ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.04.2014
Справа № 905/1190/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання
Курлянскас В.Б.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Елемент», м.Донецьк,
,

до відповідача, Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Донецькміськгаз», м.Донецьк, ,

про скасування оперативно -
господарської санкції, -

за участю уповноважених представників:

від позивача: Вихристюк О.О. - за
довіреністю;

від відповідача: Глущенко Д.В. - за
довіреністю, -

Згідно ст.77 Господарського
процесуального кодексу України у
судових засіданнях оголошувались
перерви з 12.03.2014р. по 08.04.2014р. та з 08.04.2014р.
по 22.04.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Елемент», м.Донецьк,
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до
відповідача, Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Донецькміськгаз»,
м.Донецьк, про скасування
оперативно-господарської санкції у
вигляді нарахування Публічним
акціонерним товариством по
газопостачанню та газифікації
«Донецькміськгаз» Товариству з
обмеженою відповідальністю «Елемент»
на підставі акту приймання-передачі
природного газу №2013/ТП-ПР-1084 від
01.01.2014р. та рахунку на оплату №1084/12 від
03.01.2014р. на суму 89 434,13 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на укладання договору на
постачання природного газу за
регульованим тарифом із відповідачем,
встановлення останнім факту витоку та
складання акту про виявленні порушення
№00146567 від 18.12.2013р., у якому зроблено
висновок про вплив витоків на
результати вимірювання обсягу
спожитого природного газу, внаслідок
чого позивачу наданий акт №2013/ТП-ПР-1084
від 01.01.2014р. на загальний обсяг 22
330м.куб. та виставлений рахунок на
оплату цього спожитого газу. За
висновками позивача розрахунок
вартості 19 320м.куб., з наведених обсягів
природного газу, у розмірі 89 434,13грн. за
проектною номінальною потужністю
неопломбованого газоспоживного
обладнання з урахуванням кількості
годин роботи газоспоживного
обладнання споживача є
оперативно-господарською санкцією, яка
нарахована відповідачем
необґрунтовано.

На підтвердження викладених обставин
позивачем наведено розрахунок 89
434,13грн., надано у копіях: договір на
постачання та транспортування
природного газу №1084-г від 15.12.2010р., акт
про виявленні порушення №00146567 від
18.12.2013р., акт проведення експертної
повірки лічильника газу, рахунок на
оплату №1084/12 від 03.01.2014р., акт
прийому-передачі природного газу
№ДЦГ00037572 від 31.12.2013р., протокол
розрахунків обсягів споживання до акту
№2013/ТП-ПР-1084 за грудень 2013р., а також
копії документів, що підтверджують
правовий статус підприємства.

Нормативно свої вимоги позивач
обґрунтовує посиланням на ст.ст.20, 235, 236,
237 Господарського кодексу України,
ст.ст.1, 2, 12, 54-57 Господарського
процесуального кодексу України,
положення Правил користування
природним газом для юридичних осіб,
затверджених постановою Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики №1181 від
13.09.2012р. та Правил обліку природного
газу під час його транспортування
газорозподільними мережами,
постачання та споживання, затверджених
наказом Міністерства палива та
енергетики України №618 від 27.12.2005р.

12.03.2014р. відповідачем надано відзив
№б/н, б/д на позовну заяву, відповідно
до якого проти задоволення вимог
позивача заперечує, оскільки вважає, що
останнім не вірно обрано спосіб
захисту своїх прав та відсутній
предмет позову з огляду на таке:
по-перше, зауважує, що договір №1084-Г від
15.12.2010р., на який посилається
відповідач, як на правову підставу
спірного питання, та копія якого
долучена до позову, не регулює
взаємовідносини сторін станом на
грудень 2013р.; позивачем не надано
технічну угоду, на яку посилається
позивач, обґрунтовуючи свої вимоги;
по-друге, не доведено застосування
відповідачем до позивача саме
оперативно-господарської санкції;
по-третє, хибно зазначено застосування
оперативно-господарської санкції на
підставі акту приймання-передачі
природного газу №2013/ТП-ПР-1084 від
01.01.2014р. та рахунку на оплату №1084/12 від
03.01.2014р. на суму 89 434,13 грн., адже даний
акт та рахунок є лише розрахунковими
документами, що відображають
взаєморозрахунки сторін, та не можуть
бути підставою застосування
оперативно-господарських санкцій.

