ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2014 р.Справа № 922/1193/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання
Коваленко М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства
"Харківські теплові мережі",
м. Харків до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Харків про
стягнення 23 674,85 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Яновська В.С., довіреність
№38-1871 від 28.05.10 р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські
теплові мережі" (позивач) звернулося до
господарського суду із позовною
заявою, в якій просить суд стягнути з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(відповідача) заборгованість в розмірі
23 674,85 грн.,
посилаючись на неналежне виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договором №2452 купівлі-продажу
теплової енергії в гарячій воді від
01.03.2008 р., а також просить суд
покласти на відповідача витрати по
сплаті судового збору в розмірі 1 827,00
грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, просить суд позов
задовольнити. Подав до суду
витребувані судом документи (вх.№12452
від 11.04.2014 р.), які долучено судом до
матеріалів справи.

Відповідач про дату, час і місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином, в судове
засідання свого повноважного
представника не направив, про причини
неявки суду не повідомив, витребуваних
судом документів до суду не надав.

Враховуючи те, що судом вжито всіх
передбачених законом заходів для
належного повідомлення відповідача
про дату, час та місце розгляду справи,
суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності представника
відповідача за наявними в ній
матеріалами відповідно до вимог ст. 75
ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, дослідивши
матеріали справи, всебічно та повно
оцінивши надані позивачем докази у їх
сукупності, суд встановив наступне.

01.03.2008 р. року між позивачем
(Теплостачальна організація) та
відповідачем (Споживач) було укладено
договір №2452 купівлі-продажу теплової
енергії в гарячій воді (далі - договір),
за умовами якого позивач зобов'язався
постачати відповідачу теплову енергію
в гарячій воді в потрібних йому
обсягах, а відповідач повинен
оплачувати одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим договором.

На підставі п.10.4. договір пролонгований
на 2014 рік.

Згідно з п.5.1. договору облік теплової
енергії проводиться за приладами
комерційного обліку або розрахунковим
способом (опалення, вентиляція, гаряче
водопостачання) згідно з додатком 4.

За умовами п.6.3. договору розрахунковим
періодом є календарний місяць.

Згідно з п.6.4. договору відповідач
зобов'язався за 3 дні до початку
розрахункового періоду самостійно,
ініціативним дорученням сплатити
позивачеві вартість, зазначеної в
додатку 1 до договору кількості
теплової енергії, з урахуванням
залишкової суми (сальдо) розрахунків на
початок розрахункового періоду.
Остаточний розрахунок за спожиту
теплову енергію споживач здійснює: до 28
числа поточного місяця, при
розрахунках за показниками приладів
обліку; до 18-го числа місяця, наступного
за розрахунковим, при відсутності
приладів комерційного обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання Розпоряджень Харківського
міського голови про початок та кінець
опалювального сезону 2012-2013 р.р., 2013-2014
р.р. та умов договору позивач здійснив
постачання теплової енергії до
нежитлових приміщень житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 (додаток 4 до договору, а.с. 31).

КП "Харківські теплові мережі"
позбавлено технічної можливості
відключити приміщення відповідача від
централізованої системи опалення
будинку, в якому вони знаходяться,
оскільки система опалення всього
будинку є єдиною з системою опалення
приміщення відповідача і не має
окремого теплового вводу.

Факт постачання позивачем теплової
енергії до приміщень відповідача
підтверджується актами про
підключення споживача до джерела
теплової енергії №176/5528-В від 15.10.2012 р.,
№176/166 від 04.10.2013 р., актом про
відключення споживача від джерела
теплової енергії №176/181-В від 14.04.2013 р.
(а.с. 9-10), а також актами виконаних робіт
з відпуску теплової енергії (а.с. 13-24).

Відповідачем було отримано складені
позивачем рахунки на оплату спожитої
теплової енергії (а.с. 13-24), але
відповідач залишив дані рахунки без
оплати.

Таким чином судом встановлено, що у
відповідача існує заборгованість
перед позивачем за спожиту теплову
енергію за період з жовтня 2012 р. по
квітень 2013 р. та з жовтня 2013 р. по лютий
2014 р. в розмірі 23 674,85 грн.

Відповідно до ст. 629 Цивільного Кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного Кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Статтею ст. 525 ЦК України передбачено,
що одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
в статті 193 Господарського кодексу
України.

В силу статті 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу (ст. 33 ГПК України).

Згідно зі ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладені обставини і
на те, що суму заборгованості
відповідачем не сплачено і не
спростовано, суд вважає позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
боргу в розмірі 23 674,85 грн. правомірними,
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового
збору, суд керується ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої судовий
збір в розмірі 1 827,00 грн. має бути
покладено на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
193 Господарського кодексу України, ст.
ст. 509, 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 1, 3, 4-3, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 ідентифікаційний №
НОМЕР_1) на користь Комунального
підприємства "Харківські теплові
мережі" (61037, м. Харків,

вул. Доброхотова, 11, , р/р 13 в ВАТ "Державний
ощадний банк України" м. Харкова, МФО
351823) заборгованість в розмірі

23 674,85 грн. та
судовий збір в розмірі 1 827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 24.04.2014 р.

Суддя О.В. Макаренко