номер провадження справи 6/25/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2014
Справа № 908/1222/14

За позовом Публічного
акціонерного товариства „Укртелеком"
в особі Запорізької філії ПАТ
„Укртелеком" (пр. Леніна, буд. 133, м.
Запоріжжя, 69005)

До Виконавчого
комітету Мелітопольської міської ради
Запорізької області (вул. Карла Маркса,
буд. 5, м. Мелітополь Запорізької
області, 72312)

Про стягнення 24 069
грн. 37 коп.

Суддя Місюра Л.С.

За участю представників:

Від позивача : Пашко О.А. - дов. № 511
від 11.12.2013р.

Від відповідача : не з'явився

Розглянувши матеріали справи за
позовом Публічного акціонерного
товариства „Укртелеком" в особі
Запорізької філії ПАТ „Укртелеком" м.
Запоріжжя до Виконавчого комітету
Мелітопольської міської ради
Запорізької області м. Мелітополь
Запорізької області, про стягнення 24 069
грн. 37 коп., суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить стягнути з відповідача
заборгованість за надані послуги
телефонного зв'язку на підставі
договору № 1 про надання
телекомунікаційних послуг від 01.02.2010
року в сумі 23 273 грн. 59 коп., інфляційні
витрати в сумі 265 грн. 73 коп., 3 % річних в
сумі 240 грн. 23 коп. та пеню в сумі 289 грн. 82
коп.

