ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

23.04.2014р.
Справа № 7/183

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Мирошниченка
Я.С., суддів Осадчої А.М., Сич Ю.В.

при секретарі судового засідання
Татьковій Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали за скаргою №03/01/3431
від 06.12.2012р. Комунального підприємства
«Компанія «Вода Донбасу» на дії
Відділу державної виконавчої служби
Ворошиловського РУЮ у м.Донецьк по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "ДТЄК
Донецькобленерго" м. Горлівка в особі
структурного підрозділу Краматорські
електричні мережі м. Краматорськ до
Комунального підприємства „Компанія
„Вода Донбасу" м. Донецьк про стягнення
2595071, 07 грн. боргу за активну
електроенергію, 959184,29 грн. - пені, 15456, 08
грн. - інфляційних, 8280,17 - 3% річних

За участю держвиконавця: Відділу
державної виконавчої служби
Ворошиловського РУЮ, м. Донецьк

Про: визнання неправомірними дії
Відділу державної виконавчої служби
Ворошиловського РУЮ щодо винесення
постанови ВП №18436970 від 15.11.2012р. про
стягнення з КП "Компанія "Вода Донбасу"
виконавчого збору; визнання недійсною
постанови ВП №18436970 про стягнення з КП
"Компанія "Вода Донбасу" виконавчого
збору у сумі 268014,55 грн.

Представники сторін:

від позивача (заявника): Козігон С.В. - за
довіреністю;

від відповідача (боржника): не з'явився,

від ДВС: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Донецької області №7/183 від 22.09.2009р.
частково задоволені позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
"ДТЄК Донецькобленерго" м. Горлівка в
особі структурного підрозділу
Краматорські електричні мережі м.
Краматорськ до Комунального
підприємства „Компанія „Вода Донбасу"
м. Донецьк про стягнення 2595071, 07 грн.
боргу за активну електроенергію, 959184,29
грн. - пені, 15456,08 грн. - інфляційних, 8280,17
- 3% річних.

Стягнено з Комунального підприємства
"Компанія "Вода Донбасу" (83001, м.Донецьк,
вул.Артема, 85, р/р 96023 в ГУ „ПІБ"
України в Донецькій області, МФО 334635,
ЗКПО 00191678) на користь Відкритого
акціонерного товариства
"Донецькобленерго" в особі
Краматорських електричних мереж (84600,
Донецька область, м.Горлівка, пр.
Леніна, 11, ІПН 00131268) на р/р 95 в ОПЕРВ
філії Донецьке обласне управління ВАТ
„Ощадбанк", МФО 335106 - заборгованість за
спожиту активну електроенергію у сумі 2
583 241, 07 грн., на р/р 0104 в АК ПІБ м.
Краматорська, МФО 334141 - інфляційні у
сумі 15 456, 08 грн.., 3% річних у сумі 7 591, 64
грн., пеню у сумі 54 531, 83 грн.; державне
мито у сумі 19090, 90 грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 233,96 грн.

На виконання рішення виданий
відповідний наказ суду.

Відповідач по справі (Боржник)
звернувся до господарського суду
Донецької області із скаргою №03/01/3431
від 06.12.2012р. про визнання
неправомірними дії Відділу державної
виконавчої служби Ворошиловського РУЮ
щодо винесення постанови ВП №18436970 від
15.11.2012р. про стягнення з КП "Компанія
"Вода Донбасу" виконавчого збору;
визнання недійсною постанови ВП №18436970
про стягнення з КП "Компанія "Вода
Донбасу" виконавчого збору у сумі 268014,55
грн.

В обґрунтування поданої скарги КП
«Компанія «Вода Донбасу» вказує про
добровільне погашення суми боргу
боржником та відсутність примусового
стягнення в порядку, визначеному
Законом України «Про виконавче
провадження». Зазначене обумовлює
відсутність підстав для стягнення
виконавчого збору у сумі 268014,55 грн.

19.12.2012р. через відділ діловодства
господарського суду Донецької області
надійшли заперечення на скаргу, в яких
відділ державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у місті Донецьку просить
відмовити в задоволенні скарги.

На підтвердження своїх заперечень
державною виконавчою службою надано
суду копії матеріалів виконавчого
провадження за наказом господарського
суду Донецької області від 05.10.2009р. у
справі № 7/183.

Згідно письмових пояснень
представника скаржника, поданих до
суду 30.01.2013р., державним виконавцем при
відкритті виконавчого провадження
були порушені норми законодавства,
вручення її боржнику не проведено
належним чином, відсутні докази, які
вказують про час її направлення
боржнику тощо.

30.01.2013р. представником ДВС через
канцелярію господарського суду
Донецької області долучено до
матеріалів справи копії матеріалів
виконавчого провадження за наказом
господарського суду Донецької області
№7/183.

