ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2014 р.Справа № 916/1036/13 Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Журавльова О.О.,

суддів: Гладишевої Т.Я., Головея В.М.

(відповідно до розпорядження голови
суду від 28.03.2014р. №468 розгляд
апеляційної скарги здійснюється даною
судовою колегією)

при секретарі судового засідання
Максіміхіній Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Гордієнко М.В., за
довіреністю №196 від 02.01.2014р.

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства „Одеська
залізниця"

на рішення господарського суду
Одеської області від 25 лютого 2014 року

по справі №916/1036/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Концерн Стирол"

до відповідача Державного
підприємства „Одеська залізниця"

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Тіс-Міндобрива"

про стягнення 38731,44 грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
„Концерн Стирол" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом про стягнення з Державного
підприємства „Одеська залізниця" 38731,44
грн. вартості недостачі вантажу.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 01.07.2013 року до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача залучено
Товариство з обмеженою
відповідальністю „ТІС-Міндобрива".

Рішенням господарського суду Одеської
області від 28.08.2013р., залишеним без змін
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 17.10.2013р. - позов
було задоволено у повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду
України від 11.12.2013р. вищевказані судові
рішення скасовано, а справу передано до
господарського суду Одеської області
на новий розгляд.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 25 лютого 2014 року у справі
№916/1036/13 (суддя Демешин О.А.) позов ПАТ
„Концерн Стирол" до ДП „Одеська
залізниця" задоволено: з ДП „Одеська
залізниця" на користь позивача
стягнуто 38731,44 грн. вартості недостачі
вантажу та 1720,50 грн. судового збору.

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції дійшов висновку, що Одеською
залізницею не доведено належними та
допустимими доказами відсутність
своєї вини у втраті вантажу, оскільки
матеріалами справи встановлено, що
втрата вантажу відбулась саме у період
від часу його прийняття для
перевезення і до моменту видачі
одержувачу, оскільки Одеська залізниця
безпідставно відмовилася від
складання комерційного акту та
комісійної видачі вантажу, при цьому
висновком експертизи від 11.10.2012р.
підтвердився факт недостачі вантажу.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням
суду першої інстанції, до Одеського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою звернувся
відповідач (ДП „Одеська залізниця"), в
якій просить його скасувати та
прийняти нове рішення, яким у
задовольнити позовних вимог ПАТ
„Концерн Стирол" відмовити в повному
обсязі, з посиланням при цьому на не
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, неправильну
оцінку доказів та неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права, з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі.

Представники скаржника у судових
засіданнях підтримали апеляційну
скаргу та наполягали на її задоволенні.

Представник позивача (Публічного
акціонерного товариства „Концерн
Стирол") у судові засідання не з'явився,
свою правову позицію по справі виклав у
відзиві на апеляційну скаргу від
14.04.201р. за вх..№1301/14/Д1. Про час, дату та
місце розгляду апеляційної скарги
повідомлений належним чином, про що
свідчать відповідні повідомлення про
вручення поштових відправлень від
31.03.2014р. та від 25.04.2014р.

18.04.2014р. позивачем було направлено на
адресу Одеського апеляційного
господарського суду клопотання про
перенесення розгляду справи у зв'язку
зі складною ситуацією в країні. Вказане
клопотання було задоволено у судовому
засіданні 22.04.2014р., а розгляд справи
відкладено на 13.05.2014р.

07.05.2014р. позивачем було знов направлено
на електронну поштову адресу Одеського
апеляційного господарського суду
клопотання про перенесення розгляду
справи у зв'язку зі складною ситуацією
в країні. У задоволенні вказаного
клопотання колегією суддів було
відмовлено у зв'язку із закінченням
процесуального строку розгляду
апеляційної скарги ДП „Одеська
залізниця"

Представник третьої особи (ТОВ
"Тіс-Міндобрива") у судові засідання не
з'явився, про час, дату і місце розгляду
апеляційної скарги повідомлений
належним чином, про що свідчать
відповідні повідомлення про вручення
поштових відправлень від 31.03.2014р. та від
25.04.2014р.

З огляду на вищевикладене апеляційний
господарський суд визнав за можливе
розглянути апеляційну скаргу ДП
„Одеська залізниця" за відсутністю
представника позивача та третьої особи
у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
процесуального та матеріального права,
заслухавши представника відповідача,
апеляційний господарський суд дійшов
до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи,
09.10.2012р. зі станції відправлення
Горлівка Донецької залізниці ПАТ
„Концерн Стирол" (вантажовідправник,
позивач) на адресу ТОВ "Тіс-Міндобрива"
(вантажоодержувач, третя особа) було
відправлено вантаж (карбамід) у
кількості 3302180 кг 60 вагонами, в тому
числі вагонами №58864216, №59256313 та №58864620,
що підтверджується залізничною
накладною №53196291.

