ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 рокуСправа № 912/331/14
Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Тимошевської
В.В. розглянув у відкритому судовому
засіданні справу № 912/331/14

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергобуд-СПМ",
м.Кіровоград

до відповідача: дочірнього
підприємства "Кіровоградський
облавтодор" відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України",
м.Кіровоград

про стягнення 466 485,59 грн.

Представники сторін:

від позивача - Сидоренко Є.О.,
довіреність № б/н від 16.12.13;

від відповідача - Доган В.Й.,
довіреність № 233 від 24.02.14.

В судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Енергобуд-СПМ"
подано позовну заяву з вимогою про
стягнення з дочірнього підприємства
"Кіровоградський облавтодор"
відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" 496597,00 грн.
суми основного боргу, 1944,32 грн. пені,
1944,32 грн. штрафу та 15999,95 грн. 3% річних, що
складає загальну заборгованість у
розмірі 516485,59 грн., з покладенням на
відповідача судового збору в розмірі
10329,71 грн.

Подання позову обґрунтовано
невиконанням відповідачем зобов'язань
за договором поставки № 01-К від 30.07.2012 з
оплати вартості отриманого товару.

Заявою від 28.02.2014 позивач зменшив
розмір позовних вимог в частині
стягнення суми основного боргу до 446597,00
грн. (том І а.с. 104-105). Крім того, у поданій
заяві позивач повідомив про
безпідставне пред'явлення 3% річних та
на підставі чого просить стягнути з
відповідача 446597,00 грн. суми основного
боргу, 1944,32 грн. штрафу та 1944,32 грн. пені,
з покладенням на відповідача витрат по
сплаті судового збору в розмірі 10329,71
грн.

Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення у
справі збільшити або зменшити розмір
позовних вимог.

При цьому, під збільшенням або
зменшенням розміру позовних вимог слід
розуміти відповідно збільшення або
зменшення кількісних показників за
тією ж самою вимогою, яку було заявлено
в позовній заяві.

Отже, згідно вказаної вище заяви
позивача від 28.02.2014 має місце зменшення
розміру позовних вимог, однак лише в
частині стягнення суми основного
боргу, тоді як кількісні показники за
вимогою про стягнення 3% річних позивач
не зменшує.

Разом з цим, заявою від 12.05.2014 позивач
відмовився від позову в частині
стягнення 3% річних в розмірі 15999,95 грн.,
а також від стягнення пені в розмірі
1944,32 грн. та штрафу в розмірі 1944,32 грн.
(том ІІ а.с. 32).

Відповідачем позов заперечено
повністю з тих підстав, що надані
позивачем документи не містять
посилань на договір поставки № 01-К від
30.07.2012 та не відповідають вимогам
первинного документа, встановлених
Законом України "Про бухгалтерський
облік", а тому не є належними доказами
на підтвердження поставки товару
(відзив від 22.04.2014, том І а.с. 238-240). З
підстав наведеного відповідач просить
відмовити у задоволені позову
повністю.

В судовому засіданні 15.05.2014 представник
позивача підтримав вимогу про
стягнення з відповідача суми
основного боргу в розмірі 446597,00 грн. та
просить прийняти відмову позивача від
позову в частині стягнення пені в
розмірі 1944,32 грн., штрафу в розмірі 1944,32
грн. та 3% річних в розмірі 15999,95 грн.

Представник відповідача в судовому
засіданні 15.05.2014 заперечив проти
задоволення позову повністю згідно
поданого відзиву.

Розглянувши наявні у справі матеріали
та оцінивши подані сторонами докази,
заслухавши пояснення представників
позивача і відповідача, господарський
суд

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено наявними у справі
матеріалами, 30.07.2012 між товариством з
обмеженою відповідальністю
"Енергобуд-СПМ" (Постачальник) та
дочірнім підприємством
"Кіровоградський облавтодор"
відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України"
(Покупець) укладено договір поставки №
01-К, умовами якого передбачено поставку
та передачу у власність Покупцеві
Товар - сіль технічна згідно додатку № 1
(том І а.с. 10-15).

