донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

28.04.2014 справа №913/114/13-г

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівПопков Д.О. Татенко
В.М., Радіонова О.О. при секретарі
судового засідання Кулявець Ю.В. за
участю представників сторін: від
позивача: не з'явився; від
відповідача:Матвійчук Ю.Д. (за
довіреністю від 12.05.2011р.); розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Металкомплект-2001", м.
Алчевськ Луганської області на рішення
господарського суду Луганської
області від10.09.2013р. (повний текст
підписано 16.09.2013р.) по справі№913/114/13-г
(суддя Воронько В.Д.) за
позовомПриватного підприємства
"Металкомплект-2001", м. Алчевськ
Луганської області до Публічного
акціонерного товариства "Луганський
ливарно-механічний завод", м. Луганськ
простягнення 762909 грн. 92 коп.

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство
"Металкомплект-2001", м. Алчевськ
Луганської області (Позивач)
звернулось до Господарського суду
Луганської області із позовною заявою
до Публічного акціонерного товариства
"Луганський ливарно-механічний завод",
м. Луганськ (Відповідач) про стягнення
заборгованості за поставлений товар в
сумі 762909 грн. 92 коп.

Рішенням Господарського суду
Луганської області від 05.03.2013 у справі
№ 913/114/13-г у задоволенні позовних вимог
Приватного підприємства
"Металкомплект-2001" відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 15.05.2013 у справі
№ 913/114/13-г апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Металкомплект-2001"
залишено без задоволення, а рішення
Господарського суду Луганської
області від 05.03.2013 - без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 08.08.2013 у справі № 913/114/13-г
касаційну скаргу Приватного
підприємства «Металкомплект-2001»
задоволено частково, рішення
господарського суду Луганської
області від 05.03.2013 та постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 15.05.2013 -
скасовано, справу передано на новий
розгляд до господарського суду
Луганської області.

В постанові зазначено, що: матеріали
справи не містять документів про
втрату печатки Відповідача, її
підробку чи інше незаконне
використання всупереч його волі, але
цим фактами не було надано належної
правової оцінки; судами попередніх
інтонацій не враховані норми права, які
регламентують порядок складання
первинних документів на підтвердження
здійснення господарських операцій, а
також не було досліджено обставини
відображення господарських операцій
відносно спірної поставки товару в
обліку сторін.

Рішенням Господарського суду
Луганської області від 10.09.2013р. (суддя
Воронько В.Д.) за результатами нового
розгляду у задоволенні позовних вимог
відмовлено через не надання Позивачем
на підтвердження своїх вимог належно
оформлених первинних бухгалтерських
документів та доказів, як поставки у
якості товару чавуну переробного
некондиційного, так і погодження з
Відповідачем ціни товару, з огляду на
що у останнього не може існувати перед
Позивачем ніякого боргу. Місцевим
судом зазначено, що Відповідач
розрахувався за отриманий товар у
повному обсязі і всі взаємні
зобов'язання між сторонами припинилися
виконанням. Також вказано, що
матеріалами справи не підтверджуються
доводи Позивача щодо існування між
сторонами даної справи правовідносин
купівлі - продажу чавуну переробного
некондиційного в кількості 1341,95т та
обов'язок Відповідача розрахуватися з
позивачем за цінами, зазначеними в
видаткових накладних та актах
прийому-передачі товару, а зміст
видаткових накладних та приймально -
здавальних актів не відповідає змісту
залізничних накладних щодо
найменування відвантаженого на адресу
Відповідача товару.

Приватне підприємство
"Металкомплект-2001", м. Алчевськ
Луганської області, не погодившись з
прийнятим судовим рішенням,
звернулося з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати рішення
Господарського суду Луганської
області від 10.09.2013р. у справі №913/114/13-г у
повному обсязі та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Скаржник підставами для скасування
рішення суду першої інстанції вказує
його прийняття всупереч вимог
матеріального права та без надання
належної оцінки доказам у справі,
оскільки наявні накладі та акти
приймання-передачі вказують на
виникнення зобов'язань сторін і факт
постачання чавуну підтверджено у
постанові Донецького апеляційного
господарського суду від 31.01.2011р. у
справі №6/193/2011; безпідставність
висновку місцевого суду про
частковість оплати товару; відсутність
нормативних вимог щодо ідентичності
визначання найменування товару в
залізничній квитанції про прийняття
вантажу та видаткових накладних про
передачу товару.

