м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 1/53 18.04.14
За позовом Акціонерної
енергетичної компанії «Київенерго»
Житлово-будівельного кооперативу
«Автотранспортник - 9»
Про стягнення 140 948,99
Суддя Мельник В.І.
від позивача: Левченко В.І.,
довіреність № 91/2013/08/16-2 від 16.08.2013р.
від відповідача: Голубцова Н.М.,
довіреність № б/н від 08.01.2014р.
Рожко Б.А., довіреність
№ б/н від 20.01.2014р.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Акціонерна енергетична компанія
«Київенерго» (далі - позивач)
звернулась до Господарського суду
міста Києва з позовом до
Житлово-будівельного кооперативу
«Автотранспортник - 9» (далі -
відповідач) про стягнення з останнього
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем не виконуються умови
договору № 7560351 від 23.12.1998 р.
Ухвалою суду від 18.01.2010 р. порушено
провадження у справі № 1/53 та
призначено розгляд на 05.02.10р.
05.02.2010р. представник позивача надав
документи на виконання вимог ухвали
про порушення провадження у справі та
пояснення по суті спору.
Представник відповідача в судовому
засіданні пояснив, що це борг мешканців
будинку, надав докази того, що з
мешканців в регресному порядку також
через суди стягується.
Суд вирішив відкласти розгляд справи
11.02.2010р. відповідачем подано до
канцелярії суду клопотання про
зупинення провадження у справі.
Позивач в судовому засіданні
19.02.2010р. проти клопотання про зупинення
провадження у справі заперечив.
Суд вирішив задовольнити
клопотання відповідача, та зупинив
провадження у справі до розгляду
пов'язаної з нею справи щодо чинності
Відповідно до частини першої статті 79
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.
Предметом спору у даній справі є
стягнення заборгованості з
кооперативу за Договором на постачання
теплової енергії у гарячій водібі -
2"удівельного кооперативу "му засіданні
заявлено клопотання про фіксування
судового процесу та про зупинення
Позивачем у справі № 1/53
розрахунок вартості відвантаженої
товарної продукції здійснено за
тарифами, затвердженими
розпорядженням Київської міської
державної адміністрації,
правомірність яких розглядається
Шевченківським районним судом міста
Києва у справі № 2а-3475/09.
Оскільки розгляд справи № 1/53 був
неможливий до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, суд зупинив
провадження у справі № 1/53 до розгляду
справи Шевченківським районним судом
міста Києва у справі № 2а-3475/09.
07.02.2014р. до суду надійшла
відповідь на запит суду, згідно якої
відповідач повідомив про відсутність
заборгованості по даній справі, у
зв`язку з чим суд вирішив поновити
провадження у справі.
Згідно ст. 79 ГПК України, господарський
суд поновив провадження у справі № 1/53
згідно ухвали від 24.02.2014р. та призначив
її до розгляду на 24.03.2014р.
20.03.2014р. позивач подав через канцелярію
суду клопотання про заміну позивача та
24.03.2014р. відповідач подав через
канцелярію суду документи по справі.
24.03.2014р. представник позивача у
судовому засіданні надав пояснення по
справі.
Представник відповідача надав
пояснення по справі, повідомив суд про
сплату основного боргу.
Суд відклав розгляд справи на 18.04.2014р.
27.03.2014р. позивач подав через канцелярію
суду документи по справі.
11.04.2014р. відповідач подав через
канцелярію суду клопотання про
зменшення штрафних санкцій.
18.04.2014р. представник позивача у
судовому засіданні повідомив суд про
сплату основного боргу, просив суд
стягнути штрафні санкції.
Представник відповідача просив суд
задовольнити клопотання відповідача
про зменшення позовних вимог.
Суд, враховуючи те, що відповідач
сплатив суму основного боргу, вирішив
зменшити пеню на 50%.
Згідно ст.87 Господарського
процесуального кодексу України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем було
укладено договір на постачання
теплової енергії у гарячій воді від
23.12.1998р. № 7560351.

