ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.05.14р. Справа № 904/2354/14

За позовом приватного підприємства
"БІЗОН-ТЕХ 2006", м. Запоріжжя

до селянського (фермерського)
господарства "РОКСОЛАНА", с. Ізлучисте,
Софіївський район, Дніпропетровська
область

про стягнення заборгованості за
договором поставки

Суддя Петренко І.В.

Представники:

Від позивача: представник Тищенко Н.А. -
довіреність № 21/14 від 08.01.14р.;
представник Єрохіна В.О. - довіреність
№ 73/14 від 05.05.14р.

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Бізон-Тех 2006",
м.Запоріжжя (далі по тексту - позивач)
звернулося до господарського суду з
позовною заявою до селянського
(фермерського) господарства
"Роксолана", с.Ізлучисте, Софіївський
район, Дніпропетровська область (далі
по тексту - відповідач) про стягнення
416378,15грн. (з яких 194132,95грн. - основна
заборгованість; 79564,84грн. - індексація
ціни товару; 142680,36грн. - збитків).

Судові витрати по справі позивач
просить суд стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між
позивачем та відповідачем укладено
договір поставки насіння №176/14-юр від
10.02.12р. Між сторонами за договором
поставки насіння №176/14-юр від 10.02.12р.
підписано чотири Специфікації на
загальну суму 219132,95грн. На виконання
умов укладеного між сторонами договору
поставки насіння №176/14-юр від 10.02.12р.
позивач поставив відповідачу товар на
загальну суму 219132,95грн., однак
відповідач в порушення взятих на себе
зобов'язань оплатив отриманий товар
частково, що і стало підставою
звернення позивача до суду з даною
позовною заявою.

За результатами розгляду позовної
заяви за вих. № 176/14-юр від 26.03.14р.
ухвалою суду від 14.04.14р. порушено
провадження по справі та призначено
слухання на 08.05.14р.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. У разі присутності
сторони або іншого учасника судового
процесу в судовому засіданні протокол
судового засідання, в якому
відображені відомості про явку сторін
(пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, що
підтверджується відповідним штампом
суду з відміткою про відправлення
ухвали суду від 14.04.14р., що містить
вихідний реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправлення, а саме
14.04.14р., підпис працівника, який її
здійснив. Господарський суд констатує,
що повідомив відповідача про час та
місце розгляду справи належним чином
та з додержанням вимог Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, яка затверджена наказом
державної судової адміністрації
України 20.02.13р. у м. Києві за № 28. В
якості додаткового доказу
повідомлення відповідача про час та
місце розгляду справи позивач суду
надав фіскальний чек №0375 від
29.04.14р., який підтверджує, що на адресу
відповідача направлено повідомлення з
інформацією про судове засідання.

Відповідач вимог суду не виконав,
звернувся до суду з клопотанням про
відкладення розгляду справи на іншу
дату, у зв'язку з відрядженням
представника відповідача до іншого
місця. Доказів, що підтверджують
викладені в клопотанні обставини
відповідач суду не надав.

Позивач в свою чергу надав суду
письмові заперечення на клопотання
відповідача про відкладення розгляду
справи та вважає, що клопотання
відповідача не підлягає задоволенню на
підставі наступного:

- відповідача про час та місце розгляду
справи повідомлено належним чином;

- клопотання відповідача не
обґрунтовано належними та допустимими
доказами;

- наявність у відповідача достатнього
часу для виконання вимог суду.

Враховуючи все вищевикладене, позивач
вважає, що справу може бути розглянуто
за наявними матеріалами в даному
судовому засіданні.

Господарський суд дослідивши
клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи та
заперечення позивача на клопотання
відповідача прийшов до висновку про
відмову у задоволенні клопотання
відповідача про відкладення розгляду
справи та визнання обґрунтованими
заперечення позивача на клопотання
відповідача.

Клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи
господарський суд визнав
необґрунтованим, а неподання
відповідачем доказів господарським
судом розцінюється як зловживання
процесуальними правами.

Таким чином, у зв'язку з неподанням
відповідачем з неповажних причин
витребуваних господарським судом
документів, господарський суд прийняв
рішення розгляд справи здійснити за
наявними в ній матеріалами та доказами.