Позивач надав суду додаткові пояснення
у справі, не вказав наступне:
відповідачу надавалися
телекомунікаційні послуги (послуги
зв'язку та Інтернет). Послуги зв'язку
надавали згідно договору про надання
телекомунікаційних послуг від 04.02.2010
№1. При виставленні рахунків-актів за
телекомунікаційні послуги за кожний
місяць у рахунках вказується загальна
сума по особовому рахунку абонента,
тобто разом вказується заборгованість
за послуги зв'язку та Інтернет.
Відповідно до п. 4.2 Договору форма
розрахунків безготівкова. Так,
позивачем було виставлено рахунок за
надані телекомунікаційні послуги: за
серпень 2013 року на суму 3 434 грн. 23 коп.;
за вересень 2013 року на суму 4 042 грн. 56
коп.; за жовтень 2013 року на суму 4 112 грн.
90 коп. Проте, відповідачем було
здійснено часткові оплати готівкою на
загальну суму 138 грн.; за серпень 2013 року
на суму 102 грн.; за вересень 2013 року на
суму 24 грн.; за жовтень 2013 року на суму 12
грн. При цьому оплати було здійснено не
за телекомунікаційні послуги, а за
заміну категорії АВН на прохання
абонента та оплата за переустановлення
окремого телефонного апарату (ОТА).
Стосовно оплати 10.02.2014 року, то
відповідачем було сплачено 3 676 грн. 92
коп., проте сума була розподілена між
послугами зв'язку у розмірі 3 222 грн. 65
коп. та послугами Інтернет у розмірі 454
грн. 27 коп. У зв'язку з цим, загальна сума
часткових оплат, що були здійснені
відповідачем за телекомунікаційні
послуги становить 3 360 грн. 65 коп.
Відповідно до п. 4.5 договору,
телекомунікаційні послуги надаються
абоненту за кредитною формою, тобто
відповідач повинен був оплачувати
послуги після їх надання. Оплата
рахунку за отримані послуги
проводиться абонентом в термін не
пізніше 20 числа місяця, що настає після
повного розрахункового періоду (при
кредитному порядку оплати) - відповідно
до п. 4.15 договору. Кожного місяця
простою кореспонденцією на адресу
відповідача позивачем направлялися
рахунки-акти за надані
телекомунікаційні послуги. При цьому у
договорі зазначається, що у разі
неотримання рахунка до 10 числа місяця,
що настає після розрахункового
періоду, або здійснення розрахунків
без квитанцій (без надсилання рахунків)
абонент має звернутися до служби
розрахунків позивача для отримання
інформації про належну до сплати суму.
Таким чином, у разі неотримання
рахунків саме на відповідача
покладається обов'язок отримати
рахунки-акти. Щомісяця, простою
кореспонденцією позивачем
направлялись відповідачу рахунки для
оплати наданих послуг. Повторно
рахунки за період надання послуг з
липня 2013 по лютий 2014 року були
надіслані позивачем відповідачу
рекомендованим листом від 03.04.2014 року №
33/4-902 на юридичну адресу Відповідача.
Стосовно наявної у відповідача
кредиторської заборгованості в сумі 262
грн. 31 коп., то позивач вказує наступне:
відповідачем протягом 2013 року були
здійснені оплати з призначенням
платежу за попередні періоди. Проте,
сума здійснених оплат була більшою за
суму належну до оплату. Однак, оскільки
відповідачем обов'язки за договором
виконувалися належним чином, то
вказані оплати не були додані до
позовної заяви. Так, за лютий 2013 року
було нараховано 3 399 грн. 61 коп., а
оплачено відповідачем 3 593 грн. 25 коп.,
що на 193 грн. 64 коп. більше за суму,
належну до оплати; за березень 2013 року
було нараховано 3 215 грн. 95 коп.,
оплачено відповідачем 3 260 грн. 96 коп.,
що на 45 грн. 01 коп. більше за суму,
належну до оплати; за червень 2013 року
було нараховано 3 484 грн. 99 коп.,
оплачено відповідачем 3 648 грн. 40 коп.,
що на 163 грн. 41 коп. більше за суму,
належну до оплати. Зважаючи на
вищевикладене, станом на 01.07.2013 року
кредитове сальдо відповідача за
телекомунікаційні послуги становило 262
грн. 31 коп. Кредитове сальдо
відповідача було враховано при
розрахунку заборгованості за позовний
період з липня 2013 року по лютий 2014 року
та при розрахунку штрафних санкцій, як
сплата за липень 2013 року. Відповідно до
статті 216 Господарського кодексу
України (надалі - ГК України) за
порушення у сфері господарювання
учасники господарських відносин
несуть господарсько - правову
відповідальність. Відповідно до п. 5. 2
договору у разі несвоєчасної оплати
наданих позивачем послуг відповідач
сплачує пеню, яка обчислюється залежно
від вартості неоплачених послуг у
розмірі облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який нараховується пеня, за
кожний день прострочення оплати.
Позивачем було розраховано розмір пені
за період з 21.10.2013 року по 31.03.2014 року.
При цьому розрахунок розміру пені
відбуваюся за формулою: сума
заборгованості * облікова ставка НБУ *
кількість прострочених днів/ 100/365 та
становить 289 грн. 82 коп. Датою початку
нарахування пені є 21 число місяця,
наступного за розрахунковим, тобто з 1
дня прострочення виконання
зобов'язання за договором, оскільки
відповідно до п. 4.15 договору відповідач
мав сплатити за надані послуги до 20
числа місяця наступного за
розрахунковим. Відповідно до частини 2
статті 625 Цивільного кодексу України
(надалі - ЦК України), боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний виплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 % річних від простроченої суми.
Позивачем було розраховано індекс
інфляції за період з 01.09.2013 року по
28.02.2014 року (оскільки у серпні індекс
інфляції був менший за 100%) за формулою:
сума заборгованості * індекс інфляції/
100-сума заборгованості та становить 265
грн. 73 коп. Період розрахунку 3% річних з
21.08.2013 року по 31.03.2014 року та
розраховується за формулою: сума
заборгованості * 3% * кількість
прострочених днів, та становить 265 грн.
73 коп. Датою початку розрахунку 3%
річних є 21 число місяця наступного за
розрахунковим, тобто з 1 дня
прострочення виконання зобов'язання за
договором. Зважаючи на вищевикладене,
загальна сума заборгованості з
урахуванням штрафних санкцій,
становить 24 069 грн. 37 коп. Стосовно
досудового порядку врегулювання спору,
то позивач вказує таке: відповідно до
рішення Конституційного суду України
№ 15-рп/2002 від 09.07.2002 року по справі №
1-2/2002 та інформаційного листа Вищого
господарського Суду України від 30.08.2002
року № 01-8/978, обов'язкове досудове
врегулювання спорів, яке виключає
можливість прийняття позовної заяви до
розгляду та здійсненню по ньому
правосуддя, порушує право особи на
судовий захист. Встановлене законом
або договором досудове врегулювання
спорів за волевиявленням суб'єктів
правовідносин не є обмеженням
юрисдикції судів та права на судовий
захист. Тим самим, правові норми, якими
встановлено порядок досудового
врегулювання спорів, а також наслідки
недотримання вимог зазначених норм не
можуть застосовуватися при вирішенні
господарських спорів. Виходячи з
інтересів позивача, підприємством було
визнано недоцільним використання
права досудового врегулювання спору.