Відповідні відмітки у вказаній
накладній свідчать, що вантаж
завантажений у вагон засобами
відправника, насипом, за пломбами
відправника. Власність ПАТ „Концерн
Стирол".

Відповідно до переуступного напису,
зробленого на вищевказаній накладній,
ТОВ "Тіс-Міндобрива" передав право на
пред'явлення претензій та позовів
відправнику вантажу - ПАТ „Концерн
Стирол". Необхідний обсяг прав для
підписання відповідними
представниками ТОВ "Тіс-Міндобрива"
переуступного напису надано
довіреністю від 01.04.2012р. (т.1, а.с. 25).

11.10.2012р., по прибутті на станцію
призначення (Чорноморську Одеської
залізниці), було встановлено, що при
огляді вагонів №58864216, №59256313 та №58864620
на 32 путі зернового парку після виводу
з під ЛЕП ЗПУ відповідають перевізному
документу, виконують свої функції,
протікання вантажу відсутнє, у зв'язку
з чим було складено акт загальної форми
№5677 від 11.10.2012р.

З матеріалів справи вбачається заява
керівника ЖДЦ від 11.10.2012р., в якій
просилось виділити прийомоздавача для
участі у перевірці маси вантажу і тари
вагону на вагах отримувача вантажу, а
саме: у вагонах №59259820, 59256313, 58864216, 58864620
за накладною 53196291.

Як стверджує у своїх письмових
поясненнях позивач, в путі слідування
вантажу до станції призначення вантаж
було частково загублено, в результаті
чого утворилась нестача у розмірі 10340
кг, акти загальної форми та комерційні
акти з даного приводу не складались.

Також з матеріалів справи вбачається
лист ТОВ „Трансінвестсервіс" від
11.10.2012р. №1110/01, який адресовано
керівнику ст. Чорноморська Одеської
залізниці, відповідно до якого у
вагонах №59259820, 59256313, 58864216, 58864620 за
накладною №53196291 виявлено нестачу
вантажу, у зв'язку з чим ТОВ
„Трансінвестсервіс" просило комісійну
видачу вантажу та видачу комерційного
акту по даній відправці. При цьому,
зазначено, що складено акт загальної
форми. За вказаним листом при
переважуванні спірного вантажу у графі
прийомоздавача УЗ (ст. Чорноморська) не
вказано нікого, а у графі
прийомоздавача ТОВ
„Трансінвестсервіс" вказано
«Конесевич», особу без зазначення
ініціалів та посади.

11.10.2012р. представниками ЖДУ ТОВ «Тіс»
було складено акт про відмову від
підписання повідомлення №171,
відповідно до якого встановлено, що в
товарній касі ст. Чорноморська
Одеської залізниці в присутності
працівників ТОВ «Тіс» було ознайомлено
Гольняк Л.О., із зазначенням посади
агенту комерційної станції
Чорноморська, із заявою від 11.10.2012р. на
проведення експертизи ТПП начальника
станції Чорноморська Одеської
залізниці Сливку Н.І., з метою нестачі
вантажу у вагонах №59259820, 59256313, 58864216,
58864620 за накладною №53196291, яка
відбудеться 11.10.2012р. з 12:00 по 14:00. Також
зазначено, що Гольняк Л.О. відмовилась
приймати заяву та ставити свій підпис
про прийняття даного повідомлення.

В той же день, 11.10.2012 року заступником
начальника ЖДУ ТОВ «Тіс» було
направлено лист начальнику служби
комерційної роботи та маркетингу Масло
В.А., начальнику комерційного відділу
Одеської дирекції залізничних
перевезень Войцех С.В., начальнику ст.
Чорноморська Сливці М.І., в якому
повідомлено про те, що комерційні
агенти ст. Чорноморська Одеської
залізниці систематично відмовляються
приймати заявки та листи від
підприємства ТОВ "ТІС" на участь
комерційного агента в перевірці маси
вантажу, огляді вагонів, комісійній
видачі вантажу, складанні комерційних
актів на вагони, та в якому просив
забезпечити присутність комерційного
агента 11.10.2012р. на переважуванні
вагонів та комісійній видачі вантажу в
присутності експерта ТПП України, який
отримано Одеською залізницею згідно
штампу вхідної кореспонденції 11.10.2012
року (а.с.26).