Згідно з п.2.2.1 та 2.3.1 договору і
відповідно до законодавства України
позивач постачає теплову енергію у
гарячій воді на межу балансової
належності з відповідачем для потреб:
опалення - в період опалювального
сезону, гарячого водопостачання -
протягом року, в кількості та обсягах
згідно з Додатком №1 до договору, яку
відповідач зобов`язаний оплачувати
щомісяця своєчасно та в повному обсязі.

Нарахування відповідачу за теплову
енергію здійснюється відповідно до п.5.1
договору та звертання-доручення про
укладення договору розрахунковим
способом та по приладах обліку за
тарифами, встановленими і
затвердженими розпорядженням КМДА.

На підставі п.2 додатку 4 до договору,
відповідач зобов`язаний щомісячно з 12
по 15 число самостійно отримувати у
районному відділі теплозбуту
табуляграму фактичного споживання
теплової енергії за попередній період
та акт звірки на початок
розрахункового періоду (один примірник
оформленого акту звірки повертає у
РВТ).

Відповідно до п.3.1 додатку 4 до договору,
відповідач здійснює оплату вартості
використаної теплової енергії не
пізніше 28 числа поточного місяця.

Однак свої зобов'язання за зазначеним
договором відповідач не виконав
належним чином, внаслідок чого за
період з 01.01.2007 по 01.12.2009 виникла
заборгованість за використану теплову
енергію, яка на 01.12.2009 становить 91 609,03
грн.

В своїй позовній заяві позивач просив
суд стягнути з відповідача 140 948,99 грн.
боргу, а саме: 91 609,03 грн. - основного
боргу, 11 480,17 грн. - пені, 31885,38 грн. -
інфляційної складової боргу та 5974,41
грн. - 3% річних та судові витрати.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України,
боржник який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три відсотки
річних від простроченої суми.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 712 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до договору; замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
надані послуги; одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається.

Укладений між сторонами договір за
своєю юридичною природою є договором
постачання енергетичними мережами.

Відповідно до п.1 ст.712 ЦК України, за
договором поставки постачальник, який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк товар у власність покупця, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.2 ст.712 ЦК України до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язань, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

18.04.2014р. у судовому засіданні було
встановлено, що відповідач погасив
суму основного боргу у повному обсязі 91
609,09 грн.

Представник відповідача просив суд
зменшити нараховані штрафні санкції.

Суд, керуючись ст. 83 ГПК України, беручи
до уваги той факт, що відповідач
погасив основну суму боргу, дійшов
висновку про зменшення нарахованої
пені на 50% до 5740,09 грн., інші штрафні
санкції , заявлені позивачем згідно
позову, підлягають стягненню.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один
суб'єкт господарського зобов'язання
повинен вчинити певну дію на користь
іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини справи, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, враховуючи
вищенаведене, позовні вимоги
підлягають задоволенню , з урахуванням
сплати боргу.

Позивач також просив суд стягнути з
відповідача сплачене державне мито у
розмірі 1409,49 грн. та 236,00 грн. - витрат за
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми,
які підлягають сплаті за витрати,
пов'язані з розглядом справи, при
задоволенні позову, покладаються на
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 173, 193 ГК України, ст.ст.
525, 526, 530, 625, 629, 712, 714 ЦК України, ст.ст. 22,
33, 49, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу «Автотранспортник - 9» (02095,
м.Київ, вул. Срібнокільська 4, ) на користь Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
(01001, м.Київ, пл. І.Франка 5, ) 5740 (п`ять тисяч сімсот сорок) грн. 09
коп. - пені, 31 885 (тридцять одну тисячу
вісімсот вісімдесят п`ять) грн. 38 коп. -
інфляційних втрат, 5974 (п`ять тисяч
дев`ятсот сімдесят чотири) грн. 41 коп. - 3%
річних, державне мито у розмірі 1353 (одну
тисячу триста п'ятдесят три) грн. 11 коп.
та 226 (двісті двадцять шість) грн. 56 коп. -
витрат за інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу.

В частині стягнення основного боргу у
розмірі 91 609,03 грн. - провадження
припинити.

В іншій частині заявлених позовних
вимог - відмовити.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК
України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

(Повний текст рішення підписано
05.05.2014р.)

Суддя
В.І.Мельник