У судовому засіданні, яке відбулося
08.05.14р. в порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, подані
документи, заслухавши пояснення
повноважного представника позивача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.12р. між сторонами укладено договір
поставки насіння №КГ-Н-21 (далі по
тексту - договір). Відповідно до п.1.1
договору у порядку, строки та на умовах,
визначених цим договором та
Специфікаціями до нього, постачальник
(позивач) зобов'язується поставляти та
передавати у власність покупця
(відповідача) насіння для сівби, а
покупець (відповідач) зобов'язується
приймати цей товар та оплачувати його.

Відповідно до п.1.2 договору усі
поставки постачальником (позивачем)
покупцю (відповідачу) насіння до кінця
року в якому був укладений цей договір,
а також порядок їх оплати, регулюється
цим договором. Якщо сторони в
наступному році не укладуть новий
договір поставки, але фактично
постачальником (позивачем) будуть
здійснюватися поставки насіння
покупцю (відповідачу), то цей договір
продовжує регулювати умови таких
поставок між сторонами і в наступному
році аж до укладання нового договору
поставки насіння.

Згідно з п.2.1 договору найменування
(асортимент) товару, його кількість та
ціна вказується в Специфікаціях до
договору, які є невід'ємними його
частинами.

Відповідно до п.2.2 договору кожна
наступна Специфікація після першої
регулює окрему поставку товару в
рамках цього договору, і не скасовує та
не змінює дію попередніх Специфікацій
ні повністю, на частково, якщо тільки
інше не вказано в ній.

Якщо, в період дії цього договору, між
сторонами відбудеться поставка товару,
але не буде підписана Специфікація на
нього, то накладна на такий товар
підписана представником покупця
(відповідача) прирівнюється до
Специфікації, якою погоджено
асортимент, ціна та кількість товару,
що постачається покупцю (відповідачу),
а покупець (відповідач) зобов'язується
оплатити такий товар (у т.ч. сплатити
суму індексації ціни такого товару) на
умовах, строки та в порядку,
визначеному в цьому договорі (пункт 2.3
договору).

Пунктом 2.4 договору визначено, що усі
підписані представниками сторін в
період дії цього договору Специфікації
та накладні з поставки (відпуску)
покупцю (відповідачу) насіння є
невід'ємними частинами цього договору,
навіть якщо в них немає посилання на
реквізити цього договору. Умови
поставок, оплати товару по ним та
відповідальність покупця (відповідача)
за прострочення оплати товару
регулюється договором.

Сторони домовилися, що кількість
поставленого постачальником
(позивачем) товару (кількість насіння
відповідного гібриду або сорту) може
коливатися у межах такого допуску +/- 5
(п'ять) % від кількості, вказаної в
Специфікації. При цьому покупець
(відповідач) оплачує фактично
поставлену йому кількість товару.
Від'ємна різниця між кількістю товару,
вказаної у Специфікації, та фактично
поставленою кількістю товару, в межах
цього допуску, не є недопоставкою
(пункт 2.5 договору).

Відповідно до п.4.3 договору дата (строк)
поставки товару вказується в
Специфікаціях. Якщо їх не вказано, то
товар постачається покупцю
(відповідачу) за його письмовими
заявками по мірі необхідності покупця
(відповідача) в ньому, але не пізніше
тридцяти календарних днів з моменту
одержання постачальником (позивачем)
заявки про поставку товару.

Згідно з п.4.4 договору постачальник
(позивач) зобов'язується поставити
покупцю (відповідачу) товар у строки,
зумовлені сторонами, тільки за умови
надходження на його поточний рахунок у
строки, визначені в Специфікаціях,
повністю суми попередньої оплати або
авансових платежів, якщо такі умови
оплати товару були передбачені
Специфікаціями. Вказані платежі
повинні бути проіндексовані
відповідно до умов договору. Під
авансовими платежами сторони
розуміють платежі, які повинні бути
здійснені до дати передачі товару.

Пунктом 5.1 договору визначено, що
покупець (відповідач) зобов'язується
оплатити постачальнику (відповідачу)
товар у строки та в розмірах, що
визначені в Специфікаціях, а також
зобов'язується сплатити суму
індексації ціни товару в порядку,
визначеному цим договором. Якщо в
специфікації не вказано дату (строк)
оплати товару, то такий товар
оплачується покупцем (відповідачем) у
день його отримання від постачальника
(позивача). Ця умова також діє, якщо між
сторонами фактично відбулася поставка
товару по накладній, але на такий товар
не була підписана Специфікація.

22.04.12р. між сторонами підписано
додаткову угоду №2, в якій сторони
дійшли згоди викласти Специфікацію №1
від 10.02.12р. у новій редакції. Ціна
товару за Специфікацією №1 від 10.02.12р.
становить 143178,95грн. без ПДВ. Оплата
товару здійснюється в порядку
вказаному у договорі та не пізніше 15
жовтня 2012 року.