Нормативним підґрунтям означеної
позиції відповідач зазначає ст.ст.235, 236,
237 Господарського кодексу України,
ст.ст.22, 33, 34, 59 Господарського
процесуального кодексу України та п.4.3
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р.

02.04.2014р. через канцелярію
господарського суду Донецької області
від позивача надійшли пояснення №б/н
від 31.03.2014р., за змістом яких останній
свідчить про помилкове долучення до
матеріалів позовної заяви копії
договору №1084-г від 15.12.2010р., існування
правовідносин на підставі договору
№2013/ТП-ПР-1084 від 03.12.2012р. на момент
виникнення спірних відносин 18.12.2013р. та
відсутність можливості у наданні копії
цього правочину за певних обставин.
Також роз'яснено обраний позивачем
спосіб захисту з посиланням на приписи
ст.ст.235, 236, 237 Господарського кодексу
України, зокрема, визначено, що
застосування положень Правил обліку
природного газу під час його
транспортування газорозподільними
мережами, постачання та споживання,
затверджених наказом Міністерства
палива та енергетики України №618 від
27.12.2005р. прямо передбачено п.3.2 договору,
відповідачем встановлено порушення з
боку позивача, як власника
комерційного вузла обліку обов'язку
щодо дотримання відповідного
технічного стану вузла, про що між
сторонами складений акт про виявлені
порушення №00146567 від 18.12.2013р., який в
свою чергу є підставою для перерахунку
обсягу газу, що в подальшому було
зроблено відповідачем. Отже, на думку
позивача, дана дія відповідача
направлена на попередження повторення
порушень зобов'язання з боку позивача,
а саме недотримання в майбутньому
відповідного технічного стану вузла, а
можливість вдатися до таких дій,
передбачена п.3.2 договору, який містить
посилання на наведені Правила. Тому,
має місце ознака
оперативно-господарської санкції у
розумінні п.3 ч.1 ст.236 Господарського
кодексу України та, що передбачена п.5.9
Правил, адже вона змінює порядок
визначення обсягу спожитого позивачем
газу. Крім того, позивач наполягає на
тому, що ним правильно визначена ціна
позову шляхом зменшення нарахованої
вартості відповідачем на суму вартості
фактично спожитого позивачем газу,
оскільки п'ять складових вартості
спожитого газу (власне газ, розподіл
газу, розподіл магістральними
мережами, постачання та цільова
надбавка) включені до кожного
нарахованого відповідачем кубічного
метру газу.

08.04.2014р. через канцелярію суду
представником позивача подано
клопотання №б/н, б/д, яким долучено до
матеріалів справи копії наступних
документів: акту №2013/ТП-ПР-1084
приймання-передачі природного газу за
договором від 03.12.2012р. №2013/ТП-ПР-1084 від
01.01.2014р., повідомлення про припинення
(обмеження) газопостачання №1084 від
13.01.2014р., рішення господарського суду
Донецької області від 21.06.2010р. по справі
№7/28пд.