Тієї ж дати, 11.10.2012р. ТОВ
„ТІС-Міндобрива" звернувся до
начальника Одеської дирекції
залізничних перевезень Войцех С.В. та
начальника станції Чорноморська
Сливка М.І. зі скаргою на відмову від
складання комерційного акту, в якій
вимагав надати мотивовану відповідь по
суті скарги не пізніше трьохденного
строку, та надати розпорядження про
складання комерційного акту для
засвідчення обставин невідповідності
маси вантажу даним, вказаним в
перевізних документах (а.с.15-16).

11.10.2012р. позивач звернувся до Одеської
регіональної торгово-промислової
палати із заявою про проведення
експертизи по визначенню маси брутто
та тари шляхом переважування, маси
нетто розрахунковим шляхом.

12.10.2012р. Одеською регіональною
торгово-промисловою палатою складено
акт експертизи №УТЕ-2842, відповідно до
якого експерту було надано накладну
№53196291. До експертизи подано три
залізничних вагонів масою брутто 220850
кг, а саме: вагони №59256313, №58864216, №58864620.
Завданням експертизи було визначення
маси брутто та тари шляхом
переважування, маси нетто
розрахунковим шляхом. При зовнішньому
огляді вагонів експертизою
встановлено: вагони опломбовані ЗПУ, що
відповідає даним, зазначеним у
накладній; при огляді верхніх
завантажувальних люків встановлено, що
на всіх вагонах були деформовані
запірні штоки люків №1, 2, 4, наявні сліди
від згинання та розгинання; запірний
шток завантажувального люку №2 вагону
№ 59256313 був відламаний; на запірному
штоку завантажувального люку №1 вагону
№ 58864620 малась тріщина. ЗПУ було зрізано
представником замовника експертизи в
присутності експерта та при огляді
вантажу експертом крізь відкриті люки,
встановлено, що в даних вагонах на
поверхні вантажу наявні нерівності,
поглиблення у виді вибірок та сліди
забруднення вантажу. Встановлено
різницю у масі вантажу між залізничною
накладною та дійсною в сторону
зменшення на 10340 кг.

Вищезазначені обставини стали
підставою для звернення ПАТ „Концерн
Стирол" до господарського суду
Одеської області з відповідною
позовною заявою про стягнення з ДП
„Одеська залізниця" вартості нестачі
вантажу.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний господарський суд прийшов
до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 ГК України за
договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити ввірений їй другою стороною
(вантажовідправником) вантаж до пункту
призначення в установлений
законодавством чи договором строк та
видати його уповноваженій на одержання
вантажу особі (вантажоодержувачу), а
вантажовідправник зобов'язується
сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату. Договір перевезення
вантажу укладається в письмовій формі.
Укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складенням
перевізного документа (транспортної
накладної, коносамента тощо)
відповідно до вимог законодавства.
Перевізники зобов'язані забезпечувати
вантажовідправників бланками
перевізних документів згідно з
правилами здійснення відповідних
перевезень.

Згідно із ст. 909 ЦК України за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату. Укладення
договору перевезення вантажу
підтверджується складенням
транспортної накладної (коносамента
або іншого документа, встановленого
транспортними кодексами (статутами).
Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору перевезення вантажу.

В силу вимог ч.3 ст. 909 ЦК України, ч.2 ст.
307 ГК України, ст. 6 Статуту залізниць
України наявна у матеріалах справи
залізнична накладна свідчить про
укладення між ПАТ „Концерн Стирол"
(вантажовідправник) і ДП „Одеська
залізниця" (перевізник) договору
перевезення вантажу на користь
вантажоодержувача, яким є ТОВ
„ТІС-Міндобрива" (третя особа).

За ст.6 Статуту залізниць України
накладна - основний перевізний
документ встановленої форми,
оформлений відповідно до цього Статуту
та Правил і наданий залізниці
відправником разом з вантажем.
Накладна є обов'язковою двосторонньою
письмовою формою угоди на перевезення
вантажу, яка укладається між
відправником та залізницею на користь
третьої сторони - одержувача. Накладна
одночасно є договором на заставу
вантажу для забезпечення гарантії
внесення належної провізної плати та
інших платежів за перевезення.
Накладна супроводжує вантаж на всьому
шляху перевезення до станції
призначення;

Статтями 22, 23 Статуту залізниць України
передбачено, що за договором
залізничного перевезення вантажу
залізниця зобов'язується доставити
ввірений їй вантажовідправником
вантаж у пункт призначення в
зазначений термін і видати його
одержувачу, а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
встановлену плату. Відправники повинні
надати станції навантаження на кожне
відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів). Станція призначення видає
накладну одержувачу разом з вантажем.
Під час перевезення масових вантажів у
випадках, передбачених правилами,
допускається оформлення однієї
накладної (комплекту перевізних
документів) на перевезення цілого
маршруту або групи вагонів чи
комплекту контейнерів.