25.03.2013р. представником ДВС долучено до
матеріалів справи Постанову про
закінчення виконавчого провадження ВП
№18436970.

Згідно письмових пояснень від 03.04.2013р.
державний виконавець вказує, що ним
здійснювались заходи примусового
виконання рішення суду та постанову
про стягнення з боржника виконавчого
збору винесено у відповідності до
вимог Закону України «Про виконавче
провадження».

05.04.2013р. представником ДВС долучено до
матеріалів справи копії журналу
вихідної кореспонденції.

22.05.2013р. представником Стягувача подані
клопотання про витребування у ВДВС
Ворошиловського РУЮ у м.Донецьку
матеріали зведеного виконавчого
провадження відносно боржника КП
«Компанія «Вода Донбасу», зобов'язання
сторін провести звірку розрахунків з
ініціативи Боржника в розрізі рішень
суду та договорів окремо по кожному
виду заборгованості.

Вказані клопотання судом не задоволені
враховуючи можливість розгляду по суті
скарги за наявними у справі
матеріалами.

Згідно письмових пояснень Стягувача
від 22.05.2013р., він вважає дії державного
виконавця щодо стягнення виконавчого
збору з КП «Компанія «Вода Донбасу»
правомірними та заперечує проти
задоволення скарги.

У письмових поясненнях від 27.11.2013р.
представник Скаржника вказав, що
жодних доказів, які б підтверджували,
що на виконання саме рішення
господарського суду у справі №7/183 від
22.09.2009р. стягувались грошові кошти,
державним виконавцем не надано.

До матеріалів справи долучено копію
адміністративного позову №03/01/3911 від
25.11.2011р., листи, платіжні документи,
Постанови Донецького окружного
адміністративного суду від 21.05.2009р. у
справі №2-а-617/09/0570.

Розгляд скарги відкладався та
оголошувалася перерва за правилами
статті 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Склад суду неодноразово змінювався.

Представник скаржника в судовому
засіданні наполягав на задоволенні
скарги.

Стягувач та державна виконавча служба
явку уповноважених представників у
судове засідання не забезпечили, про
час і місце розгляду скарги
повідомлені своєчасно та належним
чином; заяв про відкладення або розгляд
скарги 23.04.2014 року без участі їх
представників суду не надали.

Відповідно до частини другої статті 121-2
Господарського процесуального кодексу
України неявка в судове засідання
представників стягувача та державної
виконавчої служби, не є перешкодою для
розгляду скарги.

Розглянувши надану скаргу, заслухавши
пояснення представників сторін,
господарським судом встановлено
наступне:

Відповідно до статей 124 та 129
Конституції України судові рішення
ухвалюються судом іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України. Однією з основних
засад судочинства є обов'язковість
рішень суду.

Положення статті 115 Господарського
процесуального кодексу України та
частини другої статті 13 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів"
передбачають, що рішення, ухвали,
постанови господарського суду, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України і
виконуються у порядку, встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження".

Виконання рішення суду у даній справі
здійснюється на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом
(стаття 116 Господарського
процесуального кодексу України).

В силу статті 1 Закону України "Про
державну виконавчу службу", виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, визначених у цьому
Законі, що спрямовані на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження" (стаття 17
Закону України "Про виконавче
провадження").

Матеріали справи свідчать, що на
підставі заяви стягувача - відкритого
акціонерного товариства
"Донецькобленерго", 02.04.2010р. старшим
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у місті Донецьку винесено
постанову ВП №18436970 про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання наказу господарського суду
Донецької області від 05.10.2009р. у справі
№ 7/183, про стягнення з Комунального
Підприємства "Компанія "Вода Донбасу"
на користь Відкритого акціонерного
товариства "Донецькобленерго" суми
боргу в розмірі 2680145,48 грн.

Пунктом 2 зазначеної постанови
комунальному підприємству "Компанія
"Вода Донбасу" надано строк для
добровільного виконання рішення суду
до 08.04.2010р.

З матеріалів справи вбачається, що
протягом часу виконавчого провадження
з виконання наказу у цій справі до
Закону України "Про виконавче
провадження" вносились зміни, що
вливали на правове регулювання спірних
відносин, тому в даному випадку слід
застосовувати норми Закону України
"Про виконавче провадження", чинні як на
час відкриття виконавчого провадження
за постановою від 02.04.2010р., так і норми,
які діяли на час прийняття постанови
про стягнення виконавчого збору від
15.11.2012 р.

Частиною другою статті 24 Закону
України "Про виконавче провадження" (в
редакції чинній на момент відкриття
виконавчого провадження) встановлено,
що державний виконавець у 3-денний
строк з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. В постанові державний
виконавець встановлює строк для
добровільного виконання рішення, який
не може перевищувати семи днів, а
рішень про примусове виселення -
п'ятнадцяти днів, та попереджає
боржника про примусове виконання
рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом.