Разом з цим, 08.04.2014р. відповідачем
надані пояснення №б/н, б/д, у яких
повідомлено, що розрахунок спожитого
газу здійснений відповідно до Правил
користування природним газом для
юридичних осіб, затверджених
постановою НКРЕ №1181 від 13.09.2012р. та
Правил обліку природного газу під час
його транспортування
газорозподільними мережами,
постачання та споживання, затверджених
наказом Міністерства палива та
енергетики України №618 від 27.12.2005р.,
тобто за проектною номінальною
потужністю неопломбованого газового
обладнання з урахуванням кількості
годин роботи газового обладнання
споживача, що зазначено у додатку №1 до
договору №2013/ТП-ПР-1084 від 03.12.2012р.,
оскільки відповідно до акту проведення
експертної повірки лічильника газу,
ЗВТ позивача визнано непридатним до
застосування. З огляду на таке,
проведення відповідачем перерахунку
спожитого природного газу ґрунтується
виключно на підставі норм чинного
законодавства та не порушує прав
позивача. Також зазначено, що позивач
мав належним чином організувати роботу
по технічному обслуговуванню
(перевірці) на своєму підприємстві для
своєчасного виявлення невідповідності
технічного стану ЗВТ, тому
відповідальність за технічний стан
вузлів обліку покладається на власника
підприємства. Також, відповідач
свідчить що проведена перевірка
18.12.2013р. не була позачерговою, отже не
було підстав для письмового
попередження відповідача. Одночасно,
зауважено на правомірності дій
відповідача щодо виявлення витоку газу
та подальше реагування щодо цього. До
того ж, з посиланням на приписи ст.111-28
Господарського процесуального кодексу
України, відповідач стверджує про
недопустимість застосування висновків
Верховного суду України по справі
№2-28/2397-2010 щодо спірних правовідносин,
оскільки останні є у межах відносин з
газопостачання, коли при вирішенні
наведеної справи предмет розгляду
стосується правовідносин у сфері
електроенергетики.

Відповідачем, разом із поясненнями,
суду представлено копії наступних
документів: договору на постачання
природного газу за регульованим
тарифом №2013/ТП-ПР-1084 від 03.12.2012р. із
додатками №1-№7 до нього, акту про
виявлені порушення №00146567 від 18.12.2013р.,
листа №1273 від 23.12.2013р., акту перевірки
технічного стану вузла обліку №1084 від
24.12.2013р., акту про виявлені порушення
№00146568 від 24.12.2013р., акту обстеження та
опломбування комерційного вузла
обліку газу споживача №00147450 від
24.12.2013р., акту перевірки технічного
стану вузла обліку №б/н від 25.12.2003р.,
акту проведення експертної повірки
лічильника газу №б/н, б/д, протоколу
№б/н від 03.01.2014р. роботи комісії з
розгляду актів виявлення про порушення
«Правил обліку газу під час його
транспортування, постачання та
споживання», затверджених наказом
Міністерства палива та енергетики
України №618 від 27.12.2005р.

22.04.2014р. позивачем надані пояснення
№б/н від 22.04.2014р., за змістом яких
останній свідчить, зокрема про
відсутність належного підтвердження
факту прийняття позивачем газу за
грудень в обсязі 22 330 куб.м., а тому
нарахування грошових коштів за
вказаний обсяг газу є односторонньою
дією відповідача, а відтак підпадає під
ознаки оперативно-господарської
санкції.

22.04.2014р. відповідачем із супровідним
листом №б/н, б/д до матеріалів справи
додано копії: акту №2013/ТП-ПР-1084
приймання-передачі природного газу за
договором від 03.12.2012р. №2013/ТП-ПР-1084 від
01.01.2014р. та протоколу розрахунку
обсягів споживання до акту №2013/ТП-ПР-1084
по споживачу ТОВ «Елемент» за грудень
2013р.

У судових засіданнях позивач
наполягав на задоволені позовних вимог
у повному обсязі з урахуванням
представлених письмових пояснень.

Представник відповідача у судових
засіданнях проти задоволення позовних
вимог заперечив у повному обсязі, з
підстав викладених у наданих суду
відзиві та поясненнях.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, суд дійшов
висновку, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами статей 4-2, 4-3
Господарського процесуального кодексу
України, правосуддя у господарських
судах здійснюється на засадах рівності
всіх учасників судового процесу перед
законом і судом та на засадах
змагальності.

