м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
284-18-98 У Х В А Л А
За позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи -
до Державного підприємства
"Видавничо-поліграфічне підприємство
Міністерства Оборони України "Армія
України"; Міністерства Оборони України
про стягнення 154 030,28 грн.
Суддя А.В. Митрохіна
Представники сторін: не викликались
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач - Суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Державного
підприємства "Видавничо-поліграфічне
підприємство Міністерства Оборони
України "Армія України", Міністерства
Оборони України про стягнення
солідарно з відповідачів пені за
договорами №ТРН-38 від 24.12.2012 у розмірі
118 525,28 грн., №ДБ від 03.01.2013 у розмірі 35
505,00 грн., що в сукупності становить
загальну суму пені - 154 030,28 грн., крім
того просив судові витрати у розмірі
3080,60 грн. також покласти на
Рішенням Господарського суду міста
Києва від 02.04.2014 року у справі №910/23109/13
позовом суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до Державного
підприємства "Видавничо-поліграфічне
підприємство Міністерства Оборони
України "Армія України", Міністерства
Оборони України позов задоволено
частково, стягнуто з Державного
підприємства "Видавничо-поліграфічне
підприємство Міністерства Оборони
України "Армія України" на користь
Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 пеню
у розмірі 3 292,77 грн. за Договором про
надання охоронних послуг №ТРН-38 від
24.12.2012р. та пеню у розмірі 864,00 грн. за
Договором про надання послуг з питань
безпеки підприємства №ДБ-13від 03.01.2013р.
в іншій частині позовних вимог
відмовлено, крім того, в частині
стягнення пені з Відповідача-2, а саме
Міністерства оборони України було
відмовлено.

28.04.2014 на адресу Господарського суду
міста Києва надійшла заява суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 №б/н від
24.04.2014 про роз'яснення рішення
Господарського суду міста Києва від
02.04.2014 в частині розрахунку та
визначення розміру пені, яку належить
стягнути з Державного підприємства
«Видавничо-поліграфічне підприємство
Міністерства оборони України «Армія
України» на користь суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 за
невиконання умов Договору за послуги з
питань безпеки №ДБ-13 від 03.01.2013.

Заява мотивована тим, що судове рішення
від 02.04.2014 ні в описовій, ні в
резолютивній частинах не містить
розрахунків, які були проведені судом
щодо визначення розміру пені за
Договором про надання послуг з питань
безпеки № ДБ-13 від 03.01.2013р., що підлягає
стягненню з Відповідача 2, а саме - 864,00
грн.

З урахуванням наведеного суд вважає за
можливе задовольнити заяву суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 №б/н від
24.04.2014.

Відповідно до статті 89 ГПК України,
суддя за заявою сторони чи державного
виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не
змінюючи при цьому їх змісту, а також за
заявою сторони або за своєю
ініціативою виправляє допущені в
рішенні, ухвалі описки чи арифметичні
помилки, не зачіпаючи суті рішення. Про
роз'яснення рішення, ухвали, а також про
виправлення описок чи арифметичних
помилок виноситься ухвала.

Керуючись ст. 86, 89 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В :

Заяву суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про роз'яснення
рішення Господарського суду міста
Києва від 02.04.2014 в частині розрахунку та
визначення розміру пені, яку належить
стягнути з Державного підприємства
«Видавничо-поліграфічне підприємство
Міністерства оборони України «Армія
України» на користь суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 за
невиконання умов Договору за послуги з
питань безпеки №ДБ-13 від 03.01.2013 у справі
№910/23109/13 - задовольнити.

Роз'яснити наступне.

Так, до п. 5 Оглядового листа Вищого
господарського суду України №01-06/767/2013
від 29.04.2013р.. «Про деякі питання
практики застосування господарськими
судами законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» передбачено, що
відповідно до статті 611 ЦК України
одним із наслідків порушення
зобов'язання є сплата неустойки.

