ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 р.
Справа № 923/1665/13

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Ємленінової З.І. при
секретарі Бєловій О.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом комунального закладу
Херсонської обласної ради "Херсонський
обласний онкологічний диспансер" м.
Херсон

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м.
Херсон

про зобов'язання повернути приміщення
за актом приймання-передачі шляхом
виселення

за участю представників сторін:

від позивача - не прибув

від відповідача - уповноважена особа
ОСОБА_2

Комунальний заклад Херсонської
обласної ради "Херсонський обласний
онкологічний диспансер" (позивач)
звернувся з позовом, яким просить
зобов'язати фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 повернути приміщення площею 22,4
кв.м., розміщені за адресою АДРЕСА_1 на
другому поверсі будівлі за актом
приймання-передачі шляхом виселення.

Позовні вимоги обгрунтовані тим,
що 24.10.2013року закінчився строк дії
укладеного між сторонами договору
оренди комунального майна від
25.10.2010року, у зв'язку з чим позивач
надіслав відповідачу листи від
21.10.2013року та від 22.10.2013року, якими
повідомив про необхідність провести
остаточні розрахунки та повернути
майно за актом приймання-передачі, але
відповідач ухиляється від повернення
майна .

Крім того, позивач зазначає, що у
відповідь на заяву відповідача від
22.07.2013року про продовження договору,
він листом від 06.08.2013року повідомив про
відсутність технічної можливості в
продовженні договору оренди.

Ухвалою суду від 17.12.2013року провадження
у справі було зупинено до розгляду
апеляційної скарги по справі № 923/1453/13
за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до комунального закладу
Херсонської обласної ради "Херсонський
обласний онкологічний диспансер",
третя особа без самостійних вимог на
стороні відповідача - Херсонська
обласна рада, про внесення до п. 10.1
договору оренди комунального майна від
25.10.2010року наступних змін "Цей договір
укладено до 24.10.2016року включно".

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 21.01.2014року по
справі № 923/1453/13 скасовано рішення від
19.11.2013року, позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено
частково. Внесено зміни до договору
оренди комунального майна, що належить
до спільної власності територіальних
громад області та перебуває в
оперативному управлінні Херсонського
обласного онкологічного диспансеру
укладеного 25.10.2010року в частині строку
його дії з метою приведення договору у
відповідність з пунктом 5 Прикінцевих
положень Закону України "Про внесення
змін до деяких законів України щодо
спрощення умов ведення бізнесу в
Україні" від 15.12.2009року №1759 виклавши п.
10.1 у наступній редакції: "Цей договір
укладено строком на 5 років, та діє з
25.10.2010року до 25.10.2015року.

Постановою Вищого господарського суду
України від 26.03.2014року постанова
Одеського апеляційного господарського
суду від 21.01.2014року залишена без змін.

Ухвалою від 07.04.2014року провадження у
справі поновлено, оскільки обставини,
що зумовили зупинення провадження у
справі усунені.

Відповідач позов не визнає і в
задоволені позовних вимог просить
відмовити, посилаючись на те, що строк
дії договору оренди не скінчився, про
що зазначено в постанові Одеського
апеляційного господарського суду від
21.01.2014року, яка залишена без змін
постановою Вищого господарського суду
України від 26.03.2014року, тому у позивача
відсутні правові підстави вимагати
повернення орендованого майна шляхом
виселення.

Позивач своїм правом на судовий
захист не скористався, в засідання
суду вдруге, після поновлення
провадження у справі, свого
представника не надіслав і доказів на
підтвердження викладених в позовній
заяві фактів суду не надав.

Клопотання позивача про перенесення
розгляду справи задоволенню не
підлягає з урахуванням наступного.

Відповідно до статті 77 ГПК України суд
відкладає розгляд справи, але в межах
строку вирішення спору, встановленого
статтею 69 ГПК України, коли спір не
може бути вирішено в даному засіданні,
в тому числі і через неявку в
засідання суду представників сторін.
Відкладення розгляду справи є правом,
а не обов'язком суду і
використовується ним, якщо неявка
представника сторони перешкоджає
вирішенню спору в даному судовому
засіданні.

Неможливість прибуття в
засідання суду певної посадової особи
позивача не позбавляє права позивача
надіслати в засідання суду іншого
представника і надати до суду докази
на обґрунтування викладених у позові
обставин.

Крім того, відкладення розгляду справи
призведе до затягування судового
процесу і є порушенням приписів
статті 22 ГПК України стосовно
рівності сторін в судовому процесі, їх
обов'язку добросовісно користуватися
належними їм процесуальними правами,
виявляти взаємну повагу до прав і
охоронюваних законом інтересів
другої сторони, зокрема відповідача,
представник якого вдруге прибув до
суду та заперечує проти відкладення
розгляду справи, надавши докази, які
судом були витребувані у позивача.