Згідно частини першої статті 27 Закону
України "Про виконавче провадження" (в
редакції чинній на момент відкриття
виконавчого провадження), копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження, які
повинні бути доведені державним
виконавцем до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією.

Відділ державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у місті Донецьку у
підтвердження направлення боржнику
простою кореспонденцією ухвали про
відкриття виконавчого провадження з
дотриманням вимог статті 27 Закону
України "Про виконавче провадження"
надав копію витягу з журналу
реєстрації вихідної кореспонденції за
2010 рік.

Господарський суд зауважує, що витяг з
журналу реєстрації вихідної
кореспонденції за 2010 рік не містить
відомостей про направлення
комунальному підприємству "Компанія
"Вода Донбасу" саме постанови про
відкриття виконавчого провадження
ВП№18436970.

Частинами першою та другою статті 30
Закону України "Про виконавче
провадження" (в редакції чинній на
момент відкриття виконавчого
провадження) встановлено, що державний
виконавець, починаючи виконувати
рішення, повинен пересвідчитися, чи
отримана боржником копія постанови про
відкриття виконавчого провадження і чи
здійснені ним дії, спрямовані на
добровільне виконання рішення у
встановлений постановою строк
відповідно до статті 24 цього Закону. У
разі, якщо копія постанови про
відкриття виконавчого провадження
одержана боржником несвоєчасно,
внаслідок чого боржник був позбавлений
можливості добровільно виконати
рішення у встановлений державним
виконавцем строк, за письмовою заявою
боржника при підтвердженні факту
несвоєчасного одержання вказаної
постанови державний виконавець
відкладає провадження виконавчих дій у
порядку, встановленому статтею 32 цього
Закону, та поновлює боржнику строк для
добровільного виконання рішення.

Пунктом 4.1.1 Інструкції про проведення
виконавчих дій передбачено, що
державний виконавець, починаючи
виконувати рішення, повинен
пересвідчитись, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою строк.

Державною виконавчою службою таких
доказів не надано, а також не
представлено належних та допустимих
доказів відправлення (супровідного
листа, як це передбачено частиною
першою статті 27 Закону України "Про
виконавче провадження") й отримання
комунальним підприємством "Компанія
"Вода Донбасу" копії постанови про
відкриття виконавчого провадження
ВП№18436970 від 02.04.2010р.

З вказаного вбачається, що для
Комунального підприємства "Компанія
"Вода Донбасу" не визначений час для
добровільного виконання рішення суду
за виконавчим документом - наказом
господарського суду Донецької області
від 05.10.2009 р. у справі № 7/183.

В частині першій статті 28 Закону
України "Про виконавче провадження" (в
редакції чинній на момент винесення
постанови про стягнення виконавчого
збору) визначено, що у разі невиконання
боржником рішення майнового характеру
у строк, встановлений частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
його виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

Згідно наведеного в Законі України "Про
виконавче провадження" переліку
заходів примусового виконання рішення,
такими заходами є: звернення стягнення
на майно боржника; звернення стягнення
на заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; вилучення у
боржника і передача стягувачеві певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням.

Аналогічні приписи викладені у статтях
25, 27 Закону України "Про виконавче
провадження" (в редакції, що набула
чинності з 09.03.2011р.), які пов'язують
нарахування виконавчого збору з
початком примусового виконання
рішення шляхом застосування певних
заходів примусового виконання
судового рішення, визначених статтею 32
Закону України "Про виконавче
провадження" в новій редакції, що
набула чинності з 09.03.2011 р.

Частинами першою та третьою статті 27
Закону України "Про виконавче
провадження" (в редакції, що набула
чинності з 09.03.2011 р.) встановлено, що у
разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення. У разі
отримання документального
підтвердження про повне виконання
рішення боржником до початку його
примусового виконання державний
виконавець закінчує виконавче
провадження в порядку, встановленому
цим Законом. Виконавчий збір та
витрати, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій, у такому
разі з боржника не стягуються.

15.11.2012р. державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у місті Донецьку винесено
постанову ВП № 18436970 про стягнення з
комунального підприємства "Компанія
"Вода Донбасу" виконавчого збору у
розмірі 268014,55 грн.

Підставою для винесення оскаржуваної
постанови є невиконання комунальним
підприємством "Компанія "Вода Донбасу"
рішення суду у встановлений постановою
про відкриття виконавчого провадження
строк.