На виконання укладеного між сторонами
договору та Специфікації №1 від 10.02.12р.
позивач за видатковою накладною №ЗП3303
від 18.04.12р. на суму 74253,91грн. (а.с.21),
видатковою накладною №ЗП3938 від 23.04.12р.
на суму 54845,04грн. (а.с.22), видатковою
накладною №ЗП7741 від 21.05.12р. на суму
147080,00грн. (а.с.24) поставив відповідачу
товар, який останній прийняв без
заперечень та зауважень, що
підтверджується підписом представника
відповідача та печаткою підприємства
відповідача.

Специфікацією №2 від 17.02.12р. сторони
визначили, що ціна всього товару за
даною специфікацією становить 43500,00грн.
без ПДВ. Оплата товару здійснюється
повністю на умовах попередньої оплати
в порядку вказаному у договорі та не
пізніше 21 лютого 2012 року

На виконання укладеного між сторонами
договору та Специфікації №2 від 17.02.12р.
позивач за видатковою накладною №ЗП1457
від 26.03.12р. на суму 43500,00грн. (а.с.20)
поставив відповідачу товар, який
останній прийняв без заперечень та
зауважень, що підтверджується підписом
представника відповідача та печаткою
підприємства відповідача.

Специфікацією №3 від 03.05.12р. сторони
визначили, що ціна всього товару за
даною специфікацією становить
19404,00грн., у т.ч. ПДВ - 19404,00грн. Оплата
товару здійснюється в порядку
вказаному у договорі та в такі строки:

- перший платіж у сумі 3880,80грн.
перераховується покупцем
(відповідачем) постачальнику (позивачу)
у строк не пізніше 25 травня 2012 року;

- другий платіж у сумі 15523,20грн.
перераховується покупцем
(відповідачем) постачальнику (позивачу)
у строку не пізніше 15 жовтня 2012 року.

На виконання укладеного між сторонами
договору та Специфікації №3 від 03.05.12р.
позивач за видатковою накладною №ЗП5351
від 03.05.12р. на суму 19404,00грн. (а.с.23)
поставив відповідачу товар, який
останній прийняв без заперечень та
зауважень, що підтверджується підписом
представника відповідача та печаткою
підприємства відповідача.

Специфікацією №4 від 21.05.12р. сторони
визначили, що ціна всього товару за
даною специфікацією становить 13050,00грн.
без ПДВ. Оплата товару здійснюється в
порядку вказаному у договорі та в такі
строки:

- перший платіж у сумі 2610,00грн.
перераховується покупцем
(відповідачем) постачальнику (позивачу)
у строк не пізніше 12 травня 2012 року;

- другий платіж у сумі 10440,00грн.
перераховується покупцем
(відповідачем) постачальнику (позивачу)
у строку не пізніше 15 жовтня 2012 року.

На виконання укладеного між сторонами
договору та Специфікації №4 від 21.05.12р.
позивач за видатковою накладною №ЗП7737
від 21.05.12р. на суму 13050,00грн. (а.с.25)
поставив відповідачу товар, який
останній прийняв без заперечень та
зауважень, що підтверджується підписом
представника відповідача та печаткою
підприємства відповідача.

Отриманий від позивача товар
відповідач оплатив частково, у розмірі
25000,00грн., у зв'язку з чим заборгованість
відповідача перед позивачем складає
194132,15грн.

Відповідно до п. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

У відповідності до п. 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України, до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу
України, за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати товару
(ч.1). Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару. Договором купівлі-продажу може
бути передбачено розстрочення платежу
(ч.2). У разі прострочення оплати товару
продавець має право вимагати оплати
товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами
(ч.3). Якщо покупець відмовився прийняти
та оплатити товар, продавець має право
за своїм вибором вимагати оплати
товару або відмовитися від договору
купівлі-продажу (ч.4). Якщо продавець
зобов'язаний передати покупцеві крім
неоплаченого також інший товар, він має
право зупинити передання цього товару
до повної оплати всього раніше
переданого товару, якщо інше не
встановлено договором або актами
цивільного законодавства (ч.5).

В силу ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст.193 Господарського
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутністю таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, оригінали
документів наданих позивачем на вимогу
суду в судове засідання та заслухавши
повноважного представника позивача в
судовому засіданні, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача на користь
позивача 194132,95грн. основної
заборгованості слід визнати
обґрунтованими, документально
доведеними, такими, що не суперечать
чинному законодавству України, а отже є
такими, що підлягають задоволенню.