За таких підстав, відповідно до ст.. 75
ГПК України справа розглядається без
участі представника позивача, за
наявними в справі доказами, яких
достатньо для вирішення справи по
суті.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані до справи докази,
заслухавши пояснення представника
відповідача, суд -

в с т а н о в и в:

25 жовтня 2010 року між комунальним
закладом Херсонської обласної ради
"Херсонський обласний онкологічний
диспансер" (позивач) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач)
укладено договір оренди комунального
майна - нежилих приміщень площею 22,4
кв.м. розташованих за адресою АДРЕСА_1
на другому поверсі будівлі, що
перебуває в оперативному управлінні
комунального закладу Херсонської
обласної ради "Херсонський обласний
онкологічний диспансер".

Актом приймання-передачі від
25.10.2010 року підтверджується факт
передачі майна в користування
відповідача на умовах оренди.

Строк дії договору відповідно до
пункту 10.1 сторони узгодили з 25.10.2010року
по 24.10.2011року.

Пунктом 10.3 договору передбачено, що
зміни до умов договору або його
розірвання допускається за взаємною
згодою сторін.

Сторонами була підписана додаткова
угода без дати (аркуш справи 11), якою
змінено розмір орендної плати та
продовжено строк дії договору до
24.10.2013року.

Посилаючись на закінчення строку дії
договору оренди 24.10.2013року, позивач
звернувся з позовною заявою про
зобов'язання відповідача повернути
орендоване майно за актом
приймання-передачі шляхом виселення.

Відповідно до ч.2 ст.291 ГК України
договір оренди припиняється у разі:
закінчення строку на який його було
укладено; викупу (приватизації) об'єкта
оренди; ліквідації суб'єкта
господарювання-орендаря; загибелі
(знищення) об'єкта оренди.

При укладені договору від 25.10.2010року
сторони пунктом 10.5 також погодили що
чинність договору припиняється, в тому
числі у зв'язку із закінченням строку,
на який його було укладено. У разі
припинення договору майно протягом
трьох робочих днів повертається
орендарем орендодавцю. Майно
вважається поверненим з моменту
підписання сторонами акту
приймання-передачі, обов'язок
складання якого покладається на
орендаря. (пункти 10.8, 10.9 договору).

Частина 1 статті 785 ЦК України закріплює
обов'язок наймача у разі припинення
договору найму негайно повернути
майно наймодавцеві у стані, в якому
воно було отримано, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» також встановлено обов'язок
орендаря повернути об'єкт оренди
орендодавцеві у разі закінчення
строку його дії на умовах, зазначених в
договорі.

За умовами пунктів 5.8, 10.8, 10.9 договору
оренди від 25.10.2010року у разі припинення
або розірвання договору орендоване
майно відповідач зобов'язаний
повернути позивачу у належному стані,
не гіршому ніж на момент його передачі
в оренду, з урахуванням нормального
фізичного зносу протягом трьох
робочих днів шляхом підписання акту
приймання-передачі.

Посилаючись на припинення чинності
договору оренди 25.10.2013року, позивач
звернувся до суду з позовом про
спонукання відповідача до повернення
орендованого об'єкту за актом
приймання-передачі шляхом виселення.

Однак, матеріалами справи
підтверджується, що відповідач
звертався з позовом до позивача про
внесення змін в договір та просив
продовжити строк його дії до
19.11.2016року.

Рішенням господарського суду
Херсонської області по справі
№923/1453/13 в задоволенні позовних вимог
відмовлено. Зазначене рішення
скасовано постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
21.01.2014року, якою позовні вимоги
задоволено і внесено зміни до договору
оренди від 25.10.2010року в частині строку
його дії та викладено пункт 10.1
договору в наступній редакції: цей
договір укладено строком на 5 років, та
діє з 25.10.2010року по 25.10.2015року.

Зазначена постанова залишена в силі
постановою Вищого господарського суду
України від 26.03.2014року.

Згідно з вимогами ст. 4-3, ст. 33 ГПК
України судочинство в господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони, які беруть
участь у справі, обгрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. При цьому, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Ці докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Позивачем не надано належних доказів
на підтвердження того, що договір
оренди припинився, оскільки строк його
дії не скінчився, що підтверджено
рішеннями судів, які набрали законної
сили.

З урахуванням вищезазначеного, правові
підстави повернення майна
орендодавцеві, передбачені ч.1 ст. 785 ЦК
України відсутні, тому позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України відносяться на позивача.

В засіданні оголошувалася вступна та
резолютивна частина рішення.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

в и р і ш и в:

1. В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повне рішення складено 07 травня 2014р.

Суддя
З.І. Ємленінова