ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року Справа № 910/15587/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Алєєвої І.В.,

Кочерової Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну

скаргу Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта"

на постанову Київського апеляційного
господарського суду від 12 грудня 2013
року

у справі № 910/15587/13

господарського суду міста Києва

за позовом Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"

до Генеральної
прокуратури України

про стягнення
страхового платежу у розмірі 39472,34 грн.

за участю представників

позивача - Кучма О.Л.

відповідача - Конакова В.О.

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2013 року позивач ВАТ НАСК
"Оранта" звернувся до господарського
суду міста Києва з позовом до
відповідача Генеральної прокуратури
України про стягнення страхового
платежу у розмірі 39 472, 34 грн., а саме
37104,00грн. страхової суми та 2368, 34 грн.
витрат на проведення страхування.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 03 вересня 2013 року (суддя
Домнічева І.О.) залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 12 грудня 2013
року (судді Ільєнок Т.В., Корсакова Г.В.,
Кропивна Л.В.) зі справи № 910/15587/13 позов
задоволено частково. Стягнуто з
відповідача Генеральної прокуратури
України на користь позивача ВАТ НАСК
"Оранта" 37104, 00 грн. страхової суми, 1617, 27
грн. судового збору. В іншій частині
позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеними
ухвалою та постановою Відкрите
акціонерне товариство Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"
звернулось до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою в
якій просить рішення господарського
суду міста Києва від 03 вересня 2013 року
та постанову Київського апеляційного
господарського суду від 12 грудня 2013
року скасувати в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
стягнення 2368,34 грн. витрат на
проведення страхування та прийняти в
цій частині нове рішення, яким позовні
вимоги в цій частині задовольнити та
стягнути з Генеральної прокуратури
України на користь Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"
2368,34 грн. витрат на проведення
страхування.

В обґрунтування зазначених вимог
заявник касаційної скарги посилається
на неправильне застосування судом
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування господарськими судами
першої та апеляційної інстанцій норм
процесуального права, вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_7 (застрахована
особа) працювала на посаді старшого
помічника прокурора Сокальського
району Львівської області.

24 листопада 2005 року з ОСОБА_7 стався
нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом, про що складено Акти від
30 листопада 2005 року форми Н-1 та Н-5.

У відповідності до Висновку МСЕК від 18
липня 2006 року ОСОБА_7 встановлено 40%
втрати професійної працездатності та 3
групу інвалідності.

Рішенням Апеляційного суду Львівської
області від 18 липня 2013 року № 1321/1908/12 з
позивача ВАТ НАСК "Оранта" стягнуто на
користь ОСОБА_7 страхову суму у розмірі
37 104,00 грн. (арк. с. 11-15).

09 квітня 2013 року старшим державним
виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м.
Києві Сатиренко І.О. винесено Постанову
про відкриття виконавчого провадження
(арк. с. 18).

18 червня 2013 року позивачем ВАТ НАСК
"Оранта" було сплачено ОСОБА_7 страхову
суму у розмірі 37104,00 грн., що
підтверджується Платіжним дорученням
від 18 червня 2013 року №34609 (арк. с. 19).

13 серпня 2013 року позивач звернувся до
Господарського суду м. Києва з позовом
до відповідача про стягнення 37104,00 грн.
страхової суми та 2 368, 34 грн. витрат на
проведення страхування.

Частково задовольняючи позов ВАТ НАСК
"Оранта", суди попередніх інстанцій
дійшли висновку про те, що "Порядок та
умови державного обов'язкового
особистого страхування працівників
прокуратури, затверджений Постановою
КМУ від 19 серпня 1992 року №486, на який
посилається позивач, як на підставу
стягнення компенсаційних витрат,
втратив чинність на підставі Постанови
Кабінету Міністрів України №174 від 24
лютого 2010 року, тому позовні вимоги про
стягнення з відповідача витрат на
проведення страхування у сумі 2368,34 грн.
задоволенню не підлягають".

Переглядаючи справу у повному обсязі,
колегія суддів Вищого господарського
суду України погоджується з
вищенаведеними висновками судів
попередніх інстанцій. Стосовно доводів
касаційного оскарження ВАТ НАСК
"Оранта", в яких скаржник повторно
посилається на Порядок та умови
державного обов'язкового особистого
страхування працівників прокуратури,
затверджений Постановою КМУ від 19
серпня 1992 року №486, колегія суддів
касаційної інстанції зауважує про їх
необґрунтованість з огляду на
наступне.

Відповідно до ч.2 п. 3 Порядку та умов
державного обов'язкового особистого
страхування працівників прокуратури,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 19 серпня 1992 року
№486 страхові платежі за державним
обов'язковим особистим страхуванням
працівників прокуратури, включаючи
витрати на його здійснення, в розмірі,
що не перевищує 6% їх загальної суми,
перераховується Генеральною
прокуратурою України (страхувальник)
на окремий рахунок страховика.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 24 лютого 2010 року №174 визнано такою,
що втратила чинність Постанова
Кабінету Міністрів України від 19
серпня 1992 року №486 "Про затвердження
порядку та умов державного
обов'язкового особистого страхування
працівників прокуратури України" та
затверджено порядок та умови виплати
компенсації у разі каліцтва чи
інвалідності працівника прокуратури
або одноразової допомоги у разі його
загибелі.

Порядком та умовами виплати
компенсації у разі каліцтва чи
інвалідності працівника прокуратури
або одноразової допомоги у разі його
загибелі, затвердженим Постановою КМУ
від 24 лютого 2010 року № 174, який діяв на
момент звернення позивача до суду
першої інстанції 13 серпня 2013 року, не
передбачено виплату Генеральною
прокуратурою України витрат на
проведення страхування страховиком.

З огляду на вищевикладене, та оскільки
позивач ВАТ НАСК "Оранта" звернувся з
позовом до господарського суду 13
серпня 2013 року, тобто після втрати
чинності Порядку та умов державного
обов'язкового особистого страхування
працівників прокуратури,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 19 серпня 1992 року
№486, колегія суддів Вищого
господарського суду України дійшла
висновку про правомірність відмови
судами попередніх інстанцій у
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення з відповідача витрат на
проведення страхування у розмірі 2368, 34
грн.

Колегія суддів вищого господарського
суду дійшла висновку про те, що
оскаржувана постанова суду
апеляційної інстанції та рішення суду
першої інстанції прийняті з повним,
всебічним та об'єктивним з'ясуванням
обставин, які мають значення для
справи, а також з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, правові підстави для
задоволення касаційної скарги
відсутні.

Таким чином, доводи заявника
касаційної скарги про порушення і
неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
під час прийняття оскаржуваних
процесуальних документів не знайшли
свого підтвердження, в зв'язку з чим
підстав для зміни чи скасування
законного та обґрунтованого судового
рішення колегія суддів Вищого
господарського суду України не вбачає.

З огляду на зазначене, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку, що постанову суду
апеляційної інстанції слід залишити
без змін, а касаційну скаргу - без
задоволення.

На підставі наведеного вище і
керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111
Господарського процесуального кодексу
України,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"
залишити без задоволення.

2. Постанову Київського
апеляційного господарського суду від 12
грудня 2013 року зі справи № 910/15587/13
залишити без змін.

Головуючий суддя
І. А. Плюшко

Судді
І. В. Алєєва

Н. О. Кочерова