ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2014 р.Справа № 916/1149/14

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Князєвій
К.Р.

За участю представників сторін:

Від позивача: Миколаєнко Д.Л. за
довіреністю від 07.09.2013р.

Від відповідача: не з`явився.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю «Зелена -
Країна» до селянського (фермерського)
господарства «Ольга» про стягнення 849
127,65 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Зелена-Країна" (далі
по тексту - ТОВ „Зелена-Країна")
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовом до
селянського (фермерського)
господарства «Ольга» (далі по тексту -
СФГ «Ольга») про стягнення
заборгованості в загальному розмірі 849
127,65 грн., яка складається з суми
основного боргу в розмірі 422 298,80 грн.,
відсотків за користування товарним
кредитом в сумі 208 342,42 грн., трьох
відсотків річних в сумі 5 241,13 грн., пені
в сумі 22 711,57 грн., штрафу в сумі 42 229,88
грн. та суми індексації різниці
валютних курсів в сумі 148 303,85 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані фактом
неналежного виконання відповідачем
прийнятих на себе зобов'язань за
договором купівлі-продажу № ЗК 270313/6-ПК
від 27.03.2013р. щодо здійснення своєчасної
та в повному обсязі оплати вартості
придбаного товару.

Відповідач був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи в засіданнях суду, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи повідомленнями про вручення
поштових відправлень суду під
розписку, проте СФГ «Ольга» не
скористалось наданим законом правом на
участь свого представника в судовому
процесі. Оскільки відповідачем не було
подано відзив на позов, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи та пояснення
представника позивача, суд встановив
наступне.

27.03.2013р. між ТОВ „Зелена-Країна"
(Продавець) та СФГ «Ольга» (Покупець)
було укладено договір купівлі-продажу
№ ЗК 270313/6-ПК, у відповідності до п.п. 1.1,
3.1 якого Продавець зобов'язується
передати, а Покупець зобов'язується
прийняти та сплатити вартість засобів
захисту рослин/насіннєвого
матеріалу/мінеральних добрив,
іменованих в подальшому товар,
відповідно до умов даного договору
(додатків та специфікацій до нього).
Конкретний асортимент, кількість та
ціна товару на кожну окрему партію
зазначаються у додатках та/або
накладних на передачу товару
(видаткових), що є невід'ємною частиною
цього договору.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Виходячи з положень п.п. 3.1, 3.2, 5.1, 5.2
договору купівлі-продажу № ЗК 270313/6-ПК
від 27.03.2013р. прийом товару по кількості
і якості проводиться Покупцем в момент
одержання ним товару, про що свідчить
факт підписання накладної на передачу
товару (видаткової). Прийом товару по
кількості і якості проводиться
Покупцем у момент одержання його від
Продавця. У випадку виникнення
розбіжностей щодо асортименту,
кількості, якості та ціни товару, що
визначені у додатках до договору та
накладних на передачу товару
(видаткових), привілейоване значення
будуть мати дані щодо асортименту,
кількості та ціни товару, що визначені
у накладних на передачу товару
(видаткових). Загальна сума договору
складається із суми вартості товару
згідно всіх накладних на передачу
товару (видаткових), підписаних в
рамках цього договору, що є його
невід'ємною частиною.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК
України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу. Продавець
повинен одночасно з товаром передати
покупцеві його приналежності та
документи (технічний паспорт,
сертифікат якості тощо), що стосуються
товару та підлягають переданню разом
із товаром відповідно до договору або
актів цивільного законодавства.
Обов'язок продавця передати товар
покупцеві вважається виконаним у
момент вручення товару покупцеві, якщо
договором встановлений обов'язок
продавця доставити товар.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов договору
купівлі-продажу № ЗК 270313/6-ПК від
27.03.2013р. позивачем було передано у
власність СФГ «Ольга» товар загальною
вартістю 519 097,31 грн., а відповідачем
вказаний товар було прийнято, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи копіями видаткових накладних №
1979 від 07.05.2013р., № 2185 від 13.05.2013р., № 2169
від 24.05.2013р., № 2568 від 11.06.2013р., № 2676 від
14.06.2013р., № 2900 від 01.07.2013р., № 3701 від
22.11.2013р., які підписані представниками
сторін та скріплені відповідними
печатками товариств.

Згідно з п. 4.1 договору купівлі-продажу
№ ЗК 270313/6-ПК від 27.03.2013р. товар за даним
договором поставляється на наступних
умовах: Покупець повинен в строк до 10
квітня 2013 року перерахувати на
поточний рахунок Продавця суму
попередньої оплати в розмірі 20% від
вартості товару, що вказаний у додатку
(ах) до договору. На залишок
заборгованості Продавець надає
Покупцю товарний кредит з відстрочкою
платежу на наступних умовах: 80% від суми
вартості товару Покупець має сплатити
до 01 жовтня 2013 року.