Як вбачається із залізничних накладних
завантаження вантажу у вагони
здійснювалось відправником
(позивачем), а відповідно до вимог ч.3 ст.
308 ГК України, які кореспондуються з
вимогами ч.2 ст. 917 ЦК України,
вантажовідправник зобов'язаний
підготувати вантаж до перевезення з
урахуванням необхідності забезпечення
транспортабельності та збереження
його в процесі перевезення. Аналогічні
вимоги щодо обов'язку
вантажовідправника підготувати вантаж
з урахуванням його схоронності під час
транспортування містяться і у ст.32
Статуту залізниць України, згідно з
якою навантаження вантажу
здійснюється відправником з
виконанням Технічних умов.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць
України обставини, що можуть бути
підставою для матеріальної
відповідальності залізниці,
вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць.

Згідно із п.п. 13, 16 Правил складання
актів, затверджених Наказом
Міністерства транспорту України від 28
травня 2002р. №334 експертиза вантажів
проводиться у порядку, передбаченому
Правилами видачі вантажів. У разі
відмови начальника станції від
складання комерційного акта (акта
загальної форми) або оформлення акта з
порушенням цих правил одержувач має
право до вивезення вантажу зі станції,
а при вивантаженні на місцях
незагального користування - протягом 24
годин з моменту прийняття від
залізниці вагона (контейнера) з
вантажем подати про це письмову скаргу
начальнику Дирекції залізничних
перевезень (далі - Дирекція)
безпосередньо або через начальника
станції. При поданні скарги через
начальника станції або безпосередньо
начальнику Дирекції одержувачу
видається розписка про прийняття
скарги.

Дослідивши матеріали та обставини
справи, апеляційний господарський суд
не приймає до уваги акти, листи та заяви
ТОВ „Трансінвестсервіс" та ТОВ «Тіс»,
як належні та допустимі докази,
оскільки ТОВ „Трансінвестсервіс" та
ТОВ «Тіс» не є вантажовідправниками, не
є вантажоотримувачами та не є
сторонами по даній справі.

Як вже було зазначено вище, 11.10.2012р., по
прибутті на станцію призначення
(Чорноморську Одеської залізниці), було
встановлено, що при огляді вагонів
№58864216, №59256313 та №58864620 на 32 путі
зернового парку після виводу з під ЛЕП
ЗПУ відповідають перевізному
документу, виконують свої функції,
протікання вантажу відсутнє, у зв'язку
з чим було складено акт загальної форми
№5677 від 11.10.2012р.

За правилами п.129 Статуту залізниць
України обставини, що можуть бути
підставою для матеріальної
відповідальності залізниці,
вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць.

На відомості акту загальної форми, в
разі оформлення його з порушеннями,
може подаватись письмова скарга в
порядку п.16 Правил складання актів,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 28.05.2002 р. № 334 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 08.07.2002 р. за № 567/6855 (із змінами).

Однак, апеляційний господарський
зазначає, що сторонами не надано жодних
доказів на підтвердження оскарження
відомостей зазначених у акті загальної
форми від 11.10.2012р. №5677, як то
передбачено п.16 Правил складання актів.

Таким чином, апеляційний господарський
суд приходить до висновку, що позивач
погодився з відомостями викладеними у
акті загальної форми від 11.10.2012р. №5677,
зокрема з тим, що всі ЗПУ відповідають
перевізному документу, виконують свої
функції, а протікання вантажу відсутнє.

За п. 16 Правил видачі вантажів вантажі,
що прибули в справному контейнері з
непошкодженими пломбами відправника,
порту, експедитора, видаються
залізницею одержувачу без перевірки їх
маси, стану й кількості місць.

Враховуючи наведене, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку про відсутність підстав у
залізниці для перевірки маси та стану
вантажу у спірних вагонах, оскільки
пошкодження пломб не відбулось.

Щодо наданого ПАТ „Концерн „Стирол" в
обґрунтування заявлених позовних
вимог акту експертизи Одеської
регіональної торгово-промислової
палати від 12.10.2012р. №УТЕ-2842, апеляційний
господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до п.30 Правил видачі
вантажів, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000р.
за №862/5083 у разі потреби встановлення
розміру або причини недостачі,
псування або пошкодження вантажу і
суми, на яку знизилась його вартість,
залізниця за власною ініціативою або
на вимогу одержувача запрошує
експертів бюро товарних експертиз,
інспекції якості,
ветеринарно-санітарного нагляду або
відповідних спеціалістів організацій
і підприємств, які не належать до
системи Міністерства транспорту.