Додатком № 1 до договору № 01-К від 30.07.2012
- Специфікація, узгоджено найменування
Товару, що підлягає поставці, одиницю
виміру, кількість і ціну. Всього згідно
договору та специфікації поставці
підлягав Товар - сіль технічна (помол №
30) в кількості 18600 тонн загальною
вартістю 8370000,00 грн. та сіль технічна з
антизлежувачем (до 150 гр.) в кількості
3200 тонн загально вартістю 1520000,00 грн., а
всього Товар в кількості 21800 тонн на
суму - 9890000,00 грн.

Одночасно, в пункті 1.3. договору
оговорено, що обсяги закупівлі Товарів
можуть бути зменшені залежно від
реального фінансування видатків, а
зазначена вище кількість товару є
орієнтовною, остаточна кількість
Товару, що підлягає поставці за
договором визначається відповідно до
заявок Покупця.

Всі умови договору поставки № 01-К від
30.07.2012 узгоджені між обома сторонами
шляхом підписання договору
керівниками підприємств та скріплення
печатками.

Строк дії договору поставки № 01-К від
30.07.2012 - з моменту його підписання і
скріплення печатками та до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
за договором.

Положеннями частини 1 ст. 264
Господарського кодексу України
встановлено, що матеріально-технічне
постачання та збут продукції
виробничо-технічного призначення і
виробів народного споживання як
власного виробництва, так і придбаних у
інших суб'єктів господарювання,
здійснюються суб'єктами
господарювання шляхом поставки, а у
випадках, передбачених цим Кодексом,
також на основі договорів
купівлі-продажу.

Як передбачено ч. 1 ст. 265 Господарського
кодексу України, за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих
цим Кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договір
купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265
Господарського кодексу України).

Згідно положень Цивільного кодексу
України про купівлю-продаж (ст. ст. 662-663,
689, 691-692), продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором та у встановлений договором
строк; покупець зобов'язаний прийняти
товар та оплатити його за ціною,
встановленою в договорі та в
обумовлений договором строк.

Отже, договір поставки є двостороннім
та оплатним, за яким в однієї сторони
існує обов'язок поставити товар, а в
іншої - прийняти такий товар та
оплатити його ціну у встановлений
строк.

Як повідомляє позивач, ним на виконання
умов договору поставки № 01-К від 30.07.2012
поставлено, а відповідачем отримано
Товар на суму 1596597,00 грн., включаючи
залізничний тариф.

Поставка Товару здійснена в період з
04.10.2012 по 13.11.2012 на підставі видаткових
накладних № № РН-0000003 - РН-0000040 та № №
РН-0000042 - РН-0000047 (том І а.с. 46-88). Товар
отримано відповідачем через
представника, що діяв на підставі
довіреностей №235а від 04.10.2012 та №256 від
01.11.2012 (том І а.с. 43-44).

За вимогами Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" (ст. 9) підставою
для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

За змістом пункту 2.4. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88, первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа (форми), дата
і місце складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції (у натуральному
та/або вартісному виразі), посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції. Залежно від
характеру операції та технології
обробки даних до первинних документів
можуть бути включені додаткові
реквізити: ідентифікаційний код
підприємства, установи з Державного
реєстру, номер документа, підстава для
здійснення операцій, дані про документ,
що засвідчує особу-одержувача тощо.

Надані позивачем видаткові накладні №
№ РН-0000003 - РН-0000040 та № № РН-0000042 -
РН-0000047, які містять в собі, зокрема
відомості про: постачальника і
одержувача товару; вид, кількість та
ціну товару; підписи обох сторін,
відповідають основним вимогам
первинного документа.

Окрім того, при здійсненні операції на
одержання матеріальних цінностей має
складатися довіреність, форма якої
затверджена наказом Мінфіну України
від 16.05.96 р. N99 "Про затвердження
Інструкції про порядок реєстрації
виданих, повернутих і використаних
довіреностей на одержання цінностей".