Статтею 193 ГК України встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому
числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Зобов'язання, в
свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК
України, має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено,
що порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

За твердженнями позивача, які не були
спростовані в установленому порядку,
відповідачем було здійснено лише
часткову оплату вартості товару, який є
предметом договору купівлі-продажу №
ЗК 270313/6-ПК від 27.03.2013р., на суму 96 798,51
грн., що є порушенням покладених на
відповідача умовами вказаної угоди
грошових зобов'язань. В результаті
викладеного, станом на момент
вирішення даного спору у СФГ «Ольга»
утворилась прострочена заборгованість
перед ТОВ „Зелена-Країна" в сумі 422 298,80
грн.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 525,
526, 530, 629, 692 ЦК України господарський суд
дійшов висновку про наявність правових
підстав для задоволення позовних вимог
ТОВ „Зелена-Країна" в частині
стягнення з СФГ «Ольга» заборгованості
за придбаний товар в сумі 422 298,80 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 694 ЦК України якщо
покупець прострочив оплату товару, на
прострочену суму нараховуються
проценти відповідно до статті 536 цього
Кодексу від дня, коли товар мав бути
оплачений, до дня його фактичної
оплати. Договором купівлі-продажу може
бути передбачений обов'язок покупця
сплачувати проценти на суму, що
відповідає ціні товару, проданого в
кредит, починаючи від дня передання
товару продавцем.

Згідно зі ст. 536 ЦК України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Положеннями п. 4.5 договору
купівлі-продажу № ЗК 270313/6-ПК від
27.03.2013р. передбачено, що на суму
заборгованості по договору
нараховуються відсотки за
користування товарним кредитом по
ставці 0,2% за кожен день користування.
Нарахування відсотків здійснюється на
суму товарного кредиту, тобто на суму
вартості товару, що передавався на
умовах товарного кредиту, за період з
моменту фактичного відвантаження
товару до моменту сплати Покупцем суми
вартості товару, отриманого на умовах
товарного кредиту.

З посиланням на наведені законодавчі
норми та умови п. 4.5 договору
купівлі-продажу № ЗК 270313/6-ПК від
27.03.2013р. позивачем було нараховано
відповідачу до сплати відсотки за
користування товарним кредитом в сумі
208 342,42 грн. Перевіривши вказаний
розрахунок, господарський суд
зазначає, що його було зроблено у
відповідності до умов укладеної між
сторонами по справі угоди та положень
чинного законодавства, у зв'язку з чим,
позовні вимоги в частині стягнення із
відповідача на користь ТОВ
„Зелена-Країна" відсотків за
користування товарним кредитом в сумі
208 342,42 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема зміна
умов зобов'язання.

Згідно з положеннями п. 4.8 договору
купівлі-продажу № ЗК 270313/6-ПК від
27.03.2013р. оплата вартості товару та
нарахованих процентів проводиться в
гривнях. Сторони домовились про зміну
ціни на товар згідно наступного
способу: у разі, якщо офіційний курс
гривні до іноземної валюти (долара США)
збільшиться в порівняні до офіційного
курсу гривні до іноземної валюти
(долара США), що діяв на дату підписання
договору, Покупець має право вимагати
від Покупця сплати проіндексованої
суми вартості товару у гривні до
договору. Проіндексована сума вартості
товару у гривні встановлюється як
(А1/А0)*СП=ПСП, де: А1 - офіційний курс
долара США на момент здійснення
платежу/на момент висування вимоги про
здійснення платежу/на дату подачі
позовної заяви до суду; А0 - офіційний
курс долара США, що був встановлений на
дату підписання договору; СП - сума
вартості товару (платежу в гривні),
визначена у відповідних накладних на
передачу товару (видаткових); ПСП -
проіндексована сума вартості товару
(платежу у гривні) по договору. У разі,
якщо міжбанківський курс долара США
перевищує офіційний курс НБУ,
Продавець залишає за собою право
вимагати сплати проіндексованої суми
вартості товару у гривні згідно з
міжбанківським курсом. Міжбанківський
курс підтверджується даними одного з
банків за вибором Продавця, в яких
відкрито його рахунки та/або
інформацією з сайту http://minfin.com.ua.

