ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2014 року Справа №
904/652/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.В.
(доповідач),

суддів: Крутовських В.І., Чоха Л.В.,

при секретарі судового засідання
Ревковій Г.О.

за участю представника позивача:
Грицаєнко М.О., представник,
довіреністьб/н від 01.04.14 ;

від відповідача: представник
відповідача у судове засідання не
з'явився, про час та місце судового
засідання повідомлений належним
чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма "Весна" на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 11.03.2014р.
у справі № 904/652/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бізон-Імпорт", м.
Пологи, Запорізької області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма "Весна", с.
Павлопілля, Нікопольського району,
Дніпропетровської області

про стягнення 316 072, 89 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 11.03.2014р.
у справі № 904/652/14 (суддя
Золотарьова Я.С.) позов задоволено в
повному обсязі. Стягнуто з товариства
з обмеженою відповідальністю
"Агрофірма "Весна" на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Бізон-Імпорт"
294197,58грн. - основного боргу та 21875,31 грн. -
пені.

Не погодившись з даним рішенням,
відповідач звернувся до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
скасувати частково, як прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та відмовити в
задоволені позовних вимог в частині
стягнення суми пені.

Посилається на помилковість
розрахунку пені, а саме на те, що сума
пені становить 21814.26грн.

Позивач відзив на апеляційну
скаргу не надав, але у судовому
засіданні зазначив, що рішення суду
необхідно залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання, призначене для
розгляду апеляційної скарги,
представник відповідача не з'явився,
про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи те, що коло представників у
судовому засіданні не обмежено та те,
що залучені до справи докази
дозволяють визначитися відносно
законності оскаржуваного рішення,
колегія суддів дійшла до висновку про
можливість розгляду справи у
відсутності представника відповідача,
якого належним чином повідомлено про
час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні 12.05.2014р.
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи,
02.08.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Бізон-Імпорт" (далі
ТОВ "Бізон-Імпорт") та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
"Весна" (далі ТОВ "Агрофірма "Весна")
було укладено договір поставки насіння
№ ЕШ-025/2012 (а.с.11).

Відповідно до пункту 1.1 договору
постачальник зобов'язується передати у
власність покупия насіння, а покупець
зобов'язується прийняти товар та
сплатити його вартість (ціну).
Найменування товару, його вартість
(ціна), строки та умови надавання у
власність визначаються цим договором
та специфікаціями, що є його
невід'ємними частинами

Пунктом 2.1 договору передбачено, що
сторони встановлюють ціну товару та
розміри платежів в гривнях та
визначають їх еквівалент в відповідній
іноземній валюті (долар США або Євро, що
вказуються в специфікації, надалі -
еквівалент).

Згідно з пунктом 2.2 договору кожна
наступна специфікація після першої
регулює окрему поставку товару в
рамках цього Договору, і не скасовує та
не змінює дію попередніх специфікацій
ні повністю, ні частково, якщо тільки
інше не вказано в ній.

Специфікаціями № 001 та №002 від 10.08.2012
року до договору поставки насіння №
ЕШ-025/2012 від 02.08.2012 року, сторони
узгодили конкретний асортимент,
кількість, ціну, строк поставки та
умови оплати товару, що має
передаватися постачальником (а.с.14-15).

На виконання умов договору, позивач
поставив товар відповідачу на загальну
суму 420 281,58 грн. (а.с.16), що
підтверджується видатковою накладною
№ 1254 від 17.08.2012р. та актом прийому
передачі насіння від 17.08.2012р.,
підписаний представниками сторін та
скріплений печатками підприємств
(а.с.18).

Відповідно до специфікацій № 001 та № 002
1-й платіж повинен складати 30 % вартості
товару (126 084,47 грн.) та сплачений до
21.08.2012 року; 2-й платіж повинен складати
30 % вартості товару (126 084,47 грн.) та
сплачений до 15.10.2012 року; 3-й платіж
повинен складати 40 % вартості товару (168
112,63 грн.) та сплачений до 25.11.2012 року.

Відповідач, в порушення прийнятих на
себе зобов'язань, за поставлений товар
розрахувався частково, в сумі 126084,00
грн., у зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість перед позивачем на суму
294197,58 грн.

Вказане підтверджується актом звірки
взаєморозрахунків № 0000063 за період з
01.01.2012 року по 30.11.2012 року, який
підписаний обома сторонами та
скріплений печатками підприємств
(а.с.19).

Відповідачем вказану суму боргу
сплачено не було, що і стало підставою
для звернення позивача з позовом до
суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 712 ЦК України
за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до приписів ст. 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та закону, а одностороння
відмова від виконання своїх
зобов'язань неприпустима.

За умовами ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 ст.530 Цивільного
кодексу України, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлено або визначений момент
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семи денний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Оскільки відповідачем не було надано
доказів повної сплати боргу за
поставлений товар, висновки суду про
стягнення основного боргу в сумі 294 197,58
грн. ґрунтуються на матеріалах справи
та відповідають приписам ст.526 ЦК
України, ст.173,193 ГК України та умовам
договору.

Пунктом 5.2 договору встановлено, що при
невиконанні (неналежному виконанні)
платежів згідно із строками, що
погоджені в цьому договорі покупець
виплачує постачальнику пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період її нарахування.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч.2 ст.343 Господарського
кодексу України платник грошових
коштів сплачує на користь одержувача
цих коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін, але не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

ТОВ "Бізон-Імпорт" було нараховано
відповідачу пеню в сумі 21 875,31 грн. за
період з 16.10.2012р. по 25.05.2013р.

Даний розрахунок перевірено
апеляційним судом та визнано
правомірним, а тому суд обґрунтовано
задовольнив в цій частині позовні
вимоги.

Доводи апеляційної скарги з
посиланням на невірне нарахування пені
не можуть бути прийняті судом до уваги,
оскільки у розрахунку пені, наданому
відповідачем, за 2-м платежем по
Специфікаціям кількість прострочених
днів за період з 16.10.2012р. по 15.04.2013р.
становить 181день, а фактична кількість
днів становить 182дні, у розрахунку пені
за 3-м платежем по Специфікаціям
кількість прострочених днів у наданому
відповідачем розрахунку становить 180
днів, а фактична кількість днів
становить 181день.

Інші доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу, оскільки не
впливають на вирішення справи по суті.

Враховуючи викладене, підстав для
скасування чи зміни рішення суду
відповідно до ст.104 Господарського
процесуального кодексу України не
вбачається.

Керуючись ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
"Весна" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 11.03.2014р.
у справі № 904/652/14 залишити без
змін.

Повернути товариству з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма "Весна"
(53520, Дніпропетровська обл.,
Нікопольский район, с.Павлопілля,
вул..Комсомольска, 46, ) з
державного бюджету України (Управління
Державної казначейської служби
України у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області, , банк ГУ ДКСУ у
Дніпропетровській області,
м.Дніпропетровська, МФО 805012, р/р
2004, код класифікації доходів
бюджету 22030001) надмірно сплачений
судовий збір в сумі 2247,23грн. згідно
платіжного доручення № 46284 від 18.03.2014р.
за подання апеляційної скарги. Вказане
платіжне доручення містить в
матеріалах справи № 904/652/14.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів до
Вищого господарського суду України.

Головуючий
Л.О. Чимбар

Суддя
В.І. Крутовських

Суддя
Л.В. Чоха

Постанова виготовлена в повному обсязі
15.05.2014року.