м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/5070/14 23.04.14
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Алюпроф Система
Україна»доТовариства з обмеженою
«Альфапласт»простягнення 535 704,21
грн.Суддя Босий В.П.
Представники сторін:
від позивача:Казан С.М.від
відповідача:не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Алюпроф Система
Україна» (надалі - ТОВ «Алюпроф Система
Україна») звернулося до господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альфапласт» (надалі
- ТОВ «Альфапласт») про стягнення 535 704,21
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач неналежним чином виконав
взяті на себе зобов'язання за договором
поставки № 01-24/04,12 від 24.04.2012 р., у зв'язку
з чим утворилась заборгованість у
розмірі 535 704,21 грн.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 28.03.2014 р. порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
15.04.2014 р. через канцелярію суду
представником позивача було подано
докази на виконання вимог ухвали суду
Представник позивача в судове
засідання з'явився, надав пояснення по
суті спору, позов підтримав та просив
задовольнити позовні вимоги в повному
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суду не повідомив, хоча про
місце і час розгляду справи
повідомлений належним чином, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи рекомендованим повідомленням
про вручення поштового відправлення
№29470549, отриманим його представником
Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судовому засіданні складався
протокол згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24.04.2012 р. між ТОВ «Алюпроф Система
Україна» (постачальник) та ТОВ
«Альфапласт» (покупець) було укладено
договір № 01-24/04,12 (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору
постачальник зобов'язується на
підставі замовлень покупця, в порядку
та на умовах, визначених у цьому
договорі, передати у власність покупця,
а покупець зобов'язується в порядку та
на умовах, визначених у цьому договору,
прийняти та оплатити алюмінієвий
профіль та комплектуючі систем ALUPROF, в
асортименті, кількості та за ціною,
обумовленими сторонами.

Пунктом 1.2 Договору встановлено, що
поставка товару на підставі даного
договору здійснюється окремими
партіями, сформованими на підставі
відповідних замовлень покупця,
рахунків-фактур та видаткових
накладних підписаних сторонами.

Згідно п. 3.2 Договору оплата товару
відбувається на підставі виписаних
постачальником рахунків-фактур на
замовлений покупцем товар.

За змістом п. 3.3 Договору оплата товару
здійснюється наступним чином:

- у випадку термінового відвантаження
товару покупець на підставі
виставлених постачальником
рахунків-фактур перераховує на
поточний рахунок постачальника 100%
коштів від вартості замовленої партії
товару, протягом 2 банківських днів від
дати виставлення рахунку-фактури (п.
3.3.1);

- у випадку замовлення товару, що
відсутній на складі і буде доставлений
в узгоджений сторонами строк, покупець
здійснює попередню оплату в розмірі
30%від вартості замовленої партії
товару на поточний рахунок
постачальника протягом 2 банківських
днів від дати отримання покупцем
рахунку-фактури (п. 3.3.2);

- остаточна оплата товару, що становить
70% вартості замовленої партії товару
здійснюється не пізніше ніж за 4
банківські дні до запланованої дати
прийому-передачі (відвантаження)
партії товару на складі постачальника
покупцю (п. 3.3.3).

На виконання умов Договору позивач
передав, а відповідач прийняв товар на
загальну суму 538 503,93 грн., що
підтверджується видатковими
накладними № 681 від 11.09.2012 р. на суму 499
536,70 грн., № 410 від 17.06.2013 р. на суму 20 551,79
грн., № 409 від 17.06.2013 р. на суму 14 690,88 грн.,
№ 427 від 20.06.2013 р. на суму 924,84 грн. та № 435
від 21.06.2013 р. на суму 2 799,72 грн.

Відповідачем частково оплачено
поставлену продукції на суму 2 799,72 грн.,
що підтверджується банківською
випискою з рахунку позивача та актом
звірки взаємних розрахунків за період
з 24.04.2012 р. по 14.01.2014 р.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним виконанням, на думку
позивача, відповідачем зобов'язання з
оплати поставленого товару за
Договором, у зв'язку з чим позивач
вказує на існування заборгованості у
розмірі 535 704,21 грн.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи (видаткові накладні
№681 від 11.09.2012 р. на суму 499 536,70 грн., №410
від 17.06.2013 р. на суму 20 551,79 грн., №409 від
17.06.2013 р. на суму 14 690,88 грн., №427 від 20.06.2013
р. на суму 924,84 грн. та №435 від 21.06.2013 р. на
суму 2 799,72 грн.) підтверджується
передача відповідачу товару згідно
Договору на загальну суму 538 503,93 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідачем частково сплачено
вартість поставленого товару на суму 2
799,72 грн., що підтверджується
банківською випискою з рахунку
позивача та актом звірки взаємних
розрахунків за період з 24.04.2012 р. по
14.01.2014 р.

Таким чином, заборгованість
відповідача за поставлений товар
становить 535 704,21 грн., а строк виконання
грошового зобов'язання на момент
звернення до суду із даним позовом
настав.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача грошового
зобов'язання по сплаті на користь
позивача 535 704,21 грн. на підставі
Договору за переданий товар.
Відповідачем вказана заборгованість
не спростована, доказів її погашення не
надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

ТОВ «Альфапласт» обставин, з якими
чинне законодавство пов'язує
можливість звільнення його від
відповідальності за порушення
зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ
«Алюпроф Система Україна» про
стягнення з ТОВ «Альфапласт»
заборгованості у розмірі 535 704,21 грн. є
правомірними та обґрунтованими, а тому
задовольняються судом у повному
обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Алюпроф
Система Україна» задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альфапласт» (01010, м.
Київ, вул. Івана Мазепи, 3;
ідентифікаційний код 30306384) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алюпроф Система
Україна» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 3;
ідентифікаційний код 36698738)
заборгованість у розмірі 535 704 (п'ятсот
тридцять п'ять тисяч сімсот чотири) грн.
21 коп. та судовий збір у розмірі 10 714
(десять тисяч сімсот чотирнадцять) грн.
08 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 25.04.2014 р.

Суддя
В.П. Босий