.

Розглянувши подане клопотання та
матеріали справи, заслухавши думку
сторін з приводу заявленого
клопотання, суд прийшов до висновку, що
воно не підлягає задоволенню з огляду
на наступне.

Відповідно до ст. 21 Господарського
процесуального кодексу України,
сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені в ст. 1 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України, право
на звернення до господарського суду
належить підприємствам, установам,
організаціям, іншим юридичним особам,
громадянам, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до пункту 1 частини першої
ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
спір не підлягає вирішенню в
господарських судах України.

Відповідно до підпункту 4.2.5 пункту 4.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», провадження у
справі підлягає припиненню з
посиланням на пункт 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України, якщо при розгляді справи буде
встановлено що позов подано позивачем
або до відповідача, який не має статусу
юридичної особи або громадянина, який
не має статусу суб'єкта
підприємницької діяльності і не є
учасником корпоративних відносин.

Проте, як вбачається з Свідоцтва про
державну реєстрацію юридичної особи,
довідки АА № 808655 з ЄДРПОУ від 05.03.2013
року Сільськогосподарське товариство
з обмеженою відповідальністю
«Бучанське» включене до реєстру, як
юридична особа і на момент подачі
позову та порушення провадження у
справі значилося, як юридична особа.

За таких обставин, оскільки спір у
справі стосується господарських
відносин позивача та відповідача 2, як
юридичних осіб, справа підлягає
розгляду господарським судом в порядку
господарського судочинства.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 10.10.2013 року розгляд справи
було відкладено на 31.10.2013 року.

31.10.2013 року відповідач 2 надав відзив на
позовну заяву, в якому заперечував
проти позовних вимог та просив суд
припинити провадження у справі, як
таке, що не підлягає вирішенню в
господарських судах України.
Клопотання відповідача 2, судом
відхилено, як безпідставне та
необґрунтоване.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 31.10.2013 року розгляд справи
було відкладено на 14.11.2013 року.

Представник відповідача 3 через
канцелярію господарського суду
Київської області 14.11.2013 року подав
клопотання № 01-02/170 від 13.11.2013 року про
долучення до матеріалів справи
витребуваних документів та розгляд
справи без участі відповідача 3.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 14.11.2013 року розгляд справи
було відкладено на 21.11.2013 року.

До господарського суду Київської
області 21.11.2013 року позивач подав
клопотання б/н від 21.11.2013 року про
залучення до участі у справі третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача 2 ОСОБА_1, розгляд якого
судом відкладено.

В судовому засіданні 21.11.2013 року
представниками сторін заявлено
клопотання про продовження строку
вирішення спору, яке судом задоволено.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 21.11.2013 року суд продовжив
строк вирішення спору та відклав
розгляд справи на 05.12.2013 року.

Через канцелярію господарського суду
Київської області 05.12.2013 року
відповідач 2 надав клопотання про
витребування доказів у позивача, яке
судом задоволено.

Через канцелярію господарського суду
Київської області 05.12.2013 року позивач
надав клопотання про повторне
витребування доказів б/н від 05.12.2013
року, яке судом задоволено.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 05.12.2013 призначено
колегіальний розгляд справи № 911/3707/13.

Розпорядженням голови господарського
суду Київської області від 09.12.2013 року
№ 301-АР призначено колегіальний
розгляд справи у наступному складі
колегії: суддя Лилак Т.Д. (головуючий),
судді: Черногуз А.Ф. та Ярема В.А.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 09.12.2013 року прийнято справу
№ 911/3707/13 до розгляду колегією суддів у
складі: головуючого судді - Лилака Т.Д,
суддів - Черногуза А.Ф., Яреми В.А.,
призначено до розгляду на 16.01.2014 року та
залучено до участі у справі в якості
третьої особи без самостійних вимог на
предмет позову на стороні відповідача 2
- ОСОБА_1.

16.01.2014 року справа № 911/3707/13 не
розглядалась у зв'язку з перебуванням
суддів Черногуза А.Ф. та Яреми В.А. у
відрядженні.