Розпорядженням в.о. голови Донецького
апеляційного господарського суду від
12.03.2014р. за результатами автоматичного
розподілу справи сформовано колегію
суддів у наступному складі: головуючий
(суддя-доповідач) Попков Д.О., Мартюхіна
Н.О., Татенко В.М.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 12.03.2014р.
порушене апеляційне провадження із
призначенням розгляду скарги на
31.03.2014р. о 13.55 год.

Розпорядженням в.о. голови Донецького
апеляційного господарського суду від
31.03.2014р., у зв'язку з виходом суддів
Марченко О.А. та Радіонової О.О. з
відпусток, склад колегії було змінено
на: головуючий (суддя-доповідач) Попков
Д.О., Марченко О.А., Радіонова О.О.

Ухвалою від 31.03.2014р. судова колегія,
враховуючи неявку Відповідача та його
клопотання про відкладання розгляду
апеляційної скарги, відклала розгляд
скарги на 28.04.2014р. о 13:30 год.

Розпорядженням в.о. голови Донецького
апеляційного господарського суду від
28.04.2014р., у зв'язку з відпусткою судді
Марченко О.А. її було замінено у складі
судової колегії на суддю Татенко В.М.

Фіксація судових засідань апеляційної
інстанції здійснювалась за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
у порядку розгляду апеляційної скарги,
встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101
Господарського процесуального кодексу
України.

Представник Позивача у судове
засіданні 28.04.2014р. без пояснення причин
не з'явився, що з огляду на належну
обізнаність про судовий розгляд та
доведення своєї позиції до відома суду
у письмовому вигляді не перешкоджає
розгляду скарги по суті.

Представник Відповідача у судовому
засідання 28.04.2014р. усно проти
задоволення скарги заперечував,
вказуючи на законність і
обґрунтованість переглядуваного
рішення.

Відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права з урахуванням
вказівок Вищого господарського суду
України, судова колегія апеляційної
інстанції зазначає наступне:

Як вбачається із матеріалів справи, в
період з 23.02.2010р. по 05.06.2010р. були
оформлені видаткові накладні на
поставку Позивачем (Постачальник) на
користь ЗАТ «Луганський
ливарно-механічний завод» (попереднє
найменування Відповідача - а.с.22-24, 26 т.1 -
Одержувач/платник) чавуну переробного
некондиційного №№РН-0000050 від 25.03.2010,
РН-0000051 від 30.03.2010р., РН0000054 від 07.04.2010р.,
РН-0000053 від 05.04.2010р., РН-0000101 від 15.04.2010р.,
РН-0000102 від 22.04.2010р., РН-0000103 від 23.04.2010р.,
РН-0000104 від 27.04.2010р., РН-0000106 від 30.04.2010р.,
РН-0000107 від 07.05.2010р., РН-0000135 від 26.05.2010р.,
РН-0000136 від 28.05.2010р., РН-0000138 від 29.05.2010р.,
РН-0000139 від 01.06.2010р., РН-0000140 від 02.06.2010р. в
кількості 985,82 т, по ціні 1166 грн. 67 коп.
(без ПДВ) за тону; №РН-0000032 від 23.02.2010р. в
кількості 67,80т, по ціні 1041 грн. 00 коп.
(без ПДВ) за тону; №№РН-0000071 від 12.04.2010р.,
РН-0000105 від 28.04.2010р., РН-0000137 від 31.05.2010р. в
кількості 151,03т, по ціні 1916 грн. 67 коп.
(без ПДВ) за тону; №РН-0000142 від 05.06.2010р. в
кількості 69,00т, по ціні 1750грн. 00 коп. (без
ПДВ) за тону; № РН-0000141 від 03.06.2010 в
кількості 68,30т, по ціні 1125грн. 00 коп. за
тону (без ПДВ) (а.с.а.с.54 - 75 т.1), тобто
усього 1341,95т на суму 2054743,99грн.

Вказані видаткові накладні з боку
Позивача скріплені його печаткою та
підписані керівником (а.с.13 т.1), а з боку
Відповідача підписані невизначеною за
посадою, прізвищем та ініціалами
особою та скріплені печаткою
канцелярії підприємства, відносно якої
(печатки) матеріали справи не містять
жодних відомостей про її втрату,
підробку або протиправне використання
у розглядуваний період.