Відповідно до вимог статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Судовими доказами за
визначенням статей 32-38 Господарського
процесуального кодексу України слід
вважати документи, які можуть
підтвердити або спростувати обставини,
що мають значення для правильного
вирішення спору.

Предметом розгляду по даній справі є
правомірність застосування
оперативно-господарської санкції
відповідачем 01.01.2014р. у вигляді
нарахування останнім позивачу 89
434,13грн. на підставі акту
приймання-передачі природного газу
№2013/ТП-ПР-1084 та рахунку на оплату №1084/12
від 03.01.2014р.

За твердженнями позивача застосування
господарської санкції відповідачем
направлено на попередження повторення
порушень зобов'язань, зафіксованого
актом про виявлені порушення від
18.12.2013р., з боку Товариства з обмеженою
відповідальністю «Елемент», як
власника комерційного вузла обліку, в
частині недотримання у майбутньому
відповідного технічного стану вузла.

Під час виникнення спірних
правовідносин, як свідчать матеріали
справи, між позивачем (споживач) та
відповідачем (постачальник) є
укладеним договір на постачання
природного газу за регульованим
тарифом №2013/ТП-ПР-1084 від 03.12.2012р., згідно
із п.1.1 якого постачальник, протягом
2013р., постачає природний газ
промисловим споживачам та іншим
суб'єктам господарювання, які є
кінцевими споживачами в обсягах і
порядку, передбачених договором для
забезпечення потреб споживача, а
останній оплачує постачальнику
вартість газу і наданих послуг у
розмірах, строках, порядку та на умовах,
передбачених цим правочином.

Згідно п.1.2 договору, передача газу
здійснюється на межах балансової
належності об'єктів споживача
відповідно до актів розмежування
балансової належності об'єктів
газоспоживання і експлуатаційної
відповідальності сторін (додаток 4)
(точка комерційного обліку газу).
Перелік комерційних вузлів обліку газу
та газоспоживного обладнання
визначається сторонами у додатку 1 до
договору.

Відповідно до наведеного переліку,
обсяг газу, який постачається
споживачу, вимірюється, зокрема, (мовою
оригіналу): «ротационный счетчик,
РГ-К-Ех, №10600, 12/07/2006, 1.0; корректор, В25,
№02102, 07/07/2006», номінальні витрати газу
на один газоспоживаючий прилад
(м3/годин) - 17,50.

При цьому, за приписами п.3.2 договору,
облік обсягів газу, що постачається на
умовах означеного правочину,
здійснюється згідно з Правилами обліку
природного газу під час його
транспортування газорозподільними
мережами, постачання та споживання,
затвердженими наказом Міністерства
палива та енергетики України №618 від
27.12.2005р., та Правилами користування
природним газом для юридичних осіб,
затверджених постановою НКРЕ №1181 від
13.09.2012р.

До того ж, дотримання норм вказаних
правил, при виконанні договору
№2013/ТП-ПР-1084 від 03.12.2012р., сторонами
обумовлено у його преамбулі.

Пунктом 3.12.1 Правил користування
природним газом для юридичних осіб,
затверджених постановою НКРЕ №1181 від
13.09.2012р., визначено, що сторони договору
мають право контролювати правильність
експлуатації засобів вимірювальної
техніки у будь-якій час доби.

Доні положення знайшли своє
відображення у п.3.4 договору, яким
передбачено право постачальника
перевіряти роботу вузлів обліку,
встановлених у споживача, у тому числі
за допомогою еталонних пересувних
вимірювальних комплексів, а також
вимагати позачергової перевірки
вузлів обліку спеціально
уповноваженим органом у сфері
метрології. Споживач зобов'язаний
забезпечити доступ представників
постачальника до вузлів обліку,
відключаючих пристроїв, газопроводів
та газоспоживного обладнання, що
розташовані на території споживача.