Розпорядженням голови господарського
суду Київської області Грєхова А.С. №
14-АР від 17.01.2014 року здійснено заміну у
складі колегії суддів, яка розглядає
справу № 911/3656/13, замінено суддів
Черногуза А.Ф. та Ярему В.А. на суддів
Лопатіна А.В. та Бацуцу В.М.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 20.01.2014 року прийнято справу
№ 911/3707/13 до розгляду колегією суддів у
складі: головуючого судді - Лилака Т.Д,
суддів - Бацуци В.М., Лопатіна А.В. та
призначено до розгляду на 30.01.2014 року.

Розпорядженням голови господарського
суду Київської області Грєхова А.С. №
19-АР від 29.01.2014 року здійснено заміну у
складі колегії суддів, яка розглядає
справу № 911/3707/13, замінено суддів
Лопатіна А.В. та Бацуцу В.М. на суддів
Черногуза А.Ф. та Ярему В.А.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 29.01.2014 року прийнято справу
№ 911/3707/13 до розгляду колегією суддів у
складі: головуючого судді - Лилака Т.Д,
суддів - Черногуза А.Ф. та Яреми В.А.

Ухвалами господарського суду
Київської області від 30.01.2014 року, 13.02.2014
року, 06.03.2014 року розгляд справи
відкладався на 13.02.2014 року, 06.03.2014 року
та 27.03.2014 року відповідно, у зв'язку з
необхідністю витребування додаткових
доказів по справі.

Через канцелярію господарського суду
Київської області 03.02.2014 року
відповідач 1 подав клопотання про
витребування доказів, яке судом
задоволено.

Відповідача 2 через канцелярію
господарського суду Київської області
24.03.2014 року подав клопотання про
розгляд справи без участі відповідача
2.

В судовому засіданні 27.03.2014 року
представником позивача заявлено
клопотання про продовження строку
вирішення спору, яке судом задоволено.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 27.03.2014 року суд продовжив
строк вирішення спору та відклав
розгляд справи на 07.04.2014 року.

До господарського суду Київської
області 07.04.2014 року позивач подав
пояснення б/н від 07.04.2014 року та заяву
про уточнення позовних вимог (зміну
предмету позову) від б/н від 07.04.2014 року
у якій просив суд, визнати незаконним
та скасувати рішення Гостомельської
селищної ради № 464-19-VI від 21.06.2012 року
«Про затвердження технічної
документації по складанню державних
актів на право приватної власності на
землю СТОВ «Бучанське» в сел.
Гостомель», яким затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, які посвідчують
право власності на земельні ділянки
площею 1,5309 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва по
вул. Островського, 1-а; площею 0,2000 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва по
вул. Островського, 1-б; площею 0,2800 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва по
вул. Радгоспна, 28; площею 4,3012 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва по
вул. Кірова, 1-з в селищі Гостомель СТОВ
«Бучанське» та в якому вказано видати
державні акти СТОВ «Бучанське» на
право власності на земельну ділянку та
зареєструвати їх у Книзі записів, а
також визнати недійсними свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
видані Сільськогосподарському
товариству з обмеженою
відповідальністю «Бучанське»
(ідентифікаційний код 30796323,
місцезнаходження: 08105, Київська
область, Києво-Святошинський район,
село Горенка, вулиця Радгоспна, будинок
3) на земельні ділянки, а саме: свідоцтво
про право власності на нерухоме майно
серії САЕ № 593392 від 02.04.2013 року,
індексний номер: 1922753, що посвідчує
право власності на земельну ділянку
площею 0,20 га із кадастровим номером
:01:070:0102; свідоцтво про право
власності на нерухоме майно серії САЕ
№ 593391 від 02.04.2013 року, індексний номер:
1922342, що посвідчує право власності на
земельну ділянку площею 1,5309 га із
кадастровим номером :01:070:0101;
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно серії САЕ № 593393 від
02.04.2013 року, індексний номер: 1923081, що
посвідчує право власності на земельну
ділянку площею 0,2800 га із кадастровим
номером :01:048:0173; свідоцтво про
право власності на нерухоме майно
серії САС № 948606 від 30.04.2013 року,
індексний номер: 3131568, що посвідчує
право власності на земельну ділянку
площею 4,3012 га із кадастровим номером
:01:040:0334.

