ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

23.04.2014
Справа № 907/201/14

за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
„Мастерпласт Україна", м. Ужгород

до відповідача фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення суми 48012,12
грн.

Суддя О.В. Васьковський

Представники:

від позивача - Митровка Я.В. (дов. від
14.02.14)

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: про стягнення суми 48012,12
грн., у т.ч. 42331,72 грн. основної
заборгованості, 2084,12 грн. 10% річних, 2742,97
грн. пені, згідно договору
купівлі-продажу №25 від 27.02.12 та 846,31 грн.
інфляційних втрат, згідно ст. 625
Цивільного кодексу України.

Позивач просить позов задоволити
мотивуючи тим, що відповідач
неналежним чином виконав умови
договору купівлі-продажу у частині
оплати товару, внаслідок чого виникла
прострочена заборгованість у сумі 42331,72
грн. За порушення строків виконання
зобов'язання позивач, відповідно до
умов договору, нарахував, крім суми
основного боргу, 10% річних у сумі 2084,12
грн., пеню у сумі 2742,97 грн. інфляційні
витрати 846,31 грн.

Відповідач належним чином
повідомлений про судовий розгляд,
проте участь представника у судове
засідання не забезпечив, письмових
заперечень по суті вимог не надав, а
тому відповідно до ст.75 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України), суд розглядає справу за
наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши матеріали
справи, суд встановив:

Між позивачем (продавець по
договору) та відповідачем (покупець по
договору) укладено договір
купівлі-продажу №25 від 27.02.12 (далі -
договір купівлі-продажу), предметом
якого є матеріальні цінності
(будівельні матеріали, оздоблювальні
матеріали тощо).

У відповідності до п.1.2 договору
купівлі-продажу товар, який
передається у власність за даним
договором супроводжується наступною
документацією: рахунок-фактура;
видаткова накладна, в якій
зазначається перелік, кількість та
вартість переданого за договором
товару, а також сума, яку покупець
повинен за нього сплатити; податкова
накладна у випадках передбачених
законодавством.

На підставі накладної №7413 від 10
вересня 2013 р. позивач поставив
відповідачу товар на загальну суму
47931,72 грн., а відповідач прийняв
вказаний товар.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Оцінюючи підстави виникнення
зобов'язань, на основі поданих
позивачем письмових доказів, суд
дійшов висновку, що такою є накладна
№7413 від 10 вересня 2013р. на суму 47931,72 грн.
Вказана накладна не містить посилань
на договір купівлі-продажу №25 від 27.02.12,
як основу її складення. У поданих
позивачем банківських виписках про
часткове виконання відповідачем
грошового зобов'язання за отриманий
товар, підставою проведення
безготівкових платежів зазначено
накладну №7413 від 10 вересня 2013 р. Беручи
до уваги подані докази та оцінюючи їх у
сукупності, суд доходить висновку, що
належною підставою виникнення
грошового зобов'язання у даній справі
буде накладна №7413 від 10 вересня 2013 р.
на суму 47931,72 грн.

Правовідносини щодо поставки
матеріальних цінностей, які є
предметом спору, підпадають під дію
норм ЦК України, що регулюють
купівлю-продаж та поставку (глава 54 ЦК
України).

Наданими доказами позивач довів
передачу матеріальних цінностей
відповідачу, у зв'язку з чим, відповідно
до ст.692 ЦК України обов'язок їх оплати
виникає у відповідача після їх
прийняття.

Боржник, що прострочив
грошове зобов'язання зобов'язаний
сплатити кредитору суму основного
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції та трьох процентів
річних, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом (ч.2
ст.625 ЦК України). Забезпечення
виконання зобов'язання вчиняється у
письмовій формі (ч.1 ст.547 ЦК України).

З огляду на встановлені
судом обставини справи та підстави
виникнення грошового зобов'язання, суд
дійшов висновку про часткове
задоволення позову. Так, з відповідача
підлягає до стягнення сума 42331,72 грн.
основної заборгованості, сума 846,31 грн.
інфляційних втрат та сума 632,95 грн.
трьох процентів річних.

Позовні вимоги, у частині визнаній
судом, позивачем належним чином
обґрунтовані та доведені відповідно з
вимогами ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України.

У решті вимог слід
відмовити.

Згідно з ст.49 ГПК України з відповідача
на користь позивача підлягає стягненню
сума 1827,00 грн. судового збору
пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 1, 15, 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задоволити частково.

Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ід. номер
НОМЕР_1) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
„Мастерпласт Україна" (Закарпатська
область, м. Ужгород, вул. Павловича, 5,
код 33438138):

- суму 43810,98 грн., у т.ч. 42331,72
грн. основної заборгованості, 632,95 грн.
трьох процентів річних та 846,31 грн.
інфляційних втрат;

- суму 1827,00 грн. у відшкодування витрат
по сплаті судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили і
підлягає обов'язковому виконанню на
території України в порядку ст.85
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 28.04.14.

Суддя
О.В. Васьковський