Положеннями статті 216, частини першої
статті 218 Господарського Кодексу
України також визначено, що підставою
господарсько-правової
відповідальності у вигляді
застосування господарських санкцій є
вчинене учасником господарських
відносин правопорушення у сфері
господарювання. Одним з видів
господарських санкцій згідно з
частиною другою статті 217
Господарського Кодексу України є
штрафні санкції, до яких віднесені
штраф і пеня (частина перша статті 230
Господарського Кодексу України).

Так, пунктом 8.4 Договору-2 зазначено, що
у випадку прострочки оплати понад 10
робочих днів, на вимогу Виконавця,
Замовник повинен сплатити на його
користь пеню у розмірі 1,5 % від суми
заборгованості за кожен день
прострочки.

А тому розмір пені має бути обрахований
з урахуванням обмеження розміру пені
подвійною обліковою ставкою
Національного банку України згідно із
Законом України «Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань», незважаючи на
встановлений у договорі спосіб
обчислення пені (постанова Верховного
Суду України від 24.10.2011 та постанова
Вищого господарського суду України від
07.12.2011 у справі №25/187).

Договірні правовідносини між
платниками та одержувачами грошових
коштів щодо відповідальності за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань, між іншим, регулюється
Законом України «Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачає, що розмір пені,
передбачений статтею 1 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Таким чином зазначеним законом
встановлений граничний розмір саме
договірної неустойки, який не може бути
збільшений сторонами.

Так, у п. 7 Оглядового листа Вищого
господарського суду України №01-06/767/2013
від 29.04.2013р. «Про деякі питання практики
застосування господарськими судами
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань»
зазначено, що положеннями частини 1
статті 233 Господарського Кодексу
України передбачено, що у разі якщо
належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно зі збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Встановивши причини невиконання
відповідачем грошового зобов'язання, а
саме надавши належну оцінку тій
обставині, що Державне підприємство
«Видавничо-поліграфічне підприємство
Міністерства Оборони України «Армія
України» є державною власністю, а також
збитковість господарської діяльності
відповідача у зв'язку зі зменшенням
фінансування, суд дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
підстав для зменшення розміру пені на
підставі статті 233 ГК України та пункту
3 статті 83 ГПК України (постанова Вищого
господарського суду України від 19.12.2012
№ 5023/3165/12).

Відповідно до офіційних даних
Національного банку України з 23.03.2012р.
по 09.06.2013р. облікова ставка НБУ складала
7.5 % річних, звідси подвійна - 15 % . А тому
пеня розраховується 15/365 (кількість
днів у 2013 році) = 0,04109, що ? становить 0,04.

Частина 6 ст. 232 Господарського Кодексу
України передбачає нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано (зазначене кореспондується і
п. 2.5 Постанови пленуму Вищого
господарського суду України №14 від
17.12.2013р. «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань»

В силу приписів п. 18 Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2004 році"
№01-8/344 від 11.04.2005р. з огляду на вимоги
частини 1 статті 47 ГПК України щодо
прийняття судового рішення за
результатами обговорення усіх
обставин справи та частини 1 статті 43
ГПК України стосовно всебічного,
повного і об'єктивного розгляду в
судовому процесі всіх обставин справи
в їх сукупності, суд повинен перевірити
обґрунтованість і правильність
здійсненого нарахування сум штрафних
санкцій, річних, збитків від інфляції, і
в разі, якщо їх обчислення помилкове -
зобов'язати позивача здійснити
перерахунок відповідно до закону чи
договору або зробити це самостійно.

Враховуючи те, що спірним договором
Позивачем при розрахунку було взято
значно вищий відсоток для нарахування
пені та враховуючи Закон України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» при
здійсненні перерахунку пені суд
керувався наступною формулою:

- сума заборгованості * ставка пені, у
відсотках за день прострочення *
кількість днів прострочення, а звідси:

- 12 000,00 грн. (сума заборгованості) * 0,04% *
180 (максимальна кількість днів
прострочення відповідно до норм
чинного законодавства) = 864,00 грн.

Примірник даної ухвали направити
сторонам по справі.

Суддя
А.В.
Митрохіна