У судовому засіданні 07.04.2014 року
представником позивача подано
клопотання б/н від 07.04.2014 року про
залучення до участі у справі замість
відповідача 2 - СТОВ «Бучанське» та
відповідача 3 - Управління
Держземагенства у місті Ірпінь
належного відповідача, а саме -
Реєстраційної служби Ірпінського
міського управління юстиції. Також
позивач просить суд СТОВ «Бучанське»
залучити до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 07.04.2014 року суд клопотання
позивача задовільнив частково,
здійснив заміну відповідача 3 -
Управління Держземагенства у місті
Ірпінь, належним відповідачем 3 -
Реєстраційною службою Ірпінського
міського управління юстиції Київської
області та відклав розгляд справи на
28.04.2014 року.

28.04.2014 року через канцелярію суду
позивач надав письмові пояснення у
справі.

Представники відповідача 1,
відповідача 2, відповідача 3 та третьої
особи в судове засідання 28.04.2014 року не
з'явилися, про час і місце судового
засідання були повідомлені належним
чином.

Враховуючи те, що нез'явлення
представників відповідача 1,
відповідача 2, відповідача 3 та третьої
особи не перешкоджає розгляду справи
по суті, а матеріали справи є
достатніми для вирішення спору в
даному судовому засіданні, суд вважає
за можливе розглянути позов у
відсутності представників
відповідача 1, відповідача 2,
відповідача 3 та третьої особи, за
наявними у справі матеріалами згідно з
вимогами статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника
позивача дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

10.05.2000 року КСП АК «Бучанський» було
видано державний акт серії КВ на право
колективної власності на землю,
зареєстрований за № 1, в якому
містилися спірні земельні ділянки.

Вказані земельні ділянки вибули з
державної власності в момент, коли КСП
АК «Бачанський» отримало державний акт
на право колективної власності на
землю, зареєстрований 10.05.2000 року за № 1,
і як вбачається з матеріалів справи,
після цього вказані земельні ділянки
не переходила в державну або
комунальну власність.

18.01.2008 року між ТОВ «ВВ-Брік Траст»
(позивач), КСП Агрокомбінат
«Бучанський» та головою комітету
кредиторів - Підприємством «Добробут»
Всеукраїнської організації інвалідів
«Союз організацій інвалідів України»
було укладено мирову угоду, предметом
якої є передача у власність позивача
єдиного майнового комплексу КСП АК
«Бучанський» та включення валових
активів КСП АК «Бучанський» до складу
активів позивача на умовах, визначених
мировою угодою.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 28.01.2008 року у справі №
182/12б-98/3/14/18, було затверджено
вищевказану мирову угоду.

Відповідно до умов мирової угоди під
єдиним майновим комплексом КСП АК
«Бучанський» розуміються усі види
майна, призначені для його діяльності,
включаючи земельні ділянки, будівлі,
споруди, устаткування, інвентар,
сировину, продукцію, права вимоги, боги
(за винятком зобов'язань КСП АК
«Бучанський», відшкодування яких
передбачено п.п. «б, в, г» п. 1 ч. 1 ст. 31
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом) та усі інші
майнові права, за винятком об'єктів
житлового фонду, в тому числі
гуртожитків, дитячих дошкільних
закладів та об'єктів комунальної
інфраструктури.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 191 ЦК України до
складу підприємства як єдиного
майнового комплексу входять усі види
майна, призначені для його діяльності,
включаючи земельні ділянки, будівлі,
споруди, устаткування, інвентар,
сировину, продукцію, права вимоги,
борги, а також право на торговельну
марку або інше позначення та інші
права, якщо інше не встановлено
договором або законом. Підприємство як
єдиний майновий комплекс є
нерухомістю.

КСП АК «Бучанський» було припинено
шляхом приєднання до позивача, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 17.01.2013
року № 15632783 та статутом позивача.

Таким чином, позивач є
правонаступником КСП АК «Бучанський».

Судом встановлено, що рішеннями
Гостомельської селищної ради № 229-09-VІ
від 18.08.2011 року надано дозвіл СТОВ
«Бучанське» на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельні ділянки:
площею 4,3012 га, для обслуговування
нерухомого майна тепличного комплексу
за адресою: селище Гостомель, вул.
Кірова, 1-з; площею 1,5309 га, для
обслуговування нерухомого майна
складу ГСМ за адресою: селище
Гостомель, вул. Островського, 1-а; площею
0,2000 га, для обслуговування нерухомого
майна хімічного склад за адресою:
селище Гостомель, вул. Островського, 1-б;
площею 0,2800 га, для обслуговування
нерухомого майна їдальні за адресою:
селище Гостомель, вул. Радгоспна, 28.