З посиланням на положення п. 4.8 договору
купівлі-продажу № ЗК 270313/6-ПК від
27.03.2013р. позивачем було нараховано
відповідачу до сплати індексацію
різниці валютних курсів в сумі 148 303,85
грн. у зв'язку із тим, що на момент
укладення вказаної угоди офіційний
курс гривні до долара США (7,993 грн. за 1
долар США) був меншим, ніж
міжбанківський курс вказаних валют на
момент пред'явлення даного позову
згідно з інформацією, розміщеною на
сайті http://minfin.com.ua (10,80 грн. за 1 долар
США). Перевіривши здійснений позивачем
розрахунок вказаної суми індексації,
господарський суд визнає його
правильним та обґрунтованим, у зв'язку
з чим, із СФГ «Ольга» слід стягнути на
користь ТОВ „Зелена-Країна" індексацію
різниці валютних курсів в сумі 148 303,85
грн., що, в свою чергу, має наслідком
задоволення позовних вимог у названій
частині.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

У зв'язку із порушенням відповідачем
прийнятих на себе грошових зобов'язань
щодо здійснення своєчасної та в
повному обсязі оплати вартості товару,
придбаного на виконання умов договору
купівлі-продажу № ЗК 270313/6-ПК від
27.03.2013р., позивачем в порядку ст. 625 ЦК
України було нараховано СФГ «Ольга» до
сплати три відсотки річних в сумі 5 241,13
грн. Проаналізувавши здійснений
позивачем розрахунок трьох відсотків
річних, господарський суд доходить
висновку про допущення ТОВ
„Зелена-Країна" помилки при його
здійсненні, яка укладалась у
безпідставному нарахуванні вказаних
відсотків на суму основного боргу в
розмірі 95 040,00 грн. з 01.10.2013р., в той час як
товар вказаної вартості був переданий
у власність відповідача лише 22.11.2013р.
згідно з видатковою накладною № 3701. З
огляду на викладене, здійснивши
перерахунок вказаних відсотків,
господарський суд доходить висновку
про правомірність нарахування
відповідачу до сплати трьох відсотків
річних в сумі 4 827,12 грн., що має
наслідком часткове задоволення даних
позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання
настають наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки -грошової суми, яку боржник
повинен сплатити кредиторові у рази
порушення ним зобов'язання. Так, згідно
ч.ч. 1 - 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожний день
прострочення виконання. При цьому,
відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами
та доповненнями) платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений ст. 1
вказаного Закону, обчислюється від
суми простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

В силу положень ч. 4 ст. 231 ГК України у
разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід
мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України, згідно
з якими нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Положеннями п.п. 7.2, 7.3 договору
купівлі-продажу № ЗК 270313/6-ПК від
27.03.2013р. передбачено, що у випадку
несвоєчасної оплати товару згідно умов
даного договору, Покупець зобов'язаний
сплатити пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми боргу за
кожен день прострочення. У випадку
неналежного виконання Покупцем
зобов'язань згідно умов даного
договору, Покупець зобов'язаний
сплатити штраф в розмірі 10% від суми
неоплаченого товару.

З посиланням на п.п. 7.2, 7.3 договору
купівлі-продажу № ЗК 270313/6-ПК від
27.03.2013р. позивачем було нараховано
відповідачу до сплати пеню в сумі 22 711,57
грн. та штраф в сумі 42 229,88 грн. за
порушення останнім власних грошових
зобов'язань. Проаналізувавши
здійснений позивачем розрахунок суми
штрафу, господарський суд визнає його
правильним та обґрунтованим, у зв'язку
з чим, доходить висновку про
правомірність нарахування відповідачу
до сплати штрафу в сумі 42 229,88 грн.

При цьому, перевіривши розрахунок пені,
викладений по тексту позовної заяви,
господарський суд дійшов висновку про
допущення позивачем помилки при його
здійсненні, яка аналогічна за змістом
тій, що була допущена ТОВ
„Зелена-Країна" при здійсненні
нарахування трьох відсотків річних.
Таким чином, самостійно здійснивши
перерахунок даного різновиду штрафних
санкцій, господарський суд дійшов
висновку про правомірність
нарахування відповідачу до сплати пені
в сумі 20 917,53 грн.

Проте, вирішуючи питання про розмір
штрафних санкцій, які підлягають
стягненню із відповідача на користь
ТОВ «Зелена - Країна» в межах даної
справи, господарський суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено,
що розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 233 Господарського
кодексу України у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно
великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Згідно з положеннями п. 3 ч.1 ст. 83 ГПК
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право, зокрема, зменшувати
у виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання.