Експертиза провадиться в присутності
начальника станції (його заступника
або іншого працівника, уповноваженого
начальником станції).

Результати експертизи повинні бути
мотивованими з посиланням на
нормативно-правові акти, стандарти і не
можуть ґрунтуватися на припущенні про
причини недостачі, псування або
пошкодження вантажу.

Аналогічні правові висновки викладені
в роз'ясненнях Президії Вищого
господарського суду України від
29.05.2002р. №04-5/601.

Апеляційний господарський суд
зауважує, що акт експертизи Одеської
регіональної торгово-промислової
палати від 12.10.2012р. №УТЕ-2842 не визначає
причину нестачі вантажу, а вказує лише,
що при огляді верхніх завантажувальних
люків на всіх вагонах були деформовані
запірні штоки люків №1, 2, 4, наявні сліди
від згинання та розгинання,запірний
шток завантажувального люку №2 вагону
№ 59256313 був відламаний, на запірному
штоку завантажувального люку №1 вагону
№ 58864620 малась тріщина, однак не
досліджувалось чи є вищезазначені
деформації нового походження, або
виникли внаслідок природнього зносу.
Також вказано, що ЗПУ було зрізано
представником замовника експертизи в
присутності експерта та при огляді
вантажу експертом крізь відкриті люки,
встановлено, що в даних вагонах на
поверхні вантажу наявні нерівності,
поглиблення у виді вибірок та сліди
забруднення вантажу, таким чином,
фактично не встановлено можливості
доступу до вантажу без зняття та
порушення відповідних ЗПП.

Як вбачається зі змісту акту
експертизи Одеської регіональної
торгово-промислової палати від 12.10.2012р.
№УТЕ-2842 експертиза проводилась за
відсутністю будь яких представників зі
сторони залізниці, при цьому, в
матеріалах справи відсутні будь які
докази направлення саме або вручення
третьою особою (ТОВ «Тіс-Міндобрива»)
виклику про проведення експертизи
начальнику станції, його заступнику
або іншому уповноваженому
представнику залізниці.

Експертиза провадиться в присутності
начальника станції (його заступника
або іншого працівника, уповноваженого
начальником станції).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку, що експертиза Одеської
регіональної торгово-промислової
палати та складений акт експертизи від
12.10.2012р. №УТЕ-2842 здійснені та складені з
порушенням порядку проведення
експертизи, з огляду на що такий акт не
приймається до уваги колегією суддів.

Відповідно до ст. 110 Статуту залізниць
України залізниця несе
відповідальність за збереження
вантажу від часу його прийняття для
перевезення і до моменту видачі
одержувачу. Водночас у ст. 111 Статуту
залізниць України наведено перелік
обставин, наявність яких звільняє
залізницю від відповідальності,
зокрема, якщо вантаж прибув у
непошкодженому відкритому рухомому
складі, завантаженому засобами
відправника, якщо не має ознак втрати,
псування або пошкодження вантажу під
час його перевезення.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку, що позивачем не доведено
належними доказами, в розумінні ст. 32-34
ГПК України, наявності обставин вини
перевізника у втраті вантажу та
наявності самої втрати.

Решта доказів, наданих сторонами, не
стосуються предмету спору і не
підтверджують наявність втрати
вантажу та вини перевізника у втраті.

Аналогічна правова практика викладена
у Постанові Вищого господарського суду
від 20.06.2013р. по справі №5017/3419/2012.

За умовами ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для задоволення позовних вимог ПАТ
„Концерн Стирол".

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду приходить до
висновку, що апеляційну скаргу ДП
„Одеська залізниця" слід задовольнити,
а рішення господарського суду Одеської
області від 25 лютого 2014 року у справі
№916/1036/13 - скасувати.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Державного
підприємства „Одеська залізниця"
задовольнити.

2.Рішення господарського суду Одеської
області від 25 лютого 2014 року у справі
№916/1036/13 скасувати, виклавши
резолютивну частину цього рішення в
наступній редакції:

„У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
„Концерн Стирол" відмовити."

3.Стягнути з Публічного акціонерного
товариства „Концерн Стирол" (84610,
Донецька область, м. Горлівка, вул.
Горлівської дивізії,10, )
на користь Державного підприємства
„Одеська залізниця" (65012, м. Одеса, вул.
Пантелеймонівська, 19, )
913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп.
судового збору за подання апеляційної
скарги.

4.Доручити господарському суду
Одеської області видати відповідні
накази із зазначенням реквізитів
сторін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 15
травня 2014 року.

Головуючий суддя Судді О.О. Журавльов
Т.Я. Гладишева В.М. Головей