З матеріалів справи слідує, що
відповідачем видано довіреності № 235а
від 04.10.2012 та № 256 від 01.11.2012 на ім'я
ОСОБА_4, начальник відділу МТП, якого
уповноважено отримати від ТОВ
"Енергобуд-СПМ" сіль технічну (том І а.с.
43, 44). Видаткові накладні № № РН-0000003 -
РН-0000040 та № № РН-0000042 - РН-0000047 містять
посилання на зазначені вище
довіреності № 235а від 04.10.2012 та № 256 від
01.11.2012.

На підставі викладеного, господарський
суд вважає, що наявні у справі
видаткові накладні та довіреності на
отримання товару є належними доказами,
що підтверджують поставку позивачем і
отримання відповідачем Товару.
Заперечення відповідача стосовно
невідповідності наданих позивачем
документів вимогам Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" спростовується
наведеним вище. При цьому,
господарський суд вважає
безпідставним заперечення відповідача
стосовно того, що поставка товару має
підтверджуватися первинними
документами з посиланням на договір,
оскільки обов'язковість зазначення в
первинному документі підстави
здійснення господарської операції
Законом України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні" не передбачено. Згідно
зазначеного вище Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку такий реквізит,
як підстава для здійснення
господарської операції, є додатковим,
який може бути включено до первинного
документа.

Господарський суд також враховує, що за
вимогами Податкового кодексу України
(ст. 201) при здійсненні операцій з
постачання товарів/послуг платник
податку - продавець товарів/послуг
зобов'язаний надати покупцю податкову
накладну. Податкова накладна
складається на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс). Податкова накладна є підставою
для нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

З викладеного слідує, що податкова
накладна - це звітний податковий
документ, що підтверджує виникнення
податкового обов'язку платника
податків у зв'язку з продажем товарів
(робіт, послуг) і одночасно підтверджує
право на податковий кредит у покупця -
платника податків у зв'язку з
придбанням таких товарів (робіт,
послуг). Відсутність податкової
накладної не дає права включення до
податкового кредиту будь-яких витрат
щодо сплати податку.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем на кожну поставку товару за
видатковими накладними оформлено
податкові накладні, які включені до
Реєстру виданих та отриманих
податкових накладних (том І а.с. 162-203,
том ІІ а.с. 16-29). Відповідно до наявних у
справі додатків №5 до податкових
декларацій з податку на додану
вартість дочірнього підприємства
"Кіровоградський облавтодор" ВАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" (), які подавались до
податкового органу за період
жовтень-грудень 2012, відповідачем
включено до податкового кредиту суми
ПДВ з поставок, що здійснені позивачем -
ТОВ "Енергобуд-СПМ" та на які видано
податкові накладні (том ІІ а.с. 1-11).

В матеріалах справи відсутні відомості
про наявність між сторонами інших
правовідносин з поставки чи
купівлі-продажу Товару, крім тих, про
які повідомляє позивач, та які б
слугували підставою здійснення
зазначеного вище податкового обліку.

На підставі викладеного, господарський
суд приходить до висновку про
доведеність матеріалами справи
отримання дочірнім підприємством
"Кіровоградський облавтодор" ВАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" Товару
від ТОВ "Енергобуд-СПМ" за видатковими
накладними, які надано позивачем.

