ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

22 квітня 2014 р. Справа № 902/161/14

Господарський суд Вінницької області у
складі судді Матвійчука Василя
Васильовича розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроскоп Україна"

(03022, м. Київ, вул.
Васильківська, 34)

до: товариства з обмеженою
відповідальністю "Ситковецьке"

(22865, Вінницька область,
Немирівський район, с. Ситківці,

вул. Мандролька, 19)

про стягнення 317 870,42 грн.

при секретарі судового засідання
Василишеній Н.О.

за участю представників сторін:

позивача: Лисенко І.О. за
довіреністю № 165 від 28.01.2014 року;

відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Агроскоп Україна»
звернулося до господарського суду
Вінницької області з позовом про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю «Ситковецьке»
заборгованості за договором
купівлі-продажу № 13 ЗК 064/ВІКМ від
19.08.2013 року в загальному розмірі 318 870,42
грн., з яких: 262 667,48 грн. - основний борг,
8 641,53 грн. - пеня, 13 294,66 грн. - 20% річних
та 33 266,75 грн. - штраф.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідно до укладеного 19.08.2013 року
між сторонами договору купівлі-продажу
№ 13 ЗК 064/ВІКМ, позивачем поставлено
відповідачеві засоби захисту рослин на
загальну суму 332 667,48 грн., за які
останній зобов'язався провести
розрахунки у строки, визначені п. 2.3
договору. В порушення умов договору
відповідачем не здійснено оплати за
поставлену продукцію в повному обсязі.
Станом на 22.01.2014 року залишок
несплаченої вартості поставленого
товару становить 262 667,48 грн..
Невиконання відповідачем зобов'язань
за договором зумовило звернення з
позовом до суду та нарахування
штрафних санкцій, обумовлених
договором.

Ухвалою суду від 13.02.2014 року за вказаним
позовом порушено провадження у справі
№ 902/161/14 та призначено її до розгляду.

08.04.2014 року до суду надійшло клопотання
за підписом представника відповідача
від 08.04.2014 року про розстрочку
виконання судового рішення та
здійснити стягнення коштів в
слідуючому порядку:

до 01.06.2014 року - в сумі 158 935,21 грн.;

до 01.08.2014 року - в сумі 158 935,21 грн..

Дане клопотання мотивоване
проведенням товариством
весняно-польових робіт, на які ідуть
фінансові витрати для придбання
паливно-мастильних матеріалів,
насіння. Засобів захисту рослин,
мінеральних добрив. Погашення
заборгованості перед позивачем
призведе до зриву весняно-польової
компанії, недоотримання прибутку в
майбутньому, та як наслідок
збитковості товариства.

З обставин наведених у даному
клопотанні вбачається, що відповідачем
визнається заборгованість за
договором купівлі-продажу № 13 ЗК
064/ВІКМ від 19.08.2013 року визначена
позивачем.

Представник позивача, в судовому
засіданні 22.04.2014 року, заперечує проти
розстрочення виконання рішення.

Дослідивши клопотання відповідача,
заслухавши думку представника
позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.6 ст. 83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України"
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Виходячи з обставин наведених у
клопотанні, зважаючи на позицію
позивача, суд дійшов висновку
відсутність правових підстав для
задоволення даного клопотання та
розстрочення виконання рішення суду.

Розгляд справи неодноразово
відкладався з метою надання сторонами
доказів необхідних для вирішення спору
в даній справі. Востаннє ухвалою суду
від 08.04.2014 року розгляд справи
відкладено на 22.04.2014 року.

В судове засідання 22.04.2014 року з'явився
представник позивача. Відповідач
правом участі в судовому засіданні не
скористався, визначених судом доказів
не надав, про поважність причини своєї
неявки суду не повідомив. Про розгляд
справи в суді повідомлений належним
чином, що стверджується поштовим
повідомленням вх. № 2458 від 17.04.2014 року.

Безпосередньо в судовому засіданні
представником позивача подано заяву №
934 від 17.04.2014 року про уточнення
позовних вимог, в якій зазначено, що
позивачем зроблено перерахунок
штрафних санкцій за невиконання
грошових зобов'язань за Договором, та
просить стягнути з відповідача 262 667,48
грн. основного боргу, 8 637,29 грн. пеня, 13
288,14 грн. відсотків річних та 33 266,74 грн.
штрафу.