Відповідач, повідомлений про місце,
день та час розгляду справи, в порядку,
передбаченому ГПК України, в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив.

До судового засідання від відповідача
надійшло клопотання, в якому він
просить розглянути справу за
відсутності свого представника, за
наявними у справі матеріалами.

Клопотання відповідача приймається
судом, оскільки не суперечить чинному
законодавству.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду
розглянути спір за наявними в справі
матеріалами, у випадку, якщо відзив на
позов та витребувані судом документі
не надані.

За таких обставин, враховуючи
клопотання відповідача, суд визнав за
можливе розглянути справу за
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши та оцінивши всі матеріали
справи, заслухавши пояснення
представника позивача, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню частково з
наступних підстав:

04.02.2010 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір № 1
про надання телекомунікаційних послуг,
з додатками (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, позивач
зобов'язується надавати відповідачу
загальнодоступні (універсальні) та
інші телекомунікаційні послуги,
супутні (додаткові) послуги, згідно
переліку та в обсягах, замовлених
відповідачем, а відповідач
зобов'язується своєчасно оплачувати
отримані послуги відповідно до умов
цього договору.

На виконання умов договору позивач
надав відповідачу послуги зв'язку у
період з липня 2013 року по лютий 2014 року
в сумі 26 896 грн. 55 коп., що
підтверджується щомісячними рахунками
- актами за вказаний період.

Згідно п. 4.1 договору, надання послуг
зв'язку за цим договором є платним.

Пунктом 4.2 договору сторони погодили
безготівкову форму оплати.

В п. 4.3 договору сторонами погоджена
система розрахунків, що застосовуються
позивачем, з наданням рахунків.

Пунктом 4.5 договору передбачено, що
порядок оплати наданих послуг
проводиться після надання послуг,
та/або в кредит.

Відповідно до п. 4.11 договору,
розрахунковий період за послуги
зв'язку становить один календарний
місяць.

Згідно з п. 4.15 договору, оплата рахунку
за отримані послуги проводиться
відповідачем в термін не пізніше 20
числа місяця, що настає після повного
розрахункового періоду (при кредитному
порядку оплати).

У разі неотримання рахунка до 10 числа
місяця, що настає після розрахункового
періоду, або здійснення розрахунків
без застосування квитанцій (без
надсилання рахунків) відповідач
повинен звернутися до служби
розрахунків позивача для отримання
інформації про належну до сплати суму.

Матеріали справи свідчать, що позивач
направляв, а відповідач - щомісячно
отримував рахунки-акти на оплату
наданих послуг.

Крім того, супровідним листом вих. №
33/4-902 від 03.04.2014 року позивач повторно
направив відповідачу рахунки на оплату
наданих послуг зв'язку, що
підтверджується фіскальним чеком
поштового відділення № 0006416 від 03.04.2014
року (ар. с. 36, 37).