Поряд із цим, всі означені видаткові
накладні містять посилання на
рахунки-фактури (а.с.а.с.32-53 т.1), зміст і
дата складання яких відповідає
відомостям щодо поставленого товару і
його вартості, а деякі з видаткових
накладних вказують номери залізничних
вагонів, якими здійснювалося
постачання товару залізницею.

Відомості щодо номерів вагонів,
найменування товару, його ваги і
вартості, вказані у видаткових
накладних підтверджуються означеними
відомостями, наведеними в
приймально-здавальних актах (за
винятком актів, з яких вбачається
доставка товару автомобільним
транспортом - а.с.а.с.81, 84 т.1, відомості
щодо якого (товару) співпадають із
відомостями у видаткових накладних,
які не містять вказівку на номер вагону
- а.с.а.с.59, 62 т.1). Загальна вартість
переданого за всіма наявними
приймально-здавальними актами б/н від
22.02.2010р., 26.03.2010р., 30.03.2010р., 05.04.2010р.,
08.04.2010р., 12.04.2010р., 15.04.2010р., 22.04.2010р.,
23.04.2010р., 27.04.2010р., 28.04.2010р., 30.04.2010р.,
07.05.2010р., 26.05.2010р., 28.05.2010р., 29.05.2010р.,
31.05.2010р., 01.06.2010р., 02.06.2010р., 03.06.2010р.,
05.06.2010р. (а.с.а.с.76-98 т.1) чавуну
передільного (без урахування повторно
наданих актів з додаванням
транспортних витрат) становить
2054743,99грн. Ці приймально-здавальні акти
з боку Відповідача підписані
невизначеною за посадою, прізвищем та
ініціалами особою та скріплені
печаткою канцелярії підприємства та
вказують на передачу чавуну
передільного некондиційного у
кількості 1341,95т нетто.

В свою чергу, вказані у видаткових
накладних та приймально-здавальних
актах номери вагонів, якими
здійснювалась поставка Відповідачеві
частина товару, стягнення несплаченого
залишку вартості якого є предметом
позовних вимог у розглядуваній справі,
співпадають із номерами вагонів,
зазначеними у квитанціях про прийняття
вантажу залізницею від Позивача як
відправника на користь Відповідача як
одержувача: №52178643, №52178756, №52178772,
№52179003, №52178989, №52178994, №52178996, №52178788,
№52178797, №52178811р., №52178822, №52178845, №52178857,
№52178865, №52178891, №52178961, №52178980, №52178972,
№52178984, №52178643 (а.с.а.с.99 - 103, 105 - 119 т.1). Із
змісту означених квитанцій про
приймання вантажу вбачається
відправлення Позивачем на користь
Відповідача вантажу - шлаку
металургійного загальною вагою нетто -
1320т, а також (у вагоні №66067281 за
квитанцією №52178643) - відходів
передільного чавуну вагою нетто - 69т.

Із змісту наданих Відповідачем
залізничних накладних (становили на
дату здійснення розглядуваних
перевезень вантажів залізницею разом
із квитанціями про прийняття вантажу
складову комплекту перевізних
документів - п.1.1. Правил оформлення
перевізних документів, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 21 листопада 2000 р. N 644, в
редакції, що діяла на дату складання
відповідних документів), вбачається, що
ним були отримані шлаки металургійні у
кількості 1251тон нетто (а.с.а.с.171-188 т.1),
хоча за змістом відзиву на позов,
наданого 26.03.2013р. (а.с.а.с.152, 153 т.1)
Відповідач зазначає про отримання
шлаку металургійного у кількості 1320т.

Таким чином, Відповідач документально
підтверджує отримання від Позивача
вантажу, визначеного у квитанціях про
прийняття вантажу/накладних №52178756,
№52178772, №52178788, №52178797, №52178811, №52178822,
№52178845, №52178857, №52178865, №52178891, №52178961,
№52178972, №52178980, №52178984, №52178989, №52178994,
№52178996 та №52179003 - тобто без урахування
вантажу, вказаного у квитанціях про
прийняття вантажу №52178643, №52178857. В свою
чергу, загальна вага нетто отриманого
Відповідачем вантажу разом із
неврахованими ним залізничними
квитанціями становить 1389т. (без
урахування кількості товару, щодо
якого в приймально-здавальних актах
вказується про доставку автомобільним
транспортом).

Апеляційний суду наголошує, що
найменування вантажу у представлених
Позивачем і Відповідачем перевізних
документах, вказане - металургійні
шлаки для переплавки, що не пойменовані
в алфавіті, тоді як деякі з наданих
Відповідачем залізничних накладних в
розділі 4 «Відмітки відправника»
містять вказівку про наявність акту
про походження лому чорних металів
відносно означеного вантажу.