Згідно частини 1 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Договором поставки № 01-К від 30.07.2012
встановлено, що розрахунки за
поставлений Товар проводяться шляхом
оплати Покупцем після пред'явлення
Постачальником, отримання від
постачальника рахунку на оплату Товару
та підписання сторонами акту
приймання-передачі Товару і передачі
документів, визначених пунктом 4.2.
договору (п. 4.1. договору). До рахунка
додаються: документи, що підтверджують
належні якість Товару (сертифікат або
паспорт якості), видаткові накладні,
податкові накладні та інші первинні
документи, передбачені для даного виду
Товару чинним законодавством (п. 4.3.
договору). Сторони свідчать, що
Покупець зобов'язується розрахуватися
з Постачальником за отриманий Товар в
термін 30 днів з моменту отримання від
Постачальника документів відповідно
до п.п. 4.1., 4.2. договору (п. 4.3. договору).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Дані норми
кореспондують з частиною 1 ст. 193
Господарського кодексу України.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Господарський суд враховує, що в
матеріалах справи відсутні будь-які
відомості та докази того, що між
сторонами існує інший договір, ні ж той,
на який посилається позивач, тоді як
поставлений Товар - сіль технічна, є тим
Товаром, який підлягав поставці згідно
договору № 01-К від 30.07.2012. Слід також
відмітити, що довіреність № 256 від
01.11.2012, яка виписана відповідача,
містить посилання на договір № 01-К від
30.07.2012 (том І а.с. 44). Посилання на
вказаний договір міститься і в
претензії позивача, відповідно до якої
відповідачем підписано акт звірки
розрахунків (том І а.с. 17-20, 45).

Матеріалами справи підтверджено, що
позивачем виписано рахунки-фактури на
оплату, податкові накладні і надано
посвідчення якості та безпеки на сіль
(том І а.с. 119-203, 218-237). Відповідач не
повідомив та не надав доказів
невиконання позивачем обов'язку щодо
передачі разом з товаром передбачених
п.4.2. договору супроводжувальних
документів, а також доказів
витребування ним цих документів. Разом
з цим, в силу ст. 666 Цивільного кодексу
України, якщо продавець не передає
покупцеві приналежності товару та
документи, що стосуються товару та
підлягають переданню разом з товаром
відповідно до договору купівлі-продажу
або актів цивільного законодавства,
покупець має право встановити розумний
строк для їх передання. Якщо
приналежності товару або документи, що
стосуються товару, не передані
продавцем у встановлений строк,
покупець має право відмовитися від
договору купівлі-продажу та повернути
товар продавцеві.

Не надано відповідачем й доказів того,
що приймаючи від позивача товар,
відповідач мав зауваження або
претензії, а також доказів повернення
товару позивачу. Натомість, здійснюючи
часткову оплату вартості Товару та
залізничного тарифу, відповідач у
призначеннях платежу послався на
рахунки-фактури позивача, що є
свідченням їх отримання.

Не складення між сторонами
акта-приймання передачу Товару не є
відкладальною обставиною чи
простроченням кредитора, оскільки
фактична передача Товару підтверджена
видатковими накладними з
довіреностями.

За розрахунком позивача, відповідач
розрахувався за Товар, включаючи
оплату залізничного тарифу, частково,
сплативши позивачеві 1150000,00 грн., на
підтвердження чого надано виписки по
банківським рахункам (том І а.с. 92-97).
Заборгованість відповідача перед
позивачем становить 446597,00 грн. (1596597,00
грн. - 1150000,00 грн.).

08.01.2014 позивач звернувся до відповідача
з претензією про сплату боргу за
договором поставки № 01-К від 30.07.2012 в
сумі 496597,00 грн. та штрафних санкцій, до
якої додано розрахунок та акт звірки
рахунків від 08.01.2014 (том І а.с. 17-18).
Вказаний акт звірки рахунків, згідно
якого обліковано суму заборгованості
відповідача перед позивачем в розмірі
496597,00 грн., підписано зі сторони
дочірнього підприємства
"Кіровоградський облавтодор" ВАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" та
скріплено печаткою підприємства (том І
а.с. 45).