Ознайомившись з даною заявою судом
встановлено, що останньою позивач
зменшує позовні вимоги в частині
штрафних санкцій. Тому, заява
представника позивача розцінюється
судом як заява про зменшення позовних
вимог.

Судом приймається заява № 934 від 17.04.2014
року як така, що подана у відповідності
зі ст. 22 ГПК України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
учасників процесу, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, судом встановлено наступне.

19 серпня 2013 року між товариством з
обмеженою відповідальністю «Агроскоп
Україна» (позивач, за договором
Продавець) та товариством з обмеженою
відповідальністю «Ситковецьке»
(відповідач, за договором Покупець)
укладено договір купівлі-продажу за №
13 ЗК 064/ВІКМ (надалі - Договір).

Розділом 1 Договору визначено, що в
порядку та на умовах визначених цим
Договором, Продавець зобов'язується
передати у власність Покупця засоби
захисту рослин (надалі Товар), згідно
Специфікацій - додатків до Договору, що
становлять його невід'ємну частину, а
Покупець зобов'язується прийняти Товар
та оплатити його вартість згідно умов
Договору.

Ціни, загальна вартість, найменування
Товару визначається в еквіваленті
національної валюти України - гривні до
долара США та зазначаються в Додатку
(ах) до Договору. В ціну Товару входить
вартість тари, упаковки та маркування
(п. 2.1. Договору).

Покупець здійснює попередню оплату за
Товар у розмірі 20% вартості кожної
окремої партії Товару, зазначеної в
Додатку (ах) до Договору або замовленні
Покупця не пізніше, ніж за п'ять днів до
дати поставки відповідної партії
Товару. Решта вартості Товару (вартість
Товару зменшена на суму здійсненої
передоплати) виплачується Покупцем,
згідно наступного графіку, визначеного
Договором: до 01 листопада 2013 року - 80
відсотків вартості партії Товару
отриманого Покупцем. Повний розрахунок
за Товар здійснюється Покупцем не
пізніше 01 листопада 2013 року (п. 2.3.
Договору).

Поставка Товару за даним Договором
може здійснюватися окремими частинами
- партіями. Після надходження оплати за
Товар (партію Товару), Покупець
зобов'язаний надати Продавцю
довіреність на отримання відповідного
Товару (партії Товару), та , протягом 14
(чотирнадцяти) календарних днів
оформити документи на отримання Товару
(партії Товару). (п. 3.1. Договору).

Цей Договір набуває чинності з моменту
його підписання повноважними
представниками Сторін а скріплення
його печатками Сторін і діє до
остаточного виконання Сторонами своїх
зобов'язань. (п. 8.1. Договору).

Судом встановлено, що позивачем, в
рамках Договору, за видатковими
накладними № (а.с. 17-20, 22, 24, 26) поставлено
відповідачу товар на загальну суму 332
667,48 грн., який останній отримав, про що
свідчать довіреності (а.с. 21, 23, 25, 27).

Як свідчать матеріали справи,
відповідачем перераховано на рахунок
позивача 70 000 грн., які останнім
зараховано в рахунок проведення
розрахунків за Договором. (а.с. 28,29).

За таких обставин, неоплаченим
залишився товар на суму 262 667,48 грн..

З врахуванням встановлених обставин
суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України
вказує, що цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки,
й серед підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, передбачає
договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського
кодексу України, господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
із господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Дії позивача по передачі товару та дії
відповідача по прийняттю вказаного
товару, за визначеною ціною свідчать
про те, що у боржника (відповідача)
виникло зобов'язання по оплаті
сировини.

В силу ст.655 Цивільного кодексу України,
за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 222
Господарського кодексу України
учасники господарських відносин, що
порушили майнові права або законні
інтереси інших суб'єктів, зобов'язані
поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих Кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом .

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має
право вимагати доказів того, що
обов'язок виконується належним
боржником або виконання приймається
належним кредитором чи уповноваженою
на це особою, і несе ризик наслідків
непред'явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов
висновку, що зобов'язання за договором
в частині проведення розрахунків, за
поставлений товар, відповідачем не
виконано в повному обсязі.

Виходячи з встановлених обставин
справи та наведених вище законодавчих
приписів, суд вважає вимогу позивача
про стягнення боргу в розмірі 262 667,48
грн. правомірною та обґрунтованою з
огляду на що задовольняє її.