Більш того, зі змісту призначення
платежу, вказаного у наданих
Відповідачем на підтвердження оплати
(а.с.а.с.152, 153 т.1) отриманого за
накладними №52178756, №52178772, №52178788, №52178797,
№52178811, №52178822, №52178845, №52178857, №52178865,
№52178891, №52178961, №52178972, №52178980, №52178984,
№52178989, №52178994, №52178996 та №52179003 товару
платіжних дорученнях (а.с.а.с.154-167 т.1) на
загальну суму 1454750грн., що не містять
штампу банку про проведення платежу,
вбачається здійснення платежу за чавун
переробний некондиційний. Наразі, зі
змісту складеного Позивачем акту
звіряння розрахунків за період з
01.01.2008р. по 18.01.2013р. (а.с.а.с.136-141 т.1),
надісланого Відповідачеві (а.с.а.с.133-135
т.1) та проігнорованого останнім,
вбачається, що всі представлені
платіжні доручення (а.с.а.с.154-167 т.1) були
враховані (навіть у більшій сумі, ніж
зазначає Відповідач - платіж від
24.02.2010р.) при визначені суми стягуваної
заборгованості в розмірі 762902,92грн.

06.03.2012р. Позивач звернувся (а.с.а.с.11, 12
т.1) до Відповідача із вимогою №1/12 від
05.03.2012р. (а.с.а.с.8-10 т.1) про сплату
заборгованості за товар, відвантажений
у період з 23.02.2010р. по 05.06.2010р. включно
згідно згадуваних вище видаткових
накладних, у розмірі 2054743,99грн., через
незадоволення якої звернувся до
місцевого суду з розглядуваним
позовом. Згідно вказаних у позовній
заяві відомостей Позивача, означений
товар сплачений Відповідачем частково
- в сумі 1291834,07грн., з огляду на що
несплачений залишок і предмет позовних
вимог в межах справи №913/114/13-г
становить 762909,92грн.

Як вбачається з матеріалів справи, до
моменту подання розглядуваного в межах
справи №913/114/13-г позову, Приватне
підприємство «Металкомплекс-2001» вже
зверталось із позовними вимогами до
Публічного акціонерного товариства
«Луганський ливарно-механічний завод»
про стягнення за договором постачання
чавуну некондиційного №38 від 18.02.2010р.
грошових коштів в загальному розмірі
988417,73грн., з яких 762909,92грн.
заборгованості.

Рішенням Господарського суду
Луганської області від 12.12.2011р. у справі
№6/193/2011 (а.с.а.с.127, 128 т.1) позовні вимоги
задоволені частково - стягнуто
762909,92грн. заборгованості, 62328,69грн. пені,
72726,25грн. інфляційної індексації та
27276,64грн. - 3% річних. При цьому, судом
було встановлено, що за період з 23.02.2010р.
по 05.06.2010р. Позивачем на користь
Відповідача в межах договору №38 від
18.02.2010р. був поставлений товар на суму
2054743,99грн., який був сплачений лише
частково - в сумі 1291834,07грн.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 31.01.2011р.
(а.с.а.с.129-132 т.1) вказане рішення
місцевого суду було скасовано,а у
задоволені позову - відмовлено з
мотивів недоведеності Позивачем за
наданими первинними документами факту
постачання товару саме в межах
договору №38 від 18.02.2010р. При цьому,
апеляційним судом аналізувався зміст
наведених вище видаткових накладних,
рахунків-фактур, приймально-здавальних
актів та квитанцій про приймання
вантажу, а також - договір поставки №242
від 14.06.2006р. та було вказано про право
звернутися із позовом про стягнення
коштів за поставлений чавун саме на
підставі первинних документів, факт
поставки якого не спростований.

В свою чергу, із змісту договору
поставки №242 від 14.06.2006р. (а.с.а.с.52, 53 т.2)
вбачається, що Позивач (Постачальник)
зобов'язується поставляти покупцю
(Відповідач) лом чорних металів, а
останній зобов'язується його приймати
та оплачувати на умовах, передбачених
договором зі строком дії останнього до
31.12.2006р. Наразі, вказаний договір не
містить умов про його автоматичну
пролонгації по закінченню зазначеного
строку, тоді як доказів його
продовження та чинності впродовж
періоду спірної поставки з 23.02.2010р. по
05.06.2010р. відповідною угодою сторін до
матеріалів справи також не надано.