Відповідно до п. п. 3.4.1, 3.4.2 п. 3.4 договору
відповідач зобов'язався, зокрема,
дотримуватися умов цього договору та
вимог чинних нормативних актів в сфері
телекомунікацій, а також своєчасно
оплачувати отримані послуги у повному
обсязі.

Відповідач взяті на себе зобов'язання
за договором не виконав належним чином,
вартість отриманих послуг зв'язку
оплатив частково, в сумі 3 360 грн. 65 коп.,
що підтверджується, у тому числі актом
взаємозвірки розрахунків від 03.04.2014
року, та банківською випискою від
28.02.2014 року на суму 3 676 грн. 92 коп.

Із вказаної в банківській виписці суми
в рахунок оплати послуг зв'язку
позивачем було зараховано 3 222 грн. 65
коп., а сума 454 грн. 25 коп. була
зарахована в рахунок оплати послуг
Інтернету, про що позивач прямо вказав
в судовому засіданні та в своїх
письмових додаткових поясненнях.

Крім того, позивач пояснив, що фактично
станом на 01.07.2013 року відповідач мав
переплату з оплати послуг зв'язку в
сумі 262 грн. 31 коп., про що також вказано
в розрахунку суми позову.

Таким чином, вартість неоплачених
послуг зв'язку за спірний період
становила 23 273 грн. 59 коп., що також
підтверджується двостороннім актом
взаємозвірки розрахунків від 03.04.2014
року, копія якого знаходиться в
матеріалах справи.

Відповідач 07.05.2014 року сплатив позивачу
суму 13 833 грн. 09 коп. за послуги зв'язку
за спірний період, що підтверджується
наданою банківською випискою від 07.05.2013
року.

Оскільки оплата вказаної суми
відповідачем була проведена після
подачі позову, провадження у справі в
частині стягнення 13 833 грн. 09 коп.
підлягає припиненню на підставі п. 1-1
ст. 80 ГПК України, у зв'язку з
відсутністю предмету спору в цій
частині.

Витрати по сплаті судового збору в цій
частині слід віднести на відповідача,
оскільки спір був доведений до суду з
його вини.

Таким чином, неоплаченою залишилась
сума боргу в розмірі 9 440 грн. 50 коп.

Згідно до ст. 33 ГПК України, обов'язок
доказування і подання доказів
покладається на сторони. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Суду не було надано доказів оплати
відповідачем суми 9 440 грн. 50 коп.

Згідно до статті 526 ЦК України, статті 193
ГК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цих Кодексів, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Зобов'язання, відповідно до статті 599
Цивільного кодексу України,
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

В матеріалах справи міститься копії
листа відповідача вих. 4342/02-15-2 від
24.09.2013р., гарантійних листів вих. №
02-12/918-2 від 18.10.2013р. та № 02-12/710-5 від
09.08.2013р., в яких відповідач вказує, що
платіжні доручення на оплату послуг по
договору перебувають на обліку в
органах Державної казначейської
служби, і платіжні документи не
проводяться саме Державною
казначейською службою з невідомих
відповідачу причини.

Але, відсутність бюджетних коштів не є
підставою для невиконання умов
договору з оплати та не звільняє від
відповідальності.

Така ж правова позиція викладена в п. 2
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-06/908/2012
від 13.07.2012р. та постанові Верховного
суду України № 13/110-11 від 27.04.2012р..

За таких обставин, з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню 9
440 грн. 50 коп.

Відповідно до статті 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Оскільки відповідач у встановлений
термін заборгованість не оплатив, то
весь цей час він користувався
грошовими коштами позивача, та ці
грошові кошти знецінилися за цей час, в
зв'язку з інфляційними процесами в
державі.

