ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2014 р.
Справа №917/646/14

За позовом приватного
підприємства «Алкорм»

до публічного акціонерного
товариства « Кременчуцький
сталеливарний завод»

про стягнення 21185,34 грн.

Суддя Тимошенко К.В.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

Розглядається позовна заява про
стягнення 21185грн. 34коп., з яких 20790грн.
00коп. - сума основного боргу; 75грн. 18коп.
- річні; 320грн. 16коп.- пені.

Відповідач відзиву на позов не надав.
Копію ухвали суду від 10.04.2014р.
відповідач отримав, що підтверджується
відповідним поштовим повідомленням
(а.с.39а).

14.05.2014р. по факсу від відповідача
надійшло клопотання в якому відповідач
просить перенести розгляд справи
посилаючись на те, що відповідач не має
змоги направити свого представника в
судове засідання 15.05.2014р.

Доказів в обґрунтування клопотання
відповідач не навів та не надав, отже
клопотання не обґрунтоване.

Аналогічне за змістом клопотання, яке
також не підтверджене жодним доказом,
заявлялось відповідачем і 22.04.2014р.
(а.с.27), перед засіданням, призначеним на
23.04.2014р.

Відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України",
відповідач не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою-п'ятою статті 28 ГПК
України, з числа як своїх працівників,
так і осіб, не пов'язаних з ним
трудовими відносинами. Неможливість
такої заміни представника і
неможливість розгляду справи без
участі представника підлягає
доведенню учасником судового процесу
на загальних підставах.

Ухвалами суду від 10.04.2014р. та від 23.04.2014р.
суд не визнавав явку представників
сторін по справі обов'язковою.

Відповідач, заявляючи клопотання про
відкладення розгляду справи, не навів
та не надав доказів неможливості явки
представника відповідача, доказів
неможливості заміни представника
відповідача та неможливості розгляду
справи без участі представника
відповідача.

Викладене свідчить про зловживання
відповідачем своїми правами та
затягування розгляду справи.

Виходячи з викладеного, клопотання
відповідача про перенесення розгляду
справи задоволенню не підлягає.

Від позивача 12.05.2014р. надійшла заява про
розгляд справи без участі представника
позивача.

Відповідач відзиву на позов не надав, в
зв'язку з цим справа розглядається за
наявними в ній матеріалами згідно ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

Позивач просить стягнути з відповідача
21185грн. 34коп., з яких 20790грн. 00коп. - сума
основного боргу; 75грн. 18коп. - річні;
320грн. 16коп. - пені.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що 21 січня 2013р. між -
приватним підприємством "Алкорм"
(постачальник) та - публічним
акціонерним товариством
"Кременчуцький сталеливарний завод"
(покупець) було укладено договір
поставки товару №0067-СН (далі - договір)
відповідно до якого постачальник
зобов'язався поставити і передати у
власність покупцю визначений
договором товар, а покупець
зобов'язався прийняти цей товар і
своєчасно здійснити оплату. Позивач
вказує, що 15.01.2013р. згідно з умовами
договору та додаткової угоди №5
покупець на підставі довіреності №94
від 13.01.2014р. через інженера ОСОБА_1,
отримав у постачальника матеріальні
цінності (товар) на суму 41580,00грн., що
підтверджується видатковою накладною
№А-00007 від 15.01.2014р., але станом на 13.03.2014р.
покупцем сплачено лише 50%, борг за
вказаною поставкою складає 20790,00 грн.

Дослідивши надані у справі докази, суд
при вирішенні спору виходить з
наступного:

Згідно наданої позивачем копії
договору від 21.01.2013р. №0067-СН та
додаткової угоди №5 до нього (а.с.9-12)
позивач зобов'язався поставити
відповідачу товар, а відповідач
зобов'язався прийняти та оплатити
товар в асортименті, кількості та за
ціною, визначеними в специфікації.
Розрахунки здійснюються на умовах 50%
попередньої оплати, остаточний
розрахунок здійснюється покупцем на
протязі 30 календарних днів з моменту
отримання товару.