При розгляді даного питання суд вважає
за доцільне звернутися також до
приписів п. 3.17.4 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
„Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011р. № 18 (з
наступними змінами та доповненнями),
якими встановлено, що вирішуючи, в тому
числі й з власної ініціативи, питання
про зменшення розміру неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання
(пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд
повинен об'єктивно оцінити, чи є даний
випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи надане законом право суду
на зменшення розміру штрафних санкцій,
заявлених до стягнення, а також
приймаючи до уваги неподання позивачем
будь-яких доказів понесення ним
збитків внаслідок допущеного з боку
СФГ «Ольга» порушення власних грошових
зобов'язань та присудження до
стягнення на користь позивача інших
платежів, направлених на недопущення
порушень його майнових інтересів
(відсотків за користування товарним
кредитом та суми індексації валютних
різниць), у значному розмірі, керуючись
приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч.1 ст. 233
Господарського кодексу України, п. 3 ч.1
ст. 83 ГПК України, суд вважає за
правомірне зменшити нараховані
позивачем штрафні санкції у вигляді
штрафу та пені в десять разів. Таким
чином, на користь ТОВ «Зелена - Країна»
підлягає стягненню пеня в сумі 2 091,75
грн. та штраф в сумі 4 222,98 грн.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
В свою чергу, доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, факт
існування заборгованості СФГ
«Ольга»перед ТОВ „Зелена-Країна" в
загальній сумі 790 086,92 грн., яка
складається з суми основного боргу в
розмірі 422 298,80 грн., відсотків за
користування товарним кредитом в сумі
208 342,42 грн., трьох відсотків річних в
сумі 4 827,12 грн., індексації різниці
валютних курсів в сумі 148 303,85 грн., пені
в сумі 2 091,75 грн. та штрафу в сумі 4 222,98
грн., витікає з умов укладеної між
сторонами по справі угоди, положень
чинного законодавства та
підтверджується матеріалами справи.
Доказів, спростовуючих викладене,
відповідачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України
особа, не звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання у разі відсутності у
боржника необхідних коштів. Крім того,
згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд
доходить висновку щодо необхідності
задоволення заявлених позовних вимог
частково на суму 790 086,92 грн. Таким чином,
із СФГ «Ольга» слід стягнути на користь
ТОВ „Зелена-Країна" суму основного
боргу в розмірі 422 298,80 грн., відсотки за
користування товарним кредитом в сумі
208 342,42 грн., три відсотки річних в сумі 4
827,12 грн., індексацію різниці валютних
курсів в сумі 148 303,85 грн., пеню в сумі 2
091,75 грн. та штраф в сумі 4 222,98 грн.
відповідно до ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 536, 549,
551, 610 - 612, 615, 617, 625, 629, 662, 664, 692, 694, 712 ЦК
України, ст.ст. 193, 231, 233 ГК України, ст.ст.
1, 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами
та доповненнями).

Судові витрати зі сплати судового
збору покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог відповідно до ст.ст. 44, 49
ГПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 536, 549, 551, 610
- 612, 615, 617, 625, 629, 662, 664, 692, 694, 712 ЦК України,
ст.ст. 193, 231, 233 ГК України, ст.ст. 1, 3
Закону України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (з
наступними змінами та доповненнями),
ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з селянського
(фермерського) господарства «Ольга»
/66740, Одеська область, Фрунзівський
район, смт Затишшя, вул. Леніна, 57, / на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
„Зелена-Країна" /02166, м. Київ, проспект
Лісовий, 39, , п/р 2766
у АТ „Златобанк" м. Київ, МФО 380612/ суму
основного боргу в розмірі 422 298 грн. 80
коп. /чотириста двадцять дві тисячі
двісті дев'яносто вісім грн. 80 коп./,
відсотки за користування товарним
кредитом в сумі 208 342 грн. 42 коп. /двісті
вісім тисяч триста сорок дві грн. 42
коп./, три відсотки річних в сумі 4 827 грн.
12 коп. /чотири тисячі вісімсот двадцять
сім грн. 12 коп./, індексацію різниці
валютних курсів в сумі 148 303 грн. 85 коп.
/сто сорок вісім тисяч триста три грн. 85
коп./, штраф в сумі 4 222 грн. 98 коп. /чотири
тисячі двісті двадцять дві грн. 98 коп./,
пеню в сумі 2 091 грн. 75 коп. /дві тисячі
дев'яносто одна грн. 75 коп./, судовий
збір в сумі 16 938 грн. 39 коп. /шістнадцять
тисяч дев'ятсот тридцять вісім грн. 39
коп./. Наказ видати.

3. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 85 ГПК
України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили. Апеляційна
скарга подається на рішення місцевого
господарського суду протягом десяти
днів з дня його оголошення місцевим
господарським судом. У разі якщо в
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення, зазначений строк обчислюється
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 15.05.2014р.

Суддя
С.П. Желєзна