Позивач просить стягнути з відповідача
суму інфляції за період з 01.09.2013 року по
28.02.2014 року в сумі 265 грн. 73 коп. та 3 %
річних за період з 21.08.2013 року по 31.03.2014
року в розмірі 240 грн. 23 коп., згідно
наданих суду розрахунків.

Перевіривши розрахунки позивача суд
встановив, що фактично за вказаний
період з відповідача підлягає
стягненню інфляційні витрати в розмірі
267 грн. 08 коп., та 3 % річних в сумі 242 грн. 11
коп. Однак, суд не визнав за необхідне
виходити за межі позовних вимог, тому
спір розглядається в рамках заявленої
до стягнення суми .

Таким чином, з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню
інфляційні витрати в розмірі 265 грн. 73
коп. та 3 % річних в сумі 240 грн. 23 коп.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 611 ЦК
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до положень п. 5.1 договору,
за невиконання або неналежне виконання
своїх зобов'язань сторони несуть
відповідальність, передбачену
законодавством України та цим
договором.

Згідно з п. 5.2 договору, у разі
несвоєчасної оплати наданих позивачем
послуг, відповідач сплачує пеню, яка
обчислюється незалежно від вартості
неоплачених послуг у розмірі облікової
ставки Національного банку України, що
діяла в період, за який нараховується
пеня, за кожен день прострочення
оплати.

Позивач просить стягнути з відповідач
пеню, нараховану за період з 21.10.2013 року
по 31.03.2014 року в загальній сумі 289 грн. 82
коп., згідно наданого суду розрахунку
(ар. с. 14).

Перевіривши розрахунок позивача, суд
встановив, що фактично за вказаний
період сума пені від щомісячних сум
заборгованості за послуги зв'язку,
становить 292 грн. 55 коп. Однак, суд не
визнав за необхідне виходити за межі
позовних вимог, тому спір
розглядається в рамках заявлених до
стягнення сум.

Таким чином, з відповідача підлягає
стягненню пеня за загальний період з
21.10.2013 року по 31.03.2014 року в сумі 289 грн. 82
коп.

Судовий збір покладається на
відповідача, відповідно до статті 49
ГПК України.

Керуючись ст. ст. 22, 44 - 49, 75, п.1-1 ст. 80, ст.
ст. 82 - 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково. Стягнути
з Виконавчого комітету
Мелітопольської міської ради
Запорізької області (вул. Карла Маркса,
буд. 5, м. Мелітополь Запорізької
області, 72312; ; р/р №
933 в ГУДКСУ у Запорізькій області,
МФО 813015) на користь Публічного
акціонерного товариства „Укртелеком"
в особі Запорізької філії ПАТ
„Укртелеком" (пр. Леніна. буд. 133, м.
Запоріжжя, 69005; ; р/р №
5 в ЗОД АТ „Райффайзен Банк Аваль"
м. Запоріжжя, МФО 380805) основний борг в
сумі 9 440 грн. 50 коп., інфляційні витрати
в сумі 265 грн. 73 коп., 3 % річних в сумі 240
грн. 23 коп., пеню в сумі 289 грн. 82 коп.
Надати наказ.

Провадження у справі в частині
стягнення 13 833 грн. 09 коп. припинити.

Стягнути з Виконавчого комітету
Мелітопольської міської ради
Запорізької області (вул. Карла Маркса,
буд. 5, м. Мелітополь Запорізької
області, 72312; ; р/р №
933 в ГУДКСУ у Запорізькій області,
МФО 813015) на користь Публічного
акціонерного товариства „Укртелеком"
в особі Запорізької філії ПАТ
„Укртелеком" (пр. Леніна. буд. 133, м.
Запоріжжя, 69005; ; р/р №
7 в ЗОД АТ „Райффайзен Банк Аваль"
м. Запоріжжя, МФО 380805) витрати по оплаті
судового збору в сумі 1 827 грн. Надати
наказ.

Повне рішення складено : 12.05.2014р.

Суддя
Л.С. Місюра