ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

15.04.2014р.
Справа № 917/124/14

за позовом Комунального
підприємства "Теплоенерго", вул.
Чапаєва, 68, м. Кременчук, Полтавська
область,39617

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

про стягнення 8631,34 грн.

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан
Т.С.

представники сторін:

від позивача: Грак С.С. дов. від 03.06.2013
року

від відповідача: в-трете не з'явився /
повідомлений належним чином/

За участю начальника відділу збуту ТЕ
Кійло В.М. викликаного в судовий процес
у відповідності до статті 30 ГПК
України.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна
заява про стягнення 8631,34 грн., за
договором № 15/6 від 01.07.2011 року із яких
основний борг - 4265,29 грн., інфляційні
збитки - 36,24 грн., 3% річних - 64,52 грн., пеня
- 4265,29 грн.

11.03.2014 року за вхідним № 2959(канцелярії
суду) директор КП "Теплоенерго"
Д.М.Питулько на виконання вимог ухвали
суду подав додаткові документи(а.с.60-72)

Відповідач повноважного представника
в судове засідання не направив, відзив
на позовну заяву не подав, ухвали суду
які були направлена на адресу
відповідача вказану в позовній заяві
(АДРЕСА_1) 06.02.2014 року за вхідним №
1959(канцелярії суду) повернулися на
адресу суду з відміткою пошти " магазин
зачинений".

З матеріалів справи вбачається, що за
текстом договору в реквізитах
споживача ОСОБА_1 проживає за адресою:
АДРЕСА_2; в рахунках на оплату також
вказується адреса: АДРЕСА_2; в
рекомендованих відправленнях які
направляв позивач на адресу
відповідача вказується адреса:
АДРЕСА_1; в тексті договору оренди
нежитлового приміщення від 2001 року
вказується адреса орендодавця - ОСОБА_5
АДРЕСА_3, а орендаря - ОСОБА_1 адреса:
АДРЕСА_4. В додатку № 1 до договору № 15/6
від 01.07.2011 року на опалення та гаряче
теплопостачання вказана домашня
адреса - ОСОБА_1 адреса: АДРЕСА_4. В
нотаріально посвідченому дорученні №
2454 від 30.07.2001 року вказується, що
ОСОБА_1 мешкає: АДРЕСА_4.

Судом відповідачу ухвалу від 13.03.2014р.
направлено за адресами АДРЕСА_1;
АДРЕСА_3; АДРЕСА_4. 18 березня 2014 року
ухвала суду направлена на адресу місця
проживання ОСОБА_1 була отримана
адресатом, про що свідчить підпис на
повідомлення про вручення (в
матеріалах справи).

15.04.2014 року від відповідача ФОП ОСОБА_1
надійшла заява про визнання боргу в
розмірі 7746,35 грн. Суд подану заяву
прийняв та залучив до матеріалів
справи.

З огляду на вищевикладене, а також
достатністю документальних доказів в
матеріалах справи для її розгляду по
суті, суд розглядає справу за наявними
в ній матеріалами відповідно до статті
75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та
дослідивши і оцінивши за своїм
внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всі обставини справи в їх
сукупності, а також за результатами
оцінки поданих сторонами
господарського процесу доказів, у
нарадчій кімнаті суд задовольняє
позовні вимоги виходячи з наступного:

01 липня 2011 р. між Комунальним
підприємством "Теплоенерго" (далі - КП
"Теплоенерго", Позивач) та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - ФОП
ОСОБА_1) було укладено договір про
надання послуг з централізованого
опалення та постачання (підігрів)
гарячої води №15/6 від 01.07.2011 року в
магазині "Мірта", що знаходиться в
АДРЕСА_1

Пунктом 1 Договору, Виконавець (КП
"Теплоенерго") зобов"язується надавати
Споживачеві (ФОП ОСОБА_1) вчасно та
відповідної якості послуги з
централізованого опалення - на протязі
опалювального сезону, постачання
(підігрів) гарячої води - протягом року,
а Споживач - своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строк і на умовах Договору.

Вартість послуг визначено в Додатку до
Договору.

Відповідно до п. 7 Договору, оплата
послуг вноситься не пізніше 30 числа
місяця, що настає за розрахунковим.

Позивачем договірні зобов"язання
виконані в повному обсязі, та були
виставлені відповідачеві рахунки (а.с.
15-21).

Відповідач за поставлену теплову
енергію розрахувався не в повному
обсязі. Так, відповідно до наданого
позивачем розрахунку сума основного
боргу на день подання позову до суду
становить 4 265,40 грн.

Відповідно до статті 24 Закону України
«Про теплопостачання», одним з
основних обов'язків відповідача є
додержання вимог договору та
нормативно-правових актів.

Пунктом першим статті 193
Господарського кодексу України та
статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Одним із видів забезпечення виконання
зобов'язань, відповідно до ст.ст. 546, 549
ЦК України та ст. 199 ГК України, є
неустойка (штраф, пеня), розмір якої
визначається відповідно до умов
договору, що не суперечать чинному
законодавству України.

Відповідно до ст. 230 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми ( неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

На підставі ст. 611 ЦК України, ст. 229, 230 ГК
України, п.17.1 зазначеного договору
нарахована пеня у розмірі
встановленому законом.

Згідно із Законом України «Про
відповідальність суб'єктів
підприємницької діяльності за
несвоєчасне внесення сплати за спожиті
комунальні послуги» позивачем
нарахована відповідачу пеня у розмірі 1
% від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення, але не більше
100 % боргу, що становить 4 265,29 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, повинен на вимогу
кредитора сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми. Позивачем проведено
нарахування інфляційні втрати в
розмірі 36,24 грн та 3% річних в розмірі 64,52
грн. грн.

Здійснивши перевірку наданого
позивачем розрахунку в частині
позовних вимог щодо стягнення з
відповідача пені, інфляційних втрат та
3% річних, суд прийшов до висновку, що
останні є правомірними, а тому
підлягають задоволенню (розрахунки
здійснено за допомогою калькулятору
підрахунку заборгованості та штрафних
санкцій "Ліга:Еліт 8.1.5").

Відповідно до статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Згідно
статті 34 ГПК України, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статті 36 ГПК України передбачає, що
письмовими доказами є документи i
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення лише
частина документа, подається
засвідчений витяг з нього. Оригінали
документів подаються, коли обставини
справи відповідно до законодавства
мають бути засвідчені тільки такими
документами, а також в інших випадках
на вимогу господарського суду.

Відповідно до ч.2 статті 82 ГПК України
рішення приймається господарським
судом за результатами оцінки доказів,
поданих сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Відповідно до ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Позивач відповідно до статтей 32-34,36,38
ГПК України надав належні докази, довів
обставини на які він посилався як
підставу своїх вимог, що дає підставу
суду позов задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається по відповідача.

Враховуючи викладене, матеріали
справи, обставин справи в їх
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши і
оцінивши подані додаткові докази,
керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44
- 45, 471, 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, у
нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Комунального підприємства
"Теплоенерго" (вул. Чапаєва, 68, м.
Кременчук, Полтавська область,39617, код
31700972) заборгованість за Договором №15/6
від 01.07.2011р. в розмірі 8 631,34 грн. з яких:
основний борг в розмірі 4 265,29 грн.,
інфляційні втрати в розмірі 36,24 грн., 3%
річних - 64,52 грн., пеня - 4 265,29 грн., а
також витрати на відшкодування
судового збору в розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

СУДДЯ
Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 23.04.2014р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.