Додатково заборгованість відповідача
перед позивачем у розмірі 194132,95грн.
підтверджується актом звірки
взаєморозрахунків за період з 01.01.12р. по
30.04.13р. (а.с.33), який підписано
повноважними представниками сторін.

Господарський суд вважає, що
відповідач визнав себе зобов'язаною
особою по відношенню до позивача,
оскільки до дій які свідчать про
визнання боргу можуть відноситися
часткове погашення самим боржником
основного боргу, що підтверджується
долученими до матеріалів справи
банківськими виписками.

Частиною 5 статті 225 Господарського
кодексу України визначено, що сторони
господарського зобов'язання мають
право за взаємною згодою заздалегідь
визначити погоджений розмір збитків,
що підлягають відшкодуванню, у твердій
сумі або у вигляді відсоткових ставок
залежно від обсягу невиконання
зобов'язання чи строків порушення
зобов'язання сторонами. Не
допускається погодження між сторонами
зобов'язання щодо обмеження їх
відповідальності, якщо розмір
відповідальності для певного виду
зобов'язань визначений законом.

30.04.13р. між сторонами укладено
додаткову угоду №3, в пункті 1 якої
покупець (відповідач) підтверджує, що
прострочене грошове зобов'язання
(основний борг) покупця (відповідача)
перед постачальником (позивачем) з
оплати отриманого за договором
поставки товару станом на дату
підписання цієї додаткової угоди
становить 194132,95грн.

Пункт 2 додаткової угоди №3 від 30.04.13р.
визначає умови на яких постачальник
(позивач) надає покупцю (відповідачу)
відстрочку виконання грошового
зобов'язання, вказаного в п.1 цієї
додаткової угоди. Покупець (відповідач)
зобов'язується в порядку,
встановленому договором поставки,
сплатити постачальнику (позивачу) суму
боргу, вказану в п.1 цього договору, не
пізніше 01 жовтня 2013 року. Суми платежів
підлягають індексації згідно з
договором поставки (підпункт 2.1
додаткової угоди №3 від 30.04.13р.).

Покупець (відповідач) зобов'язується в
порядку, встановленому договором
поставки, та не пізніше 01 жовтня 2013 року
сплатити постачальнику (позивачу)
47560,12грн., збитків завданих
постачальнику (позивачу) покупцем
(відповідачем) простроченням оплати
товару до договору поставки, що є
погодженими сторонами, і частково
компенсують як прострочення, так і
втрати постачальника (позивача) за
надання чергової відстрочки оплати
товару (підпункт 2.2 додаткової угоди №3
від 30.04.13р.).

Таким чином, загальна сума, яку
покупець (відповідач) зобов'язується
перерахувати постачальнику (позивачу)
становить 241693,07грн. і складається з
194132,95грн. - ціни неоплаченого покупцем
(відповідачем) товару та 47560,12грн. -
збитків постачальника (позивача)
(підпункт 2.3 додаткової угоди №3 від
30.04.13р.).

В пункті 4.1 додаткової угоди №3 від
30.04.13р. сторони узгодили, що якщо станом
на 01 жовтня 2013 року покупцем
(відповідачем) не буде належним чином
виконані грошові зобов'язання по цій
додатковій угоді, то замість частини
збитків - 47560,12грн. - покупець
(відповідач) зобов'язаний сплатити
постачальнику (позивачу) 142680,36грн., що є
повною сумою збитків, заздалегідь
погоджених сторонами, завданих
постачальнику (позивачу) покупцем
(відповідачем) простроченням оплати
товару по договору поставки, включаючи
втрати постачальника (позивача) за
надання чергової відстрочки оплати
товару покупцю (відповідачу)
(неможливістю користуватися грошовими
коштами по яким надається відстрочка).
У разі подальшого прострочення
виконання грошових зобов'язань по цій
додатковій угоді покупець (відповідач)
несе відповідальність відповідно до
умов договору поставки та
законодавства. Сторони домовилися, що
оскільки суми збитків по цій
додатковій угоді заздалегідь
визначені та погоджені сторонами, то
вони (у т.ч. їх виникнення та їх розмір)
не підлягають оспорюванню та
заперечуванню покупцем (відповідачем)
та доказування постачальника
(позивача).