На підставі вищевказаного
відповідачем 18.12.2013р. проведено
перевірку технічного стану вузла
обліку позивача, за результатами якої
встановлено витік газу на склі
лічильного механізму, не герметичність
корпусу газового лічильника, витік
масла з задньої та передньої кришки
газового лічильника, чужорідний
предмет під склом суматора газового
лічильника, про що складено
відповідний акт про виявлені порушення
№00146567 від 18.12.2013р.

Відповідно до п.5.12 Правил обліку
природного газу під час його
транспортування газорозподільними
мережами, постачання та споживання,
затвердженими наказом Міністерства
палива та енергетики України №618 від
27.12.2005р., у разі виникнення між
сторонами суперечливих питань щодо
технічних, у тому числі метрологічних,
характеристик ЗВТ сторони договору
мають право вимагати проведення
позачергової або експертної повірки
ЗВТ територіальними органами
Держспоживстандарту України.

Листом №1273 від 23.12.2013р. відповідач
повідомив позивача про необхідність
проведення експертної повірки ЗВТ.
Факт отримання даного листа
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Елемент»
підтверджується відповідною відміткою
останнього на цьому документі.

Як свідчить акт перевірки технічного
стану вузла обліку №1084 та акт про
виявленні порушення №00146568, 24.12.2013р.,
відповідач у присутності представника
позивача розпломбував газовий
лічильник останнього для проходження
експертної повірки.

Також, 24.12.2013р. на підприємстві позивача
було прийнято новий вузол обліку газу
на базі газового лічильника GSM-G-40, про
що складено акт обстеження та
опломбування комерційного вузла
обліку газу споживача №00147450.

25.12.2013р. співробітником ДП
«Донецькстандартметрологія»
проведено експертну повірку газового
лічильника РГ-К-40-0.1-01-Ч-5-Ех, заводський
номер 10600, у присутності представника
позивача та відповідача, оформлену
відповідним актом перевірки
технічного стану вузла обліку.

Відповідно до акту проведення
експертної повірки лічильника газу б/н,
за результатами експертної повірки,
означений газовий лічильник, що
належить Товариству з обмеженою
відповідальністю «Елемент», визнано не
придатним до застосування.

Відповідно до вимог п.3.12.2 Правил
користування природним газом для
юридичних осіб, затверджених
постановою НКРЕ №1181 від 13.09.2012р.,
перерахунки обсягу споживання
/розподілу/ транспортування природного
газу проводяться у випадках:

- непридатності до застосування
(несправності) ЗВТ за результатами
експертизи, повірки та/або технічної
перевірки вузла обліку.

Відповідно до п.3.12.3 цих Правил,
перерахунки обсягу споживання
/розподілу/ транспортування природного
газу проводяться за період відсутності
(несправності) ЗВТ, починаючи з дати
проведення останньої перевірки
комерційного вузла обліку газу або з
дати зняття ЗВТ до моменту
встановлення повірених ЗВТ, з
урахуванням кількості годин роботи
газового обладнання споживача.

У разі якщо такі перевірки не
проводились або немає актів про
зняття ЗВТ перерахунки проводяться за
період, починаючи з розрахункової доби
поточного календарного місяця або з
моменту пуску газу після планових та
інших відключень у поточному місяці,
яки здійснювались спільно з
газорозподільним /газотранспортним/
підприємством.

Відповідно до п.3.12.4 Правил, якщо
власником комерційного вузла обліку
газу є споживач, перерахунки обсягу
споживання /розподілу/ транспортування
природного газу за період відсутності
(несправності) ЗВТ здійснюються
газорозподільним / газотранспортним
підприємством за показами дублюючого
вузла обліку, а у разі відсутності
дублюючого вузла обліку - за проектною
номінальною потужністю
неопломбованого газового обладнання
(до якого здійснюється газопостачання)
з урахуванням кількості годин роботи
газового обладнання споживача.