Втім, за результатами нового розгляду,
запровадженого постановою Вищого
господарського суду України від
08.08.2013р., місцевий господарський суд
відмовив у задоволені позовних вимог,
вказуючи на недоведеність існування
між сторонами правовідносин
купівлі-пролажу чавуну переробного
некондиційного в кількості 1341,95т та
обов'язку Відповідача з його оплати.

Оцінюючи правильність застосування
місцевим судом норм матеріального і
процесуального законодавства в
контексті встановлених обставин,
апеляційний суд дійшов висновку про
обґрунтованість вимог апеляційної
скарги з огляду на таке:

Зі змісту позовної заяви та доданих до
неї документів, вбачається, що
підставою заявлених позовних вимог у
розумінні абз. 4 п.3.12. постанови Пленуму
ВГСУ №18 від 26.12.2011р., є безпосередньо
факт неналежної (неповної і
несвоєчасної) оплати отриманого
Відповідачем за наданими видатковими
накладними, перевізними документами та
приймально-здавальними актами товару.

Донецьким апеляційним господарським
судом в межах справи №6/193/2011 було
відмовлено у задоволенні позову про
стягнення заборгованості в сумі 762909
грн. 92 коп., втрат від інфляції,
процентів річних та пені, нарахованих
за прострочення виконання грошових
зобов'язань за договором №38 від 18.02.2010р.
з тих мотивів, що фактично постачання
чавуну здійснювалось, однак підставою
для такого постачання цей договір не
був. При цьому, факт здійснення такого
постачання Позивачем на користь
Відповідача з урахуванням змісту
судовий актів у справі №6/193/2011 є
преюдиціальним для розглядуваної
справи у розумінні ч.2 ст.35
Господарського процесуального кодексу
України, адже розглядуваний позов
опосередковує вимоги на підставі вже
оцінених первинних документів.

Водночас, така поставка у
розглядуваний період з 23.02.2010р. по
05.06.2010р., враховуючи спливу строку дії
договору поставки №242 від 14.06.2006р. і
відсутність доказів його продовження у
встановленому законом порядку (ст.654
Цивільного кодексу України), за
висновком судової колегії відбувалася
і поза межами договору №242 від 14.06.2006р.
(а.с.а.с.127 - 132 т.1).

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу
України зобов'язання виникають зокрема
з договорів. Аналогічні положення
встановлені і в ст.ст. 173-175
Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу
України договір віднесений до дво-або
багатосторонніх правочинів, що
зумовлює необхідність застосування
загального правила ст. 208 цього Кодексу
та ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу
відносно необхідності вчинення
правочину між Позивачем та
Відповідачем у письмовій формі єдиного
документу.

Разом із тим, за відсутністю
спеціального законодавчого припису
про нікчемність договору постачання у
разі недотримання вимог щодо його
письмової форми, відповідно до ст. 218
Цивільного кодексу України правильно
встановлена місцевим судом
відсутність єдиного документи не
впливає на можливість кваліфікації
правовідносин сторін як постачання
(купівля-продаж товарів), адже
досягнення згоди по всіх істотних
умовах цього виду правовідносин
(асортимент, ціна, кількість, вартість
товару) підтверджується наявними
первинними документами - видатковими
накладними та приймально-здавальними
актами, зміст яких вказує на погодження
якості прийнятого товару і вказаних
вище умов його постачання та у своєї
сукупності дає підстави для висновку
про прийняття пропозиції у розумінні
ст.ст.641, 642 Цивільного кодексу України.