Окрім суми основного боргу позивачем
заявлено до стягнення 8 637,29 грн. пені,
13 288,14 грн. 20% річних за період з 20.08.2013
року по 22.01.2014 року та 33 266,74 грн. штрафу.
Щодо зазначеної вимоги суд виходить з
наступного.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У відповідності до п.3 ст.611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного
кодексу України та ст. 230
Господарського кодексу України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, крім іншого,
неустойкою.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Згідно ч.1 ст.550 Цивільного кодексу
України право на неустойку виникає
незалежно від наявності у кредитора
збитків, завданих невиконанням або
неналежним виконанням зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу
України, встановлено, що штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Стаття 628 Цивільного кодексу України
передбачає, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що у
випадку порушення Покупцем термінів
оплати, обумовлених у Договору, він
сплачує Продавцю неустойку у вигляді
пені у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла на момент
прострочення платежів по оплаті
товару, від несвоєчасної суми
заборгованості, за кожний день
прострочення оплати до моменту повної
оплати, а також 20 (двадцять) процентів
річних від простроченої суми.

Пунктом 6.2. Договору встановлено, що у
разі порушення Покупцем строків
попередньої оплати та/або оплати за
товар відповідно до графіку,
встановленого Договору, Продавець має
право стягнути з Покупця штраф у
розмірі 10% від суми несплаченої або
несвоєчасно сплаченої вартості товару.
Штраф сплачується за кожне порушення
строків проведення оплати,
встановлених Договором.

Таким чином суд вважає, що вимоги щодо
стягнення пені та 20% річних та штрафу є
правомірними, оскільки відповідають
умовам укладеного договору та чинному
законодавству.

Дослідивши розрахунок заявлених до
стягнення 8 637,29 грн. пені, 13 288,14 грн. 20%
річних та 32 266,74 грн. штрафу, судом не
виявлено помилок, а відтак, дані
позовні вимоги підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Як визначає ст.32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського
процесуального кодексу України докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення для господарського суду не
є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Всупереч наведеним вище нормам та
вимогам ухвал суду відповідач не подав
до суду жодних доказів в спростування
позовних вимог позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про задоволення позову з розподілом
судових витрат за правилами ст. 49 ГПК
України.

Відповідно до п. 4.6 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» зменшення розміру
позовних вимог згідно з п. 1 ст. 7 Закону
України «Про судовий збір» є підставою
для повернення відповідної суми
судового збору.

Зважаючи, що позивачем зменшено розмір
позовних вимог, судовий збір в сумі 0,22
грн. грн. підлягає поверненню позивачу
з бюджету на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.43, 32, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 115
Господарського процесуального кодексу
України, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Ситковецьке» (22865,
Вінницька область, Немирівський район,
с. Сітківці, вул.. Мандролька, 19, ) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю «Агроскоп
Україна» (03022, м. Київ, вул.
Васильківська, 34, ) 262 667
(двісті шістдесят дві тисячі шістсот
шістдесят сім) грн. 48 коп. - боргу; 8 637
(вісім тисяч шістсот тридцять сім) грн.
29 коп. - пені; 13 288 (тринадцять тисяч
двісті вісімдесят вісім) грн. 14 коп. - 20%
річних; 33 266 (тридцять три тисячі
двісті шістдесят шість) грн. 74 коп. -
штрафу; 6 357 (шість тисяч триста
п'ятдесят сім) грн. 19 коп. - витрат зі
сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

4. Повернути з Державного бюджету
товариству з обмеженою
відповідальністю «Агроскоп Україна»
(03022, м. Київ, вул. Васильківська, 34, ) у відповідності з п. 1 ч. 1
ст. 7 Закону України «Про судовий збір»
судовий збір у сумі 0,22 грн.,
перерахований за платіжним дорученням
№ 198 від 27.01.2014 року. (оригінал
платіжного доручення № 198 від 27.01.2014
року на загальну суму 6357,41 грн.
знаходиться в матеріалах справи №
902/161/14).

5. Примірник рішення засвідчений
гербовою печаткою суду надіслати
позивачу, відповідачу копію рішення,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

Повне рішення складено 28.04.2014р.

Суддя
Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (03022, м. Київ, вул.
Васильківська, 34)

3 - відповідачу (22865, Вінницька область,
Немирівський район, с. Ситківці, вул.
Мандролька, 19)