ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" травня 2014 р. № 903/338/14

за позовом Прокурора Ківерцівського
району в інтересах держави в особі
Державного підприємства Цуманської
виправної колонії управління
Державної пенітенціарної служби
України у Волинській області (№ 84),
смт.Цумань

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спільне
українсько-німецьке ПСБ «Волинь»,
м.Камінь-Каширський

про стягнення 10 002, 81 грн.

Суддя Пахолюк
В.А.

з участю представників сторін:

від позивача: Януль М.В. - представник,
дов. № 19 від 08.05.2014 р., Ковш І.В. -
директор,

від відповідача: не прибув.

В судовому засіданні взяла участь
прокурор відділу представництва
інтересів громадян і держави в судах
прокуратури міста Луцька Коваль І.А. -
дов. № 98-6296 від 04.11.2013 р.

Суть спору:

Прокурор Ківерцівського району,
звернувшись з позовом в інтересах
держави в особі Державного
підприємства Цуманської виправної
колонії управління Державної
пенітенціарної служби України у
Волинській області (№ 84), просить
стягнути з відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю «Спільне
українсько-німецьке ПСБ «Волинь» 10 002, 81
грн. боргу.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на умови договору про
виконання робіт з розпиловки сировини
№ 13 від 03.01.2012 р. та договору про надання
послуг по розпилові половника на плази
№ 16 від 02.01.2012 р., укладених між
Державним підприємством Цуманської
виправної колонії управління
Державної пенітенціарної служби
України у Волинській області (№ 84) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Спільне
українсько-німецьке ПСБ «Волинь» 03.01.2012
р.

На підставі вказаних договорів
позивачем (виконавцем) за завданням
відповідача (замовника) надано послуги
щодо розпиловки сировини та половника
на плази загальною вартістю 65 613, 43 грн.,
що підтверджує накладними № 2 від 05.01.2012
р., № 4 від 18.01.2012 р., № 7 від 23.01.2012 р., № 12
від 30.01.2012 р., № 31 від 29.02.2012 р., № 142 від
26.07.2012 р., № 3 від 17.01.2013 р., № 13 від 08.02.2013
р., № 147 від 08.08.2013 р.

27.06.2013 р. позивачем на адресу
відповідача направлялась претензія № 5
про необхідність погашення
заборгованості.

Між тим, відповідач взяті на себе
зобов'язання щодо оплати вартості
виконаних позивачем робіт не виконав
належним чином. Станом на 01.11.2013 р.
заборгованість становила 9 063, 43 грн., що
підтверджується актом взаємних
розрахунків, завіреним печатками та
підписами сторін.

У зв'язку з неналежним виконанням
договірних зобов'язань на підставі ч.1
ст.230 ГК України, п.5 договору № 13 від
03.01.2012 р., п.7 договору № 16 від 04.01.2012 р.
відповідачу нараховано пеню в розмірі
939, 38 грн.

Водночас, на адресу суду відповідачем
подано клопотання від 12.05.2014 р. (вх.№
01-29/4463/14) про припинення провадження у
справі у зв'язку з повним погашенням
боргу.

На підтвердження зазначених обставин
до матеріалів справи долучає копію
платіжного доручення № 287 від 07.05.2014 р.
на суму 10 002, 81 грн.

Прокурор та представники позивача
підтвердили погашення відповідачем
заборгованості.

Доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги та
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору (ч.1 ст.32 ГПК України).

Суд вважає надані докази оплати
відповідачем суми боргу достатніми та
допустими, а факт відсутності між
сторонами предмету спору доведеним, у
зв'язку з чим провадження у справі
підлягає припиненню.

При цьому, судом враховано п.4 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", що
припинення провадження у справі - це
форма закінчення розгляду
господарської справи без прийняття
судового рішення у зв'язку з виявленням
після порушення провадження у справі
обставин, з якими закон пов'язує
неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд припиняє
провадження у справі, у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК України),
зокрема, у випадку припинення
існування предмета спору (наприклад,
сплата суми боргу, знищення спірного
майна, скасування оспорюваного акта
державного чи іншого органу тощо), якщо
між сторонами, у зв'язку з цим не
залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК можливе
в разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив існування в процесі розгляду
справи.

Згідно з ч. 2 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України, у
випадках припинення провадження у
справі повторне звернення до
господарського суду зі спору між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав не допускається.

Оскільки прокурор та позивач в
установленому законом порядку при
подачі позову звільнені від сплати
судового збору, суд, керуючись ст.49 ГПК
України судовий збір в сумі 1 827, 00 грн.
покладає на відповідача - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Спільне
українсько-німецьке ПСБ «Волинь».

Господарський суд, керуючись ст.49, п.1-1
ч.1 ст.80 Господарського процесуального
кодексу України,-

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі припинити.

2.Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Спільне
українсько-німецьке ПСБ «Волинь» (44500,
Волинська область, м.Камінь-Каширський,
вул.Шевченка, 47/7, ) в
дохід Державного бюджету міста Луцька 1
827, 00 грн. судового збору.

Суддя
Пахолюк В.А.