За твердженням Скаржника, у органу
державної виконавчої служби були
відсутні підстави для стягнення
виконавчого збору, оскільки
заборгованість за виконавчим
документом - наказом господарського
суду Донецької області від 05.10.2009р. у
справі № 7/183 погашено комунальним
підприємством "Компанія "Вода Донбасу"
самостійно шляхом проведеного
взаємозаліку.

Виконання боржником рішення
господарського суду Донецької області
від 22.09.2009р. у справі № 7/183
підтверджується договором № 517Е/47 від
27.06.2012 р. та платіжним
дорученням № 16 від 23.08.2012 р. на 54265067 грн.

Листом за № 03/01/3189 від 15.11.2012 р.
Комунальне підприємство "Компанія
"Вода Донбасу" повідомило відділ
державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у місті Донецьку про погашення
суми заборгованості, зокрема, за
рішенням господарського суду
Донецької області від 22.09.2009р. у справі
№ 7/183.

15.11.2012 р. заступником начальника
відділу державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у місті Донецьку винесено
постанову ВП №18436970 про закінчення
виконавчого провадження з примусового
виконання наказу господарського суду
Донецької області від 05.10.2009 р. у справі
№ 7/183.

Водночас господарський суд вказує на
наступне.

15.04.2010р. старшим державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у місті Донецьку винесено
постанову про арешт коштів боржника, у
тому числі в рамках виконання наказу
господарського суду Донецької області
від 05.10.2009 р. у справі № 7/183.

З матеріалів виконавчого провадження,
наданого ДВС до матеріалів справи,
вбачається направлення державним
виконавцем численних запитів до
підрозділів ДПІ щодо надання
інформації про наявність рахунків,
належним виробничим управлінням КП
«Компанія «Вода Донбасу».

Оскільки матеріали справи не містять
та державною виконавчою службою не
надано доказів того, що здійснене
списання проведене саме на виконання
наказу господарського суду Донецької
області від 05.10.2009р. у справі № 7/183,
господарський суд не приймає вказані
документи (заходи) до уваги.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 24 квітня 2012
року у справі № 2а/0570/4381/2012 вищевказану
постанову про арешт коштів
комунального підприємства "Компанія
"Вода Донбасу" скасовано.

Матеріали справи також не підтверджено
застосування органом державної
виконавчої служби будь-яких заходів
примусового виконання судового
рішення, визначених Законом України
"Про виконавче провадження".

Пунктом 7 постанови Пленуму Верхового
Суду України від 26.12.2003 року № 14 "Про
практику розгляду судами скарги на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження" передбачено,
що у разі визнання неправомірними
рішення, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби, суд зобов'язує їх усунути
допущені порушення або іншим шляхом
поновлює порушені права чи свободи
заявника.

Відповідно до пункту 9.13 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" за результатами розгляду
скарги виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або визнає
доводи скаржника неправомірними і
скаргу відхиляє.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачений Конституцією та
законами України.

Враховуючи самостійне виконання
комунальним підприємством "Компанія
"Вода Донбасу" в добровільному порядку
до 15.11.2012 року (моменту винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження) рішення господарського
суду Донецької області від 22.09.2009 р. у
справі № 7/183, виконавчий збір не
підлягає стягненню з комунального
підприємства "Компанія "Вода Донбасу".

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Доказування полягає не лише в поданні
особами доказів, а й у доведенні їх
переконливості, що державною
виконавчою службою зроблено не було.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Зважаючи на те, що державною виконавчою
службою не спростовано посилань
скаржника на її неправомірні дії,
господарський суд задовольняє скаргу
комунального підприємства "Компанія
"Вода Донбасу".

Керуючись статтями 86, 121-2
Господарського процесуального
України, господарський суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу №03/01/3431 від 06.12.2012р. Комунального
підприємства «Компанія «Вода Донбасу»
на дії Відділу державної виконавчої
служби Ворошиловського РУЮ у м.Донецьк
з виконання рішення господарського
суду Донецької області від 22.09.2009р. у
справі № 7/183 задовольнити.

Визнати незаконними дії відділу
державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у місті Донецьку щодо
винесення постанови ВП № 18436970 від
15.11.2012р. про стягнення з комунального
підприємства "Компанія "Вода Донбасу"
виконавчого збору у розмірі 268014,55
гривень.

Визнати недійсною постанову відділу
державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у місті Донецьку ВП № 18436970 від
15.11.2012р. про стягнення з комунального
підприємства "Компанія "Вода Донбасу"
виконавчого збору у розмірі 268014,55
гривень.

Ухвала набирає законної сили в день
прийняття та може бути оскаржена через
господарський суд Донецької області до
Донецького апеляційного
господарського суду протягом п'яти
днів з дня її винесення.

Головуючий суддя
Я.С. Мирошниченко

Суддя
А.М. Осадча

Суддя
Ю.В. Сич