Згідно наданої позивачем копії
видаткової накладної №А-00007 від 15.01.2014р.
(а.с.16) на підставі довіреності №
від 13.01.2014р. (а.с.18) відповідач отримав
від позивача товар на суму 41580грн. 00коп.

Позивач зазначає, що за товар по
вказаній накладній відповідачем
сплачено лише 50%, а 20790грн. 00коп.
вартості отриманого товару не
оплачено.

Відповідач доводи позивача і надані
ним докази не спростував, наявність та
суму боргу не заперечує, витребувані
судом докази оплати не надав.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, ст. 193 Господарського кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

Виходячи з викладеного вимога позивача
про стягнення 20790грн. 00коп. вартості
поставленого відповідачу товару
обґрунтована і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно п.10.6 договору у випадку
порушення покупцем строку розрахунку
за поставлений товар останній сплачує
на користь постачальника неустойку у
розмірі подвійної облікової ставки, що
діяла під час порушення грошового
зобов'язання від суми заборгованості
за кожний день прострочення.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України боржник який прострочив
виконання грошового зобов'язання
повинен сплатити суму грошового боргу
з урахуванням індексів інфляції та 3%
річних, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Як зазначалось вище, остаточний
розрахунок здійснюється покупцем на
протязі 30 календарних днів з моменту
отримання товару. Товар отриманий
15.01.2014р. і у встановлений строк не
оплачений в сумі 20790грн. 00коп.

Виходячи з цього вимога позивача по
стягнення за період прострочки оплати
з 15.02.2014р. по 30.03.2014р. пені в сумі 320грн.
16коп. та річних в сумі 75грн. 18коп.
обґрунтована і підлягає задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача
суму витрат, пов'язаних з явкою його
представника у засідання
господарського суду Полтавської
області.

Відповідно до розділу VІ
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК) судові витрати
складаються з судового збору, сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом; витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження; оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В пункті першим постанови пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування розділу VІ Господарського
процесуального кодексу України"
зазначено, що склад судових витрат не є
вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат
сторін як судових здійснюється
господарським судом з урахуванням
обставин конкретної справи. До інших
витрат у розумінні статті 44 ГПК України
відносяться, зокрема: суми, які
підлягають сплаті особам, викликаним
до господарського суду для дачі
пояснень з питань, що виникають під час
розгляду справи (стаття 30 названого
кодексу); витрати сторін та інших
учасників судового процесу, пов'язані з
явкою їх або їхніх представників у
засідання господарського суду, за
умови, що таку явку судом було визнано
обов'язковою.

Суд не визнавав обов'язковою явку
представника позивача, отже підстави
для покладення на відповідача витрат,
пов'язаних з явкою представника у
засідання господарського суду
Полтавської області, відсутні.

Відповідно до пункту четвертого
частини третьої статті 129 Конституції
України однією з основних засад
судочинства є змагальність сторін та
свобода у наданні ними суду своїх
доказів і у доведеності перед судом їх
переконливості. Аналогічні положення
закріплено в статті 43 Господарського
процесуального кодексу України, згідно
з якою судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності; сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Відповідач відзиву на позов та
будь-яких доказів у спростування
наданих позивачем доказів і наведених
позивачем доводів не надав,
правомірність і розмір вимог не
заперечує.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з публічного
акціонерного товариства
«Кременчуцький сталеливарний завод»
(юридична адреса: 39621, Полтавська
область, м.Кременчук, вул.Івана
Приходька, 141, п/р 4679 в ПАТ КБ
"Приватбанк", МФО 305229, ) на
користь приватного підприємства
«Алкорм» (юридична адреса: 61161, м.Харків,
вул.Олександра Ульянова, 34, поштова
адреса: 61140, м.Харків, вул.Чугуївська, 78,
п/р 4921 в відділенні №19 ПАТ "Банк
"Грант" м.Харків, МФО 351607, ЄДРПОУ 2126956)
20790грн. 00коп. боргу, 75грн. 18коп. річних,
320грн. 16коп. пені, 1827грн. 00коп. витрат по
судовому збору.

Видати наказ після набрання цим
рішенням законної сили.

Суддя
Тимошенко К.В.