Відхилення місцевим судом цих
документів як неналежних доказів
поставки Позивачем на користь
Відповідача чавуну некондиційного
через невизначеність особи і
повноважень підписанта з боку
отримувача товару не враховує
зазначеного Вищим господарським судом
України в постанові від 08.08.2013р.
відсутності в матеріалах справи
документів про втрату печатки
Відповідача, її підробки чи
незаконного використання. Дійсно,
залишення поза уваги означеної
обставини призвело до безпідставного
незастосування п. 3.4.1. Інструкції про
порядок видачі міністерствами та
іншими центральними органами
виконавчої влади, підприємствам,
установам, організаціям, господарським
об'єднанням та громадянам дозволів на
право відкриття та функціонування
штемпельно-граверних майстерень,
виготовлення печаток і штампів,
затвердженої наказом МВС України №17
від 11.01.1999р. (в редакції, діючий на дату
складання видаткових накладних та
приймально-здавальних актів) та п.п.64, 65
Інструкції про порядок обліку,
зберігання і використання документів,
справ, видань та інших матеріальних
носіїв інформації, які містять
службову інформацію, затвердженої
Постановою КМУ від 27 листопада 1998 р. N 1893
(в редакції, діючий на дату складання
видаткових накладних та
приймально-здавальних актів), норми
яких у сукупністю із відсутністю
доказів виявлення порушень щодо
повноважень відповідальних осіб при
використанні печатки в перебігу
оформлення розглядуваних видаткових
накладних та приймально-здавальних
актів презюмують належність
використання печаток, а відтак - і
наявність необхідного обсягу
повноважень у відповідної особи з боку
Відповідача на посвідчення факту
отримання відповідного товару.

Твердження Відповідача про
неналежність застосованої форми
печатки з огляду на зміст наказу №179
від 01.08.2006р. (а.с.56 т.2) не спростовують
означених висновків апеляційного суду
у світлі припису ч.5 ст.12 Цивільного
кодексу України про презумпцію
добросовісної та розумної поведінки
співробітника Відповідача, який
підписував та посвідчував відповідні
первинні документи, тим більше, що
доказів своєчасного (до моменту
здійснення спірних поставок) доведення
до відома Позивача означеного наказу
матеріалами справи не містять, так
само, як і згадувані вище судові акти у
справі №913/114/13-г не вказують про
наявність жодних заперечень
Відповідача проти факту отримання
товару відповідної вартості за цими ж
видатковими накладними.

Посилання місцевого суду при оцінці
факту наявності печаток на
приймально-здавальних актах та
видаткових накладних на положення
п.п.2.5. п.2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів №88 від
24.05.1995р. взагалі є недоречним, адже
означений нормативно-правовий акт на
відміну від згадуваних вище Інструкцій
не регламентує питання використання
печаток.

Судова колегія також приймає до уваги
визначеність фактичного предмету
поставки саме як чавуну переробного
некондиційного і у світлі призначення
платежу представлених Відповідачем
платіжних доручень, врахованих
Позивачем в акті звірення розрахунків
за період з 01.01.2008р. по 18.01.2013р.
(а.с.а.с.136-141 т.1), адже сама по собі
помилковість посилання на договір №242
від 14.06.2006р. не спростовує сприйняття
платником об'єкту оплати. Апеляційний
суд критично сприймає враховані
місцевим судом пояснення Відповідача
щодо помилки його представників при
використання системи «клієнт-банк» для
здійснення платежів, адже після спливу
строку дії договору №242 від 14.06.2006р. між
сторонами був укладений договір №38 від
18.02.2010р., що за змістом висновків,
викладених в судових актах у справі
№6/193/2011, також передбачав можливість
постачання чавуну переробного
некондиційного.

Виходячи із привила оцінки доказів за
ст.43 Господарського процесуального
кодексу України у їх сукупності, судова
колегія звертає увагу на
невідповідності висновків місцевого
суду щодо відсутності доказів
отримання рахунків-фактур
Відповідачем, які також ідентифікують
предмет поставки та його вартість,
фактичним обставинам справи - адже
згадувані видаткові накладні містять
посилання на відповідні рахунки.
Відтак, презюмований в силу наявності
відбитку печатки Відповідача факт
складання і отримання ним таких
видаткових накладних підтверджує і
факт отримання покупцем відповідних
рахунків, що останній за змістом
судових актів у справі №6/193/2011 не
спростовував.

Судова колегія також погоджується із
справедливістю зауважень Скаржника
відносно неправомірності визначення
місцевим судом умов правовідносин з
поставки між Позивачем та Відповідачем
(зокрема - предмету поставки та його
вартості) за змістом залізних
накладних. Дійсно, виходячи із
визначення сутності цього первинного
документу, приведеного в ст.6 Статуту
залізниць України та п.1.2. Правил
оформлення перевізних документів (в
редакції, що діяла на в період
розглядуваних поставок), він визначає
умови договору перевезення вантажу між
відправником та залізницею на користь
одержувача, а не умови договору
поставки відповідного товару між
відправником-продавцем та
одержувачем-покупцем.