Господарський суд зауважує, що акт
звірки розрахунків хоча і не є
первинним бухгалтерським документом,
так як прямо не відображає
господарські операції та не
підтверджує їх здіснення, однак може і
має оцінюватись судом стосовно
існування правовідносин та виконання
зобов'язання. Господарський суд вважає,
що підписавши акт звірки від 08.01.2014,
який надсилався з претензією, без
зауважень та скріпивши його печаткою
підприємства, відповідач тим самим
підтвердив наявність заборгованості
перед позивачем станом на 08.01.2014 в
розмірі 496597,00 грн. за договором
поставки № 01-К від 30.07.2012. Після
звернення позивача з претензією та
підписання акту звірки, відповідачем
20.02.2014 сплачено з призначенням платежу:
"Погашення кредиторської
заборгованості за отриману продукцію"
50000,00 грн. (том І а.с. 97), після чого
залишок заборгованості склав 446597,00 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. В силу
вказаної норми предметом доказування є
обставини, які свідчать про дійсні
права та обов'язки сторін у справі та
складаються з фактів, якими позивач
обґрунтовує підстави позову, та фактів,
якими відповідач обґрунтовує
заперечення проти позову. При цьому,
згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

На підставі викладеного, оскільки на
час розгляду справи відповідач не
надав до суду доказів оплати вартості
Товару, включаючи залізничний тариф,
отриманого за видатковими накладними
№ № РН-0000003 - РН-0000040 та № № РН-0000042 -
РН-0000047, тоді як отримання Товару в
загальній сумі 1596597,00 грн., включаючи
залізничний тариф, є підтвердженим
матеріалами справи, господарський суд
дійшов висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача 446597,00 грн. суми
основного боргу є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Провадження у справі в частині
позовних вимог про стягнення з
дочірнього підприємства
"Кіровоградський облавтодор" ВАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" пені в
розмірі 1944,32 грн., штрафу в розмірі 1944,32
грн. та 3% річних в розмірі 15999,95 грн.
підлягає припиненню на підставі п. 4 ч. 1
ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України у зв'язку з відмовою
позивача від позову в цій частині
згідно заяви від 12.05.2014 (том ІІ а.с. 32) і
прийняттям відмови судом.
Господарський суд до прийняття відмови
від позову в зазначеній частині
роз'яснив присутнім в судовому
засіданні представникам сторін
наслідки відповідної процесуальної
дії, які визначені ч. 2 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

У відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір за вимогою про стягнення
суми основного боргу покладається на
відповідача.

Згідно Закону України "Про судовий
збір" припинення провадження у справі
не є підставою для повернення суми
судового збору, а тому в частині
позовних вимог, за якими провадження
припинено, судовий збір залишається за
позивачем.

Керуючись ст. 49, п. 4 частини першої ст. 80,
ст. ст. 82, 84, 85, 87, 116 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

В И Р І Ш И
В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергобуд-СПМ" до
дочірнього підприємства
"Кіровоградський облавтодор"
відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" про
стягнення 446 597,00 грн. суми основного
боргу задовольнити.

Стягнути з дочірнього підприємства
"Кіровоградський облавтодор"
відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" (25015, м.
Кіровоград, вул. Полтавська, 38,
ідентифікаційний код 32039992) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергобуд-СПМ" (25014, м.
Кіровоград, вул. Валентини Терешкової,
227, ідентифікаційний код 38268315) - 446 597,00
грн. суми основного боргу, а також 8 931,94
грн. судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання
рішенням законної сили.

Прийняти відмову товариства з
обмеженою відповідальністю
"Енергобуд-СПМ" від позову в частині
стягнення з дочірнього підприємства
"Кіровоградський облавтодор"
відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" пені в
розмірі 1944,32 грн., штрафу в розмірі 1944,32
грн. та 3% річних в розмірі 15999,95 грн.

Припинити провадження у справі в
частині позовних вимог про стягнення з
дочірнього підприємства
"Кіровоградський облавтодор"
відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" (25015, м.
Кіровоград, вул. Полтавська, 38,
ідентифікаційний код 32039992) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергобуд-СПМ" (25014,
м. Кіровоград, вул. Валентини
Терешкової, 227, ідентифікаційний код
38268315) пені в розмірі 1944,32 грн., штрафу в
розмірі 1944,32 грн. та 3% річних в розмірі
15999,95 грн.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи Дніпропетровським апеляційним
господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається
через місцевий господарський суд, який
розглянув справу, протягом десяти днів
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.05.2014.

Суддя
В.В.Тимошевська