Аналогічні вимоги міститься у п.5.13
Правил обліку природного газу під час
його транспортування
газорозподільними мережами,
постачання та споживання,
затвердженими наказом Міністерства
палива та енергетики України №618 від
27.12.2005р., відповідно до якого,
перерахунки об'єму
протранспортованого газу проводяться
у випадках: тимчасової відсутності ЗВТ
(зняття ЗВТ на періодичну, позачергову,
експертну повірку та ремонт);
непридатності до застосування
(несправності) ЗВТ за результатами
перевірки технічного стану
комерційного вузла обліку газу.

Відповідно до п.5.13.1 приведених Правил,
перерахунки об'єму
протранспортованого газу проводяться
за період відсутності (несправності)
ЗВТ, починаючи з дати проведення
останньої перевірки комерційного
вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ
до моменту встановлення повірених ЗВТ,
з урахуванням кількості годин роботи
газового обладнання споживача.

У разі, якщо такі перевірки не
проводились або немає актів про
зняття ЗВТ, перерахунки проводяться за
період, починаючи з контрактної доби
поточного календарного місяця або з
моменту пуску газу після планових та
інших відключень у поточному місяці,
які здійснювались спільно з обліковою
організацією.

За приписами наведеного пункту Правил,
якщо власником комерційного вузла
обліку газу є споживач, перерахунки
об'єму протранспортованого газу за
період відсутності (несправності) ЗВТ
здійснюються обліковою організацією
за проектною номінальною потужністю
неопломбованого газового обладнання з
урахуванням кількості годин роботи
газового обладнання споживача.

Так, за твердженнями відповідача, що
знаходять своє підтвердження виходячи
з матеріалів справи та фактичних її
обставин, з огляду на непридатність до
застосування (несправність)
комерційного вузла обліку за
результатами технічної перевірки
відповідачем здійснено перерахунок
спожитого позивачем обсягу природного
газу у грудні 2013р. та визначено у
відповідності до положень означених
вище правил, що газотранспортне
підприємство протранспортувало,
постачальник передав відповідно до
договору №2013/ТП-ПР-1084 від 03.12.2012р., а
споживач прийняв природний газ в
обсязі 22 330м.куб., про що складено акт
№2013/ТП-ПР-1084 від 01.01.2014р.
приймання-передачі природного газу за
договором №2013/ТП-ПР-1084 від 03.12.2012р. із
протоколом розрахунку обсягів
споживання за грудень 2013р.

Пунктом 2.9 договору визначено, що
послуги з постачання газу
підтверджуються підписаним сторонами
актом приймання-передачі газу, що
оформлюється за даними вузлів обліку,
визначених у додатку №1 до договору
згідно з роздрукованою інформацією з
обчислювачів про кількість
облікованого газу, характер і
тривалість аварійних ситуацій,
оперативні втручання у його роботу, або
з журналів обліку газу та відомостей
про фактичне споживання газу, у разі
використання побутових лічильників.

Як встановлено п.2.10 договору,
постачальник до п'ятого числа,
наступного за звітнім місяцем,
направляє споживачу два примірника
акта приймання-передачі газу за
звітній місяць, підписані
уповноваженим представником та
скріплені печаткою постачальника.

За приписами п.2.11 договору, споживач
протягом двох днів з дати одержання
акта приймання-передачі газу
зобов'язується повернути
постачальнику один примірник
оригіналу акта приймання-передачі
газу, підписаний уповноваженим
представником та скріплений печаткою
споживача, або надати в письмовій формі
мотивовану відмову від підписання акта
приймання-передачі газу. У випадку
відмови від писання акта
приймання-передачі газу розбіжності
підлягають урегулюванню відповідно до
договору або в судовому порядку. До
прийняття рішення судом обсяг та
вартість послуг з постачання газу
встановлюються відповідно до даних
постачальника.