При оцінки наявних у справі перевізних
документів (квитанцій про прийняття
вантажу та залізних накладних)
місцевим судом всупереч ст.43
Господарського процесуального кодексу
України залишено поза увагою, що
оспорювані Відповідачем видаткові
накладні та приймально-здавальні акти
містять посилання на номери вагонів,
якими здійснювалася доставка вантажу,
прийняття якого Відповідачем
визнається.

В свою чергу, місцевий суд,
безпідставно погоджуючись із
Відповідачем щодо переваги визначення
змісту предмету поставки у відносинах
між Покупцем та Продавцем, наведеного
(визначення) у перевізних документах,
які посвідчують правовідносини між
Позивачем та перевізником-залізницею,
перед документами, складеними
безпосередньо між Покупцем та
Продавцем (видаткові накладні та
приймально-здавальні акти), залишив
поза увагою наступні обставини:

- в перевізних документах
найменування вантажу визначене як
металургійні шлаки для переплавки, що
не пойменовані в алфавіті. Означена
обставина у світлі положень п. 2.1.
Правил оформлення перевізних
документів вказує на визначення
найменування вантажу не за Єдиною
тарифно-статистичної номенклатури
вантажів, а під тією назвою, під якою
він зазначений в стандартах або
технічних умовах на виготовлення
продукції. Наразі, матеріали справи не
містять складених між сторонами
документів, які б визначали стандарти
або технічні умови для найменування
об'єкту поставки саме як
металургійного шлаку. В свою чергу, в
приймально-здавальних актах приведені
реквізитів ДСТУ, за якими об'єкт
поставки ідентифікується як лом, а саме
- чавун переробний некондиційний.

- розділ 4 представлених
Відповідачем залізничних накладних
серед відміток відправника вантажу
містить посилання на наявність акту
про походження лому чорних металів, що
підтверджує належність визначення
предмету поставки в
приймально-здавальних актах та дає
підстави суду стверджувати про
помилковість наведеного найменування
предмету перевезення у розділі
«найменування вантажу». Наразі, оцінки
всіх наявних документів у їх
сукупності згідно вимог ст.43
Господарського процесуального кодексу
України дозволяє встановити дійний
об'єкт поставки.

Враховуючи приведені вище висновки,
апеляційний суд вважає, що шляхом
складання сторонами видаткових
накладних та приймально-здавальних
актів, виписування рахунків фактур між
Позивачем та Відповідачем відбулося
укладання та виконання (в частині
передачі товару) відповідних угод з
поставки чавуну переробного
некондиційного.

Як встановлено ч. 1 ст. 265 Господарського
кодексу України та ч. 1 ст. 712 Цивільного
кодексу України за поставлену
продукцію покупець зобов'язаний
сплатити постачальнику певну грошову
суму.

В силу приписів ч. 6 ст. 265
Господарського кодексу України та ч. 2
ст.712 Цивільного кодексу України до
правовідносин постачання
застосовуються норми Цивільного
кодексу України про купівлю-продаж, які
(ст.655, ч.1 ст.691) також передбачають
обов'язок покупця сплатити за
придбаний товар певну суму грошових
коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як встановлено ч.ч.1, 2 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
законодавством не встановлений інший
строк оплати товару.

