м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/21469/13 07.05.14

За скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельний Дім БКР",
м. Київ

До Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві

Про скасування постанови про стягнення
з боржника виконавчого збору та
постанови про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій

Сторони по справі:

Позивач: Приватне акціонерне
товариство "Край керама", м. Буча

Відповідач: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Будівельний Дім БКР",
м. Київ

Предмет спору: стягнення 57 865,38 грн.

Суддя Курдельчук І.Д.

Представники:

Від стягувача (позивача)
Балан Д.Р. - пред. по довір.

Від боржника (відповідача)
Шевельова А.С. - пред. по довір.

Від ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві
не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва
прийнято рішення по справі № 910/21469/13
від 26.11.2013р., яким позов задоволено
повністю.

13.01.2014р. Господарським судом міста
Києва було видано наказ.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 03.02.2014р.
апеляційну скаргу залишено без
задоволення, рішення суду від 26.11.2013р. -
без змін.

22.04.2014р. від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельний Дім БКР"
надійшла скарга на дії Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.04.2014р. розгляд скарги було
призначено на 07.05.2014р.

Представники ВДВС Шевченківського РУЮ
у м. Києві у судове засідання 07.05.2014р. не
з'явилися, вимоги ухвали суду від
25.04.2014р. не виконали, про причини неявки
суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України
скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги.

До матеріалів справи долучено
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення, що
підтверджує отримання 30.04.2014р. ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві ухвали
суду від 25.04.2014р.

Представник стягувача в судовому
засіданні 07.05.2014р. повідомив суд, що
рішення виконано повністю та ним
отримані всі грошові кошти.

Представник боржника в судовому
засіданні 07.05.2014р. скаргу підтримав та
просив суд її задовольнити.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1
ГПК України, складався протокол
судового засідання, який долучено до
матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується скарга, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду, заслухавши
пояснення представників стягувача та
боржника, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом міста Києва
прийнято рішення по справі №910/21469/13 від
26.11.2013р., яким позов задоволено
повністю.

13.01.2014р. Господарським судом міста
Києва було видано наказ щодо стягнення
з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельний Дім БКР"
на користь Приватного акціонерного
товариства "КРАЙ КЕРАМА", - з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання судового
рішення, заборгованість у розмірі - 41
322,21 грн., три відсотка річних у розмірі -
1 191,38 грн., пеню у розмірі - 4 361,79 грн. та
витрати по сплаті судового збору в
розмірі - 1 720,50 грн.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 03.02.2014р.
апеляційну скаргу залишено без
задоволення, рішення суду від 26.11.2013р. -
без змін.

Постановою від 28.02.2014р. № ВП 42279188 ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві було
відкрито виконавче провадження щодо
виконання рішення суду по справі №
910/21469/13.

Боржник виконував рішення суду та
перераховував стягувачу грошові кошти,
а 15.04.2014р. завершив виконання, сплативши
останню суму.

Як зазначає скаржник, 16.04.2014р. державний
виконавець надав йому постанову від
16.04.2014р. про стягнення з боржника
виконавчого збору у розмірі - 4 895,58 грн.
та постанову від 16.04.2014р. про стягнення
з боржника витрат на проведення
виконавчих дій у розмірі 240 грн.

Боржник не погоджується з вказаними
постановами та просить суд їх
скасувати.

Суд вважає, що скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з такого.

В силу ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження, як завершальна дія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Ст. 55 Конституції України передбачає,
що кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб, та
конституційне право на судовий захист
відповідно до ст. 64 не може бути
обмежено.

Стягувач, боржник, їх представники
мають право подати скаргу на рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця, якщо вважають їх
незаконними або такими, що
унеможливлюють виконання законного
рішення.

Законодавець встановив гарантії прав
стягувача, боржника та інших учасників
виконавчого провадження.

Скарга має відповідати загальним
вимогам щодо форми та змісту позовної
заяви, передбаченим положеннями ГПК, та
містити відомості, перелічені в
частині сьомій статті 82 Закону України
"Про виконавче провадження".

У разі відсутності спеціальної норми
щодо вирішення певних питань, які
виникають при розгляді скарг на
рішення, дії або бездіяльність
посадових осіб ДВС, до скарг сторін
виконавчого провадження мають
застосовуватися положення ГПК, якими
врегульовано аналогічні питання,
зокрема щодо кола осіб, які беруть
участь у справі, їхніх прав та
обов'язків; про судові виклики та
повідомлення; про судовий розгляд; щодо
апеляційного та касаційного
оскарження рішень суду першої
інстанції тощо.

Відповідно до статті 82 Закону України
"Про виконавче провадження" скарги на
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або начальника
відділу державної виконавчої служби,
державних виконавців і посадових осіб
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України та
відділів державної виконавчої служби
(далі - ВДВС) Головного управління
юстиції Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, обласного,
Київського та Севастопольського
міських управлінь юстиції, що
стосуються виконання судових рішень,
подаються до суду, який видав
виконавчий документ.

Згідно з частиною 2 статті 121-2 ГПК
неявка в судове засідання стягувача,
боржника, прокурора чи органу ДВС, яким
повідомлено про час і місце його
проведення, не перешкоджає розгляду
скарги.

У справах за скаргами на рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця чи інших посадових осіб ДВС
предметом судового розгляду можуть
бути рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи ДВС.

Відповідно до п. 9.13. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України,
від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
(далі-Постанова) за результатами
розгляду скарги виноситься ухвала, в
якій господарський суд або визнає
доводи заявника правомірними і залежно
від їх змісту визнає постанову
державного виконавця щодо здійснення
заходів виконавчого провадження
недійсною, або визнає дії чи
бездіяльність органу Державної
виконавчої служби незаконними, чи
визнає недійсними наслідки виконавчих
дій, або зобов'язує орган державної
виконавчої служби здійснити певні
виконавчі дії, якщо він ухиляється від
їх виконання без достатніх підстав, або
визнає доводи скаржника
неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі
самостійно вчиняти ті чи інші дії,
пов'язані із здійсненням виконавчого
провадження, замість державного
виконавця (наприклад, відкривати або
закінчувати виконавче провадження),
але може зобов'язати державного
виконавця здійснити передбачені
законом дії, від вчинення яких той
безпідставно ухиляється.

Враховуючи вищенаведені норми
законодавства, спосіб обраний
боржником, а саме, скасування постанов,
є неналежним, оскільки, постанова може
бути визнана судом недійсною.

Враховуючи вищевикладене, суд не
вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись Законом України "Про
виконавче провадження", ст.ст. 86, 121-2
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

УХВАЛИВ:

1. Залишити скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельний Дім БКР" без задоволення.

2. Копію ухвали надіслати учасникам
процесу, що не були присутні у судовому
засіданні, відповідно до ст. 87 ГПК
України.

Суддя
І.Д. Курдельчук