Представником відповідача у судовому
засіданні надано оригінал акту
приймання-передачі природного газу
№2013/ТП-ПР-1084 від 03.12.2012р. із протоколом
розрахунку обсягів споживання за
грудень 2013р., копія яких міститься у
матеріалах справи, за результатами
огляду якого встановлено наявність на
ньому підписів сторін та відбитків
мокрих печаток підприємств, про що
відображено у протоколі судового
засідання від 08.04.2014р.

Доказів наявності вмотивованої
відмови від підписання акта
приймання-передачі газу, у розумінні
приписів Господарського
процесуального кодексу України, а
також незгоди з даними, що містить цей
акт, суду не представлено.

Відтак, акт приймання-передачі
природного газу №2013/ТП-ПР-1084 від
03.12.2012р. є підписаним постачальником та
споживачем без зауважень, скріплений
печатками обох підприємств, а отже є
належним доказом погодження позивачем
обсягу спожитого ним природного газу у
грудні 2013р.

Враховуючи встановлені обставини,
заперечення позивача стосовно
відсутності підтвердження факту
прийняття газу за грудень в обсязі 22 330
м.куб. судом до уваги не приймаються.

Відповідно ст. 235 Господарського
кодексу України
оперативно-господарські санкції - це
заходи оперативного впливу на
правопорушника з метою припинення або
попередження повторення порушень
господарських зобов'язання, що
використовуються самими сторонами
зобов'язання в односторонньому
порядку. До суб'єкта, який порушив
господарське зобов'язання, можуть бути
застосовані лише ті
оперативно-господарські санкції,
застосування яких передбачено
договором.

Статтею 237 Господарського кодексу
України визначено, що підставою для
застосування оперативно -
господарських санкцій є факт порушення
господарського зобов'язання другою
стороною. Оперативно-господарські
санкції застосовуються стороною, яка
потерпіла від правопорушення, у
позасудовому порядку та без
попереднього пред'явлення претензії
порушнику зобов'язання.

З аналізу приведених норм
матеріального права виходить, що
обов'язковими ознаками
оперативно-господарської санкції є те,
що вона є передбаченим договором
сторін наслідком порушення
зобов'язань, який застосовується з
метою припинення порушення чи
попередження його повторень, та має
односторонній порядок такого
застосування.

Тобто, згідно із приписами вказаних
статей Господарського кодексу України
до суб'єкта, який порушив господарське
зобов'язання, можуть бути застосовані
лише ті оперативно-господарські
санкції, застосування яких передбачено
договором, та, що не опосередковує
підтвердження, або погодження її
застосування з боку правопорушника.

Виходячи з викладених вище обставин та
аналізу норм чинного законодавства,
слідує, що складений відповідачем акт
приймання-передачі природного газу
№2013/ТП-ПР-1084 від 01.01.2014р. та рахунок на
оплату №1084/12 від 03.01.2014р. є наслідком
вжиття порядку визначення кількості
спожитого природного газу,
передбаченого Правилами обліку
природного газу під час його
транспортування газорозподільними
мережами, постачання та споживання,
затвердженими наказом Міністерства
палива та енергетики України №618 від
27.12.2005р., та Правилами користування
природним газом для юридичних осіб,
затверджених постановою НКРЕ №1181 від
13.09.2012р., застосування яких, у свою
чергу, передбачено п.3.2 договору на
постачання природного газу за
регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-1084 від
03.12.2012р., та мають двосторонній характер
і передбачає підписання з боку
споживача. Рахунок на оплату №1084/12 від
03.01.2014р. зумовлений змістом означеного
акту та не має самостійного значення.