Рішенням Гостомельської селищної ради
«Про затвердження технічної
документації по складанню державних
актів на право приватної власності на
землю СТОВ «Бучанське» в сел.
Гостомель» № 464-19-УІ від 21.06.2012 року,
було вирішено затвердити технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, які посвідчують
право власності на земельні ділянки
площею 4,3012 га, для обслуговування
нерухомого майна тепличного комплексу
за адресою: селище Гостомель, вул.
Кірова, 1-з; площею 1,5309 га, для
обслуговування нерухомого майна
складу ГСМ за адресою: селище
Гостомель, вул. Островського, 1-а; площею
0,2000 га, для обслуговування нерухомого
майна хімічного склад за адресою:
селище Гостомель, вул. Островського, 1-б;
площею 0,2800 га, для обслуговування
нерухомого майна їдальні за адресою:
селище Гостомель, вул. Радгоспна, 28,
видати державні акти СТОВ «Бучанське»
на право власності на земельні ділянки
та зареєструвати їх у Книзі записів та
землевпорядній службі внести
відповідні зміни в земельно-облікову
документацію.

Як вбачається з матеріалів справи
зазначені рішення Гостомельської
селищної ради № 229-09-VІ від 18.08.2011 року та
№ 464-19-УІ від 21.06.2012 року «Про
затвердження технічної документації
по складанню державних актів на право
приватної власності на землю СТОВ
«Бучанське» в сел. Гостомель»
видавалися на підставі рішення
загальних зборів членів КСП АК
Бучанський» від 25.12.2001 року,
оформленого протоколом № 4, відповідно
до якого СТОВ «Бучанське» передано у
власність спірні земельні ділянки.

Постановою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду №
10/696-07 від 04.12.2008 року, що набрала
законної сили в порядку ст. 85 ГПК
України, загальні збори членів КСП АК
«Бучанський» визнано неправомочними
через відсутність кворуму, а отже
рішення прийняті цими зборами і
оформленні протоколом № 4 від 25.12.2001
року, є недійсними.

В постанові Київського апеляційного
господарського суду № 182/12б-98/3/14/18 від
06.09.2011 року, що набрала законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України, суд дійшов
висновку, що СТОВ «Бучанське» не є
правонаступником КСП АК Бучанський».

Вказаний факт в силу ч. 2 ст. 35 ГПК
України є преюдиціальним для цієї
справи значенням у вирішенні даного
спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України
факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

У преамбулі та статті 6 параграфу 1
Конвенції про захист прав та свобод
людини, рішенні Європейського суду з
прав людини від 25.07.2002 року у справі за
заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг»
проти України», а також рішенні
Європейського суду з прав людини від
28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95
«Брумареску проти Румунії»
встановлено, що існує усталена судова
практика конвенційних органів щодо
визначення основним елементом
верховенства права принципу правової
певності, який передбачає серед іншого
і те, що у будь-якому спорі рішення суду,
яке вступило в законну силу, не може
бути поставлено під сумнів.

В силу частини 3 статті 4 ГПК України,
статті 17 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини»
згадані судові рішення та зміст самої
Конвенції про захист прав та свобод
людини є пріоритетним джерелом права
для національного суду.

Пунктом 2.6 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2012
№ 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України»
визначає, що не потребують доказування
преюдиціальні факти, тобто встановлені
рішенням господарського суду (іншого
органу, який вирішує господарські
спори) у процесі розгляду іншої справи,
в якій беруть участь ті самі сторони, в
тому числі і в тих випадках, коли в
іншому спорі сторони мали інший
процесуальний статус (наприклад,
позивач у даній справі був
відповідачем в іншій, а відповідач у
даній справі - позивачем в іншій). Хоча
фактам, встановленим іншими судовими
рішеннями, крім зазначених у статті 35
ГПК, й не надано преюдиціального
значення для господарських судів, але
вони мають враховуватися судами у
розгляді справ з урахуванням загальних
правил статті 43 названого Кодексу
щодо оцінки доказів. Преюдиціальне
значення процесуальним законом
надається саме фактам, встановленим
судовими рішеннями (в тому числі в їх
мотивувальних частинах), але не
правовій оцінці таких фактів,
здійсненій іншим судом чи іншим
органом, який вирішує господарський
спір.