Керуючись положеннями Господарського
кодексу України та умовами додаткової
угоди №3 від 30.04.13р. господарський суд
визнав, що вимога позивача про
стягнення з відповідача 142680,36грн. є
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Додаткова угода №3 від 30.04.13р. є ще одним
доказом заборгованості відповідача
перед позивачем у розмірі 194132,95грн.

Відповідно до п.7.1.1 договору покупець
(відповідач) зобов'язується оплатити
товар (у т.ч. сплатити суму індексації
ціни товару) в порядку, строки та в
розмірах згідно з договором та
Специфікаціями.

Відповідно до п.5.1 договору покупець
(відповідач) зобов'язується оплатити
постачальнику (позивачу) товар у строки
та в розмірах, що визначені в
Специфікаціях, а також зобов'язується
сплатити суму індексації ціни товару в
порядку, визначеному цим договором.
Якщо в Специфікації не вказано дату
(строк) оплати товару, то такий товар
оплачується покупцем (відповідачем) у
день його отримання від постачальника
(позивача). Ця умова також діє, якщо між
сторонами фактично відбулася поставка
товару по накладній, але на такий товар
не була підписана Специфікація.

Ціна товару, вказана в Специфікаціях,
визначена на дату їх складання. У
зв'язку із тим, що товар буде
оплачуватися покупцем (відповідачем)
не в день складання Специфікації, то
всі платежі покупця (відповідача)
постачальнику (позивачу) за товар
підлягають індексації. Проіндексована
сума платежу визначається таким чином:
ПСП = (К2/К1) х СП, де ПСП - проіндексована
сума платежу; СП - сума платежу за товар;
К2 - середній курс продажу банками
доларів США за гривні на
міжбанківському валютному ринку,
зафіксований на момент закриття торгів
у найближчий попередній до дати
платежу день; К1 - курс гривні до долара
на дату складання Специфікації, по
якому визначається ціна товару в ній
(вказується в Специфікаціях). Якщо
показник К1 не вказаний у
Специфікаціях, то він дорівнює
офіційному курсу гривні до долара США,
встановленого Національним банком
України на дату складання
Специфікації. Якщо на якусь дату
Національним банком України не
встановлений офіційний курс гривні до
долара США, то сторони беруть офіційний
курс гривні до долара США встановлений
НБУ в найближчий до такої дати
попередній день (пункт 5.6 договору).

Згідно з п.5.6.2 договору у день
здійснення платежу покупець
(відповідач) самостійно, без
пред'явлення йому рахунку з боку
постачальника (позивача), проводить
його індексацію у вище встановленому
порядку та перераховує постачальнику
(позивачу) проіндексовану суму платежу.
Якщо К2 є меншим за К1, то ПСП дорівнює
СП.

Відповідно до п.5.6.6 договору
зобов'язання покупця (відповідача) по
сплаті проіндексованих сум платежів є
грошовими зобов'язаннями покупця
(відповідача) перед постачальником
(позивачем) з оплати товару. Сплачені
покупцем (відповідачем) постачальнику
(позивачу) суми у зв'язку з невиконанням
цього пункту, що перевищують ціну
товару вказану у Специфікаціях, є
індексацією (тобто збільшенням) ціни
товару.

Позивач відповідачу нарахував суму
індексації ціни товару у розмірі
79564,84грн., що підтверджується
розрахунком (а.с.10, 11). Господарський суд
визнав позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача на користь
позивача 79564,84грн. такими, що підлягають
задоволенню.

Судові витрати по справі покласти на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 629, 692, 712
Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
1, 2, 12, 21, 32, 36, 44, 49, 75, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Селянського (фермерського)
господарства "Роксолана" (53160,
Дніпропетровська область, Софіївський
район, село Ізлучисте, вул.Верхня, 12;
ідентифікаційний код 19307066) на користь
приватного підприємства "Бізон-Тех 2006"
(69005, м.Запоріжжя, вул.Новицького Якова,
11; ідентифікаційний код 34216986) 194132,95грн.
(сто дев'яносто чотири тисячі сто
тридцять дві грн. 95 коп.) - основна
заборгованість; 79564,84грн. (сімдесят
дев'ять тисяч п'ятсот шістдесят чотири
грн. 84 коп.) - індексація ціни товару;
142680,36грн. (сто сорок дві тисячі шістсот
вісімдесят грн. 36 коп.) - збитків;
8327,56грн. (вісім тисяч триста двадцять
сім грн. 56 коп.) - судовий збір, видати
наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

12.05.14р.

Суддя І.В. Петренко