ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 р.
Справа № 923/309/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Закуріна М. К. при
секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропартнер-ХХІ"

до Приватного підприємства
"Грандконтиненталь-Ойл"

про стягнення 654 620,62 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - Явтушенка Ю.В.
(директора),

від відповідача - з'явився,

в с
т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вимогами
про стягнення з відповідача 654 620,62 грн,
з яких: 435260,20 грн основної
заборгованості, 21763,01 грн збитків, 13844,21
грн річних, 2608,61 інфляційних та 181144,59
грн процентів за користування чужими
коштами. Безпосередньо позовні вимоги
ґрунтуються на неналежному виконанні
відповідачем взятих на себе
зобов'язань щодо оплати вартості
отриманого товару за договором
поставки № 70 від 03.05.2012р.

Ухвалою суду від 18.03.2014р. порушене
провадження у даній справі та її
розгляд призначений на 8 квітня із
зобов'язанням сторін з'явитися в судове
засідання, а відповідача крім цього -
надати відзив на позов. Проте,
відповідач вимоги суду не виконав,
відзиву не надав та в судове засідання
не з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про судовий розгляд
справи, підтвердженням чому є поштові
повідомлення про вручення його
представнику 22.03.2014р. та 15.04.2014р.
поштових відправлень суду, а саме
ухвали про порушення провадження у
справі та відповідно про відкладення
розгляду справи. За таких обставин,
подальший розгляд справи проведено без
участі відповідача.

Крім викладеного судом встановлено, що
3 травня 2012 року між сторонами укладено
договір поставки № 70, відповідно до
умов якого позивач зобов'язався
передати у власність відповідача
продукцію виробничо-технічного
призначення у кількості, вартості та у
строки, які визначені в специфікації,
яка є додатком до договору, а
відповідач зобов'язався сплатити
вартість товару.

На виконання умов договору позивачем
за видатковими накладними № 173 від
24.05.2012р. на суму 417822,95 грн, № 228 від
18.06.2012р. на суму 5645 грн та № 270 від
11.07.2012р. на суму 11792,25 грн поставлено
товару на загальну суму 435260,20 грн.

В подальшому між сторонами 01.10.2012р.
укладено додаткову угоду до договору
поставки, за умовами якої сторони
визначили заборгованість за договором
у розмірі 429615,20 грн та встановили строк
її погашення, а саме: 100000 грн до 20.12.2012р.;
100000 грн до 20.01.2013р.; 129615,20 грн до 20.02.2013р.
та 100000 грн до 20.03.2013р.

Факт поставки товару та його отримання
підтверджується також актом звірки
взаємних розрахунків, складеним між
сторонами станом на 26.10.2012р., згідно до
якого загальна сума поставки складає
435260,20 грн.

В судовому засіданні представник
позивача повідомив про помилковість
визначення у додатковій угоді суми
заборгованості, вказавши, що такою є
сума, яка зазначена в акті звірки, а
саме 435260,20 грн.

Не дивлячись на взяті на себе
зобов'язання відповідач вартість
отриманого товару у визначені
додатковою угодою строки не сплатив, у
зв'язку з чим заборгував 435260,20 грн.

Аналіз правовідносин, які існували між
сторонами, свідчить, що за своєю
юридичною природою між ними укладено
договір поставки за яким, відповідно до
приписів статті 712 Цивільного кодексу
України, продавець зобов'язується
передати у встановлений строк товар у
власність покупця, а останній
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 7 статті 193
Господарського кодексу України
одностороння відмова від виконання
умов договору не допускається, а тому
несплата відповідачем основної
заборгованості є порушенням
господарських зобов'язань за вказаним
договором.

Через несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором позивачем
нараховані відповідачу 13844,21 грн річних
та 2608,91 інфляційних, у зв'язку з чим,
вирішуючи спір щодо правомірності
нарахування цих сум, суд зазначає
наступне.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши розрахунки інфляційних та
річних за період часу з 16.09.2012р. по
25.02.2014р., суд зазначає про їх
обґрунтованість, а тому вимоги про їх
стягнення підлягають задоволенню.

На підставі пункту 3 додаткової угоди
до договору від 01.10.2012р., за яким з
01.10.2012р. за надання розстрочки по сплаті
боргу за проданий товар відповідач
зобов'язався сплатити позивачу 2,5%
процентів щомісячно від несплаченої
суми боргу до дати повного розрахунку,
позивач нарахував до оплати
відповідачу 181144,59 грн за період з
01.10.2012р. по 25.02.2014р.

Вирішуючи правомірність нарахування
цієї суми суд зазначає, що, фактично,
між сторонами досягнуто згоди щодо
нарахування пені за невиконання умов
договору.

За статтею 230 ГК України неустойкою
(якою є і пеня) є грошова сума, яку
учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

За змістом статті 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України,
що діяла у період, за який сплачується
пеня.

Перевіривши розрахунок вказаної суми
пені, суд зазначає про його
помилковість, оскільки позивачем його
обраховано без врахування обмеження
подвійною ставкою НБУ, а також без
врахування шестимісячного строку для
можливого нарахування пені, який
встановлений частиною 6 статті 232 ГК
України.

Зокрема, правильним розрахунком є
наступний: 429615,20 грн (сума
заборгованості, від якої позивачем
обраховано пеню) Х 182 дні Х 0,041% : 100 = 32045,07
грн, де цифрові показники наведені у
таблиці:

Сума боргу (грн.) Період
простроченняКількість днів
прострочення Розмір облікової
ставки НБУ Розмір подвійної
ставки НБУ Сума пені за період
прострочення 429615,20 01.10.2012- 31.03.2013
182 7,5000% 0,041%* 32045,07

Таким чином, загальна сума пені за
договором складає 32045,07 грн, а тому
позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню лише частково.

Пунктом 3.1. договору сторонами
визначено розмір збитків, який
підлягає відшкодуванню відповідачем у
випадку невиконання зобов'язань, а саме
- 5% від ціни отриманого товару. На
підставі цього позивачем заявлено до
стягнення 181144,59 грн нарахованих ним
збитків.

Вирішуючи правомірність нарахування
цієї суми суд зазначає, що у
відповідності до частини 2 статті 224 ГК
України під збитками розуміються
витрати, зроблені управленою стороною,
втрата або пошкодження її майна, а
також не одержані нею доходи, які
управнена сторона одержала б у разі
належного виконання зобов'язання.

В даному випадку позивачем не доведено
шляхом надання відповідних доказів
наявності спричинених йому збитків,
якими є випадки, наведені у названій
статті 224 ГК України, у зв'язку з чим
позовні вимоги в цій частині є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

Враховуючи, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково,
сплачений позивачем судовий збір в
розмірі 13092,41 грн покладається на
відповідача пропорційно задоволеним
вимогам у розмірі 9673,98 грн.

На підставі вказаних правових норм та
керуючись статтями 44, 49, 82-85 ГПК України

в и р і ш
и в:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства
«Грандконтиненталь-ойл» (адреса:
Херсонська обл., м. Берислав, вул.
Крупської, буд. 42; ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропартнер-ХХІ"
(адреса: Одеська область, Біляївський
район, с. Маяки, вул. Радянської Армії,
буд. 10; ) - 435 260,20 грн
основної заборгованості, 13 844,21 грн
річних, 2 608,61 грн інфляційних, 32045,07 грн
пені та 9 673,98 грн компенсації по сплаті
судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Повне рішення
складено 29.04.2014р.

Суддя
М.К. Закурін