З урахуванням наведеного, суд дійшов
висновку, що загальні збори членів КСП
АК «Бучанський» визнано
неправомочними через відсутність
кворуму, рішення прийняті цими зборами
і оформленні протоколом № 4 від 25.12.2001
року, є недійсними, а тому наведені
обставини не підлягають доказуванню у
даному спорі і є встановленими
наведеними судовими рішеннями.

Отже, рішення зборів членів КСП АК
«Бучанський» не створили відповідних
правових наслідків для сторін,
оскільки вони є недійсними.

Згідно приписів частини 1 статті 14
Конституції України, частини статті 1
Земельного кодексу України земля є
основним національним багатством, що
перебуває під особливою охороною
держави.

Земельним кодексом України
встановлюється порядок володіння,
користування і розпорядження землями,
що перебувають у комунальній та
державній власності.

Конституція України у ч. 2 ст. 19
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, підставами для визнання акта
недійсним є невідповідність його
вимогам чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу,
який видав цей акт.

Акт державного чи іншого органу - це
юридична форма рішень цих органів,
тобто офіційний письмовий документ,
який породжує певні правові наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

Аналогічна за змістом правова норма
міститься в ст. 118 Конституції України

Згідно ч. 1 ст. 3 Земельного Кодексу
України земельні відносини
регулюються Конституцією України, цим
Кодексом, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Відповідно до ч. ст. 2 Земельного
Кодексу України земельні відносини -
це суспільні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею.

Відповідно до п. 12 перехідних положень
Земельного кодексу України, до
розмежування земель державної і
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями в межах
населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність,
здійснюють сільські, селищні, міські
ради, а за межами населених пунктів -
відповідні органи виконавчої влади.

Судом встановлено, що до моменту
укладення мирової угоди від 18.01.2008 року
та її затвердження ухвалою
господарського суду Київської області
від 28.01.2008 року були відсутні підстави,
які б свідчили про припинення права
власності у КСП АК «Бучанський» на
спірні земельні ділянки.

Таким чином, земельні ділянки площею
4,3012 га, для обслуговування нерухомого
майна тепличного комплексу за адресою:
селище Гостомель, вул. Кірова, 1-з;
площею 1,5309 га, для обслуговування
нерухомого майна складу ГСМ за адресою:
селище Гостомель, вул. Островського, 1-а;
площею 0,2000 га, для обслуговування
нерухомого майна хімічного склад за
адресою: селище Гостомель, вул.
Островського, 1-б; площею 0,2800 га, для
обслуговування нерухомого майна
їдальні за адресою: селище Гостомель,
вул. Радгоспна, 28 на момент передачі
СТОВ «Бучанське» не перебували в
державній чи комунальній власності, а
права на неї належали ТОВ «ВВ-Брік
Траст», як правонаступнику КСП АК
«Бучанський».

Враховуючи викладене, Гостомельська
селищна рада Київської області в
порушення вимог Конституції України та
положень Земельного кодексу України
прийняла рішення «Про затвердження
технічної документації по складанню
державних актів на право приватної
власності на землю СТОВ «Бучанське» в
сел. Гостомель» № 464-19-УІ від 21.06.2012 року,
яким було вирішено затвердити технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, які посвідчують
право власності на спірні земельні
ділянки площею 4,3012 га, для
обслуговування нерухомого майна
тепличного комплексу за адресою:
селище Гостомель, вул. Кірова, 1-з;
площею 1,5309 га, для обслуговування
нерухомого майна складу ГСМ за адресою:
селище Гостомель, вул. Островського, 1-а;
площею 0,2000 га, для обслуговування
нерухомого майна хімічного склад за
адресою: селище Гостомель, вул.
Островського, 1-б; площею 0,2800 га, для
обслуговування нерухомого майна
їдальні за адресою: селище Гостомель,
вул. Радгоспна, 28, визначених у
державному акті на право колективної
власності на землю серії КВ, виданому
10.05.2000 року за № 1 КСП АК «Бучанський»,
правонаступником якого є ТОВ «ВВ-Брік
Траст», видати державні акти СТОВ
«Бучанське» на право власності на
земельні ділянки, зареєструвати їх у
Книзі записів та землевпорядній службі
внести відповідні зміни в
земельно-облікову документацію,

Відповідно до ст. 152 Земельного Кодексу
України, власник земельної ділянки або
землекористувача може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю.