Одночасно, за змістом умов договору
сторін застосування такого порядку
визначення обсягу споживання
природного газу не передбачено як
вжиття оперативно-господарської
санкції у розумінні ч.2 ст.236
Господарського кодексу України, і таке
застосування порядку обліку газу не
віднесено до оперативно-господарських
санкцій і ч.1 цієї статті, та, тим більше,
не має на меті спонукати позивача до
припинення ним порушення своїх
зобов'язань за договором, адже
здійснення обліку спожитого
природного газу це спільна дія обох
сторін, порядок проведення якого,
зокрема, з дотриманням положень чинних
нормативних актів, передбачено у п.3.2
укладеного правочину.

З огляду на дане, твердження позивача
щодо встановлення застосування
спірної господарської санкції
укладеним правочином у наведеному
випадку не відповідають дійсності, а
отже судом не враховуються.

Відтак, вбачається відсутність факту
застосовування до позивача з боку
відповідача оперативно-господарської
санкції внаслідок складання акту
приймання-передачі природного газу
№2013/ТП-ПР-1084 та виставлення рахунку на
оплату №1084/12 від 03.01.2014р., а отже і
відсутність об'єкту для скасування.

Таким чином, не встановлено наявність
порушення з боку відповідача у вигляді
протиправного застосування
оперативно-господарської санкції.

Зважаючи на положення ст.1
Господарського процесуального кодексу
України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу
України, ст.20 Господарського кодексу
України, можливість задоволення
позовних вимог перебуває у залежності
від доведеності одночасної наявності
таких елементів: захищуваного
суб'єктивного права (інтересу) у
позивача; порушення означеного ним
права чи інтересу з боку відповідача;
належність обраного способу захисту
(його адекватність характеру
правовідносин і здатність відновити
порушені права чи інтереси, можливість
до застосування за змістом діючого
законодавства).

Відсутність або недоведеність
позивачем згідно приписів чинного
процесуального законодавства
належними доказами будь-якого з
означених елементів унеможливлює
задоволення позовних вимог.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
ґрунтуючись на відсутності
застосування
оперативної-господарської санкції як
такої, виходить неможливість
застосування обраного способу
судового захисту, через що у
задоволенні позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Елемент», м.Донецьк, до відповідача,
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Донецькміськгаз», м.Донецьк, про
скасування оперативно-господарської
санкції у вигляді нарахування
Публічним акціонерним товариством по
газопостачанню та газифікації
«Донецькміськгаз» Товариству з
обмеженою відповідальністю «Елемент»
на підставі акту приймання-передачі
природного газу №2013/ТП-ПР-1084 від
01.01.2014р. та рахунку на оплату №1084/12 від
03.01.2014р. на суму 89 434,13 грн., слід
відмовити.

Наразі, за викладених підстав, дане
усуває необхідність у дослідженні в
межах цієї справи правомірність
застосування такої спірної, фактично
відсутньої санкції, та, як наслідок,
порядку проведення перевірок,
розрахунку обсягу газу та визначення
його вартості у спірному випадку.

Судові витрати підлягають розподілу з
урахуванням норм статті 49
Господарського процесуального кодексу
України та покладаються на позивача у
повному обсязі.

Враховуючи зазначене та керуючись
ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «Елемент»,
м.Донецьк, до відповідача, Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Донецькміськгаз», м.Донецьк, про
скасування оперативно-господарської
санкції у вигляді нарахування
Публічним акціонерним товариством по
газопостачанню та газифікації
«Донецькміськгаз» Товариству з
обмеженою відповідальністю «Елемент»
на підставі акту приймання-передачі
природного газу №2013/ТП-ПР-1084 від
01.01.2014р. та рахунку на оплату №1084/12 від
03.01.2014р. на суму 89 434,13 грн., відмовити.

2. В судовому засіданні 22.04.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

3. Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його оголошення. Зазначений
строк обчислюється з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
ст.ст.84, 85 Господарського
процесуального кодексу України.

4. Повний текст рішення складено 28.04.2014р.

Суддя
О.В. Кротінова