Таким чином, Відповідач не мав жодних
підстав для ухилення від виконання
обов'язку із здійснення на користь
Позивача платежу за поставлений ним
чавун переробний некондиційний згідно
приймально-здавальних актів б/н від
22.02.2010р., 26.03.2010р., 30.03.2010р., 05.04.2010р.,
08.04.2010р., 12.04.2010р., 15.04.2010р., 22.04.2010р.,
23.04.2010р., 27.04.2010р., 28.04.2010р., 30.04.2010р.,
07.05.2010р., 26.05.2010р., 28.05.2010р., 29.05.2010р.,
31.05.2010р., 01.06.2010р., 02.06.2010р., 03.06.2010р.,
05.06.2010р. (а.с.а.с.76-98 т.1) та видаткових
накладних №№РН-0000050 від 25.03.2010, РН-0000051
від 30.03.2010р., РН0000054 від 07.04.2010р., РН-0000053
від 05.04.2010р., РН-0000101 від 15.04.2010р., РН-0000102
від 22.04.2010р., РН-0000103 від 23.04.2010р., РН-0000104
від 27.04.2010р., РН-0000106 від 30.04.2010р., РН-0000107
від 07.05.2010р., РН-0000135 від 26.05.2010р., РН-0000136
від 28.05.2010р., РН-0000138 від 29.05.2010р., РН-0000139
від 01.06.2010р., РН-0000140 від 02.06.2010р. в
кількості 985,82 т, по ціні 1166 грн. 67 коп.
(без ПДВ) за тону; №РН-0000032 від 23.02.2010р. в
кількості 67,80т, по ціні 1041 грн. 00 коп.
(без ПДВ) за тону; №№РН-0000071 від 12.04.2010р.,
РН-0000105 від 28.04.2010р., РН-0000137 від 31.05.2010р. в
кількості 151,03т, по ціні 1916 грн. 67 коп.
(без ПДВ) за тону; №РН-0000142 від 05.06.2010р. в
кількості 69,00т, по ціні 1750грн. 00 коп. (без
ПДВ) за тону; № РН-0000141 від 03.06.2010 в
кількості 68,30т, по ціні 1125грн. 00 коп. за
тону (без ПДВ) (а.с.а.с.54 - 75 т.1), тобто
усього 1341,95т на суму 2054743,99грн. - не
пізніше наступного дня після отримання
відповідної частини товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського
кодексу України та ст.599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Наразі, належних у розумінні ст.34
Господарського процесуального кодексу
України доказів оплати товару в
означеному розмірі - платіжних
документів, які б не були врахованими
Позивачем при визначені розміру
стягуваної заборгованості, Відповідач
всупереч ст.ст. 4-3, 33 зазначеного
Кодексу не надав.

Відтак, апеляційний суд констатує
наявність порушення у розумінні ст.610
Цивільного кодексу України та вважає
Відповідача таким, що прострочив
виконання у розумінні ч.1 ст.612 цього
Кодексу на загальну суму 762909,92грн., і
стягнення цієї суми на користь
Позивача цілком відповідає ст. 625
Цивільного кодексу України.

На підставі вищевикладеного, судова
колегія апеляційної інстанції дійшла
висновку, що переглядуване рішення
місцевого суду згідно приписів ч.1 ст.104
Господарського процесуального кодексу
України підлягає скасуванню з
прийняттям нового рішення про
задоволення позову частково, зважаючи
на що апеляційна скарга Приватного
підприємства "Металкомплект-2001", м.
Алчевськ Луганської області підлягає
задоволенню, що згідно із ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України має наслідком новий розподіл
судових витрат за позовом та розподіл
судових витрат за подання апеляційної
скарги відповідно до результатів
апеляційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.35, 49, 99, 101 - 105 Господарського
процесуального кодексу України,
Донецький апеляційний господарський
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Металкомплект-2001", м.
Алчевськ Луганської області на
рішенням Господарського суду
Луганської області від 10.09.2013р. у справі
№913/114/13-г задовольнити.

2. Рішення Господарського суду
Луганської області від 10.09.2013р. у справі
№913/114/13-г скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким повністю
задовольнити позовні вимоги
Приватного підприємства
"Металкомплект-2001", м. Алчевськ
Луганської області до Публічного
акціонерного товариства "Луганський
ливарно-механічний завод", м. Луганськ
про стягнення заборгованості за
поставлений товар в сумі 762909,92 грн.

4. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Луганський
ливарно-механічний завод", м.Луганськ
(ідентифікаційний код 00292824) на користь
Приватного підприємства
"Металкомплект-2001", м. Алчевськ
Луганської області (ідентифікаційний
код 33968470) заборгованість в сумі 762909,92
грн.

5. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Луганський
ливарно-механічний завод", м.Луганськ
(ідентифікаційний код 00292824) на користь
Приватного підприємства
"Металкомплект-2001", м. Алчевськ
Луганської області (ідентифікаційний
код 33968470) компенсацію витрат зі сплати
судового збору за подання позовної
заяви - в сумі 15241,52 грн. та за подання
апеляційної скарги - в сумі 7620,76 грн.

6. Доручити Господарському суду
Луганської області ї області видати
відповідні накази про примусове
виконання постанови Донецького
апеляційного господарського суду від
28.04.2014р., оформивши їх у відповідності
до приписів ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження».

7. Постанова апеляційної інстанції
набирає сили з дня її прийняття, але
може бути оскаржена до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий
Д.О. Попков

Судді:
В.М. Татенко

О.О. Радіонова

Вик. Куц Н.С.

Надруковано 5 прим.: 1. Позивачу; 2.
Відповідачу; 3. У справу; 4. ДАГС; 5. ГСЛО