Згідно ст. 393 Цивільного кодексу
України правовий акт органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається
судом незаконним та скасовується.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що рішення Гостомельської селищної
ради Київської області «Про
затвердження технічної документації
по складанню державних актів на право
приватної власності на землю СТОВ
«Бучанське» в сел. Гостомель» № 464-19-УІ
від 21.06.2012 року суперечить вимогам
законодавства, внаслідок чого є
незаконним, в зв'язку з чим позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВВ-Брік Траст» про
визнання незаконним рішення
Гостомельської селищної ради
Київської області «Про затвердження
технічної документації по складанню
державних актів на право приватної
власності на землю СТОВ «Бучанське» в
сел. Гостомель» № 464-19-УІ від 21.06.2012 року
доведені суду за допомогою належних і
допустимих доказів, є обґрунтованими
та підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На підставі рішення Гостомельської
селищної ради Київської області «Про
затвердження технічної документації
по складанню державних актів на право
приватної власності на землю СТОВ
«Бучанське» в сел. Гостомель» № 464-19-УІ
від 21.06.2012 року були видані свідоцтва
про право власності на нерухоме майно,
видані Сільськогосподарському
товариству з обмеженою
відповідальністю «Бучанське»
(ідентифікаційний код 30796323,
місцезнаходження: 08105, Київська
область, Києво-Святошинський район,
село Горенка, вулиця Радгоспна, будинок
3) на спірні земельні ділянки.

Відповідно до статті 125 Земельного
кодексу України право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 126 Земельного
кодексу України право власності,
користування земельною ділянкою
оформлюється відповідно до Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Відповідно до пункту 8-1 частини 1 статті
18 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» свідоцтво про
право власності на нерухоме майно, що
підтверджує виникнення права
власності при здійсненні державної
реєстрації прав на нерухоме майно,
видається фізичним та юридичним особам
у разі безоплатної передачі їм
земельної ділянки із земель державної
чи комунальної власності за рішеннями
органів державної влади, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
органів місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» державна
реєстрація прав проводиться на
підставі свідоцтв про право власності
на нерухоме майно, виданих відповідно
до вимог цього Закону.

Оскільки рішення Гостомельської
селищної ради Київської області «Про
затвердження технічної документації
по складанню державних актів на право
приватної власності на землю СТОВ
«Бучанське» в сел. Гостомель» № 464-19-УІ
від 21.06.2012 року визнане судом
незаконним та скасоване, свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
видані Сільськогосподарському
товариству з обмеженою
відповідальністю «Бучанське»
(ідентифікаційний код 30796323,
місцезнаходження: 08105, Київська
область, Києво-Святошинський район,
село Горенка, вулиця Радгоспна, будинок
3) на земельні ділянки Реєстраційною
службою Ірпінського міського
управління юстиції Київської області
були оформлені всупереч нормам діючого
законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги про визнання
недійсними свідоцтв про право
власності на нерухоме майно, видані
Сільськогосподарському товариству з
обмеженою відповідальністю
«Бучанське» (ідентифікаційний код
30796323, місцезнаходження: 08105, Київська
область, Києво-Святошинський район,
село Горенка, вулиця Радгоспна, будинок
3) на земельні ділянки. а саме: свідоцтво
про право власності на нерухоме майно
серії САЕ № 593392 від 02.04.2013 року,
індексний номер: 1922753, що посвідчує
право власності на земельну ділянку
площею 0,20 га із кадастровим номером
:01:070:0102; свідоцтво про право
власності на нерухоме майно серії САЕ
№ 593391 від 02.04.2013 року, індексний номер:
1922342, що посвідчує право власності на
земельну ділянку площею 1,5309 га із
кадастровим номером :01:070:0101;
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно серії САЕ № 593393 від
02.04.2013 року, індексний номер: 1923081, що
посвідчує право власності на земельну
ділянку площею 0,2800 га із кадастровим
номером :01:048:0173; свідоцтво про
право власності на нерухоме майно
серії САС № 948606 від 30.04.2013 року,
індексний номер: 3131568, що посвідчує
право власності на земельну ділянку
площею 4,3012 га із кадастровим номером
:01:040:0334 доведені суду за допомогою
належних і допустимих доказів, є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Частиною другою статті 49 ГПК
передбачено, що в разі коли спір виник
внаслідок неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Зазначена
норма виступає процесуальною санкцією,
яка застосовується господарським
судом незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною.

У такому застосуванні суду слід
виходити з широкого розуміння даної
норми, маючи на увазі, що передбачені
нею наслідки можуть наставати і в разі
неправомірної бездіяльності винної
особи, яка не вжила заходів до
поновлення порушених нею прав і
законних інтересів іншої особи
(зокрема, ухилялася від задоволення її
заснованих на законі вимог), що змусило
останню звернутися за судовим захистом
( ч. 2 п. 4.7. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 року).

Враховуючи те, що спір в даній справі
виник внаслідок неправомірних дій
відповідача 1 та відповідача 2, судовий
збір в сумі 2 294,00 грн. покладається на
Гостомельську селищну раду Київської
області та Сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю «Бучанське».

Відповідно до положень статті 49 ГПК
України судовий збір за подання заяви
про забезпечення позову у розмірі 1 720,50
грн. покладається на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконними та скасувати
рішення Гостомельської селищної ради
№ 464-19-VI від 21.06.2012 року «Про
затвердження технічної документації
по складанню державних актів на право
приватної власності на землю СТОВ
«Бучанське» в сел. Гостомель», яким
затверджено технічну документацію із
землеустрою щодо складання документів,
які посвідчують право власності на
земельні ділянки площею 1,5309 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва по
вул. Островського, 1-а; площею 0,2000 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва по
вул. Островського, 1-б; площею 0,2800 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва по
вул. Радгоспна, 28; площею 4,3012 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва по
вул. Кірова, 1-з в селищі Гостомель СТОВ
«Бучанське» та в якому вказано видати
державні акти СТОВ «Бучанське» на
право власності на земельну ділянку та
зареєструвати їх у Книзі записів

3. Визнати недійсними свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
видані Сільськогосподарському
товариству з обмеженою
відповідальністю «Бучанське»
(ідентифікаційний код 30796323,
місцезнаходження: 08105, Київська
область, Києво-Святошинський район,
село Горенка, вулиця Радгоспна, будинок
3) на земельні ділянки. а саме: свідоцтво
про право власності на нерухоме майно
серії САЕ № 593392 від 02.04.2013 року,
індексний номер: 1922753, що посвідчує
право власності на земельну ділянку
площею 0,20 га із кадастровим номером
:01:070:0102; свідоцтво про право
власності на нерухоме майно серії САЕ
№ 593391 від 02.04.2013 року, індексний номер:
1922342, що посвідчує право власності на
земельну ділянку площею 1,5309 га із
кадастровим номером :01:070:0101;
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно серії САЕ № 593393 від
02.04.2013 року, індексний номер: 1923081, що
посвідчує право власності на земельну
ділянку площею 0,2800 га із кадастровим
номером :01:048:0173; свідоцтво про
право власності на нерухоме майно
серії САС № 948606 від 30.04.2013 року,
індексний номер: 3131568, що посвідчує
право власності на земельну ділянку
площею 4,3012 га із кадастровим номером
:01:040:0334

4. Стягнути солідарно з Гостомельської
селищної ради Київської області (08290,
Київська обл., м. Ірпінь, сел. Гостомель,
вул. Леніна, 125, код 04360617) та
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Бучанське» (08105, Київська обл.,
Києво-Святошинський р-н, с. Горенка, вул.
Радгоспна, 3, код 30796323) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВВ-Брік Траст» (01021,
м. Київ, вул. Грушевського, 28/2, Н.П. № 43,
код 35057883) 2 294 (дві тисячі двісті
дев'яносто чотири) грн. 00 коп. судового
збору.

Після вступу рішення в законну силу
видати накази.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 30.04.2014 р.

Головуючий суддя
Т.Д. Лилак

Судді
А.Ф. Черногуз

В.А. Ярема