ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
235-24-26_______________________________________________________________
________________________________________________________________________
______________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"29" квітня 2014 р.
Справа № 911/945/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Весма», м. Київ

до відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю
«Автогарант АВ», м. Бровари,

про стягнення 75649,05 грн.

Суддя О.В. Конюх;

з участю представників сторін:

від позивача: Галай О.О.,
уповноважений, довіреність від 08.01.2014р.
№ 01;

від відповідача: Мотузко Д.Д.,
уповноважений, довіреність від 01.04.2014р.
№ 01/04-14;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Весма», м. Київ звернувся до
господарського суду Київської області
з позовом від 07.03.2014р. № 017 до
відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю «Автогарант АВ», м.
Бровари, в якому просить суд стягнути з
відповідача 75649,05 грн. заборгованості
за Договором поставки від 17.10.2012р. №
10-014, в тому числі: 53113,29 грн. основного
боргу, 1268,10 грн. процентів річних, 3472,31
грн. пені, 17795,35 грн. штрафу та покласти
на відповідача витрати по сплаті
судового збору.

Позов обґрунтований тим, що на
виконання договору поставки № 10-014 від
17.10.2012р. позивач здійснював поставки
відповідачу товару, в тому числі за
накладними від 13.02.2013р. № 3414 на суму
41136,97 грн. та від 24.10.2013р. № 28320 на суму
18180,88 грн., за який відповідач здійснив
розрахунок частково, в результаті чого
з врахуванням вхідного сальдо станом
на початок 2013р. (61172,93 грн.)
заборгованість відповідача становить
53113,29 грн. У зв'язку із простроченням
грошового зобов'язання позивач також
просить суд стягнути з відповідача
передбачені договором пеню, штраф та
згідно ст. 625 ЦК України 3% річних.

Відповідач у відзиві на позов, поданому
08.04.2014р., проти позову заперечує, з
огляду на те, що при поданні позову
позивачем не враховано ряд часткових
проплат відповідача, відповідно сума
заборгованості є меншою. За таких
обставин, відповідач просить суд
відмовити в задоволенні позову про
стягнення 75649,05 грн. та зобов'язати
позивача здійснити перерахунок суми
боргу.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 25.03.2014р. позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі №911/945/13 та
призначено справу до розгляду.

Ухвалою від 08.04.2014р. розгляд справи було
відкладено у зв'язку із неявкою
представника позивача, неподанням ним
витребуваних судом документів.

18.04.2014р. позивачем подані витребувані
судом документи. Крім того, 22.04.2014р.
позивачем подано заяву від 18.04.2014р. №
1715/1 про зменшення розміру позовних
вимог, в якій позивач, у зв'язку із
здійсненням відповідачем часткового
погашення заборгованості, просить суд
стягнути з відповідача 44613,29 грн.
основного боргу, 1268,10 грн. процентів
річних, 3472,31 грн. пені та 17795,35 грн.
штрафу.

Розглянувши подану заяву, суд
встановив наступне.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог за
умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

В поданій заяві позивач не змінює
підстав або предмету позову, а лише
зменшує вимогу про стягнення основного
боргу на суму часткової оплати, яка, за
твердженням позивача складає 8500,00 грн.,
відповідно вказана заява про зменшення
розміру позовних вимог від 18.04.2014р. №
1715/1 відповідає вимогам ст. 22 ГПК
України та приймається судом до
розгляду.

За таких обставин справа розглядається
в редакції позовних вимог згідно заяви
позивача про зменшення позовних вимог
від 18.04.2014р. № 1715/1 про стягнення з
відповідача 67149,05 грн. заборгованості
за Договором поставки від 17.10.2012р. № 10-014
в тому числі 44613,29 грн. основного боргу;
1268,10 грн. 3% річних, 3472,31 грн. пені, 17795,35
грн. штрафу.

В судовому засіданні 22.04.2014р. розпочато
розгляд справи по суті та в порядку
частини третьої ст. 77 ГПК України судом
оголошено перерву до 29.04.2014р. до 11 год. 15
хв., про що представникам сторін було
оголошено особисто під розпис. Після
оголошеної перерви до судового
засідання з'явились повноважні
представники позивача та відповідача,
які подали суду підписаний обома
сторонами акт звірки
взаєморозрахунків.

Розглянувши позов товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Весма», м. Київ (далі по тексту - ТОВ
«ТД «Весма»), до відповідача -
товариства з обмеженою
відповідальністю «Автогарант АВ», м.
Бровари (далі по тексту - ТОВ
«Автогарант»), вислухавши пояснення
представників сторін, всебічно та
повно вивчивши наявні у матеріалах
справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до частини першої ст. 11 ЦК
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства,
зокрема, з правочинів.

Майново-господарські зобов'язання між
суб'єктами господарювання виникають на
підставі договорів (стаття 179 ГК
України) й сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначені умов договору (стаття 627 ЦК
України).

Підставою виникнення взаємних прав та
обов'язків сторін у справі є укладений
17.10.2012р. між ТОВ «ТД «Весма» (продавець)
та ТОВ «Автогарант» (покупець) Договір
поставки № 10-014 (далі - Договір), згідно
якого продавець зобов'язується
поставляти покупцю якісні мастильні
матеріали торгівельної марки «MOBIL»,
кількість товару, який має придбати
покупець, становить не менше 300 літрів
на місяць. Поставка здійснюється
партіями на підставі заявки покупця не
пізніше 5 календарних днів з дати
надходження замовлення. Розрахунки
здійснюються в національній валюті
протягом 30 календарних днів з дати
фактичної передачі товару. У разі
прострочення строків поставки
продавець сплачує покупцю штрафну
санкцію в розмірі 0,1% від вартості
непоставленого товару за кожен день
прострочення, але не більше вартості
товару. У разі прострочення термінів
розрахунків покупець сплачує пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми своєчасно не сплачених коштів
за кожний день прострочення, а у
випадку прострочення більше ніж на 10
днів додатково сплачує штраф в розмірі
30% від суми простроченого платежу.

Укладений між сторонами договір за
своєю правовою природою є договором
поставки. Згідно положень статті 712 ЦК
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлі-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін. Законом можуть бути
передбачені особливості регулювання
укладення та виконання договорів
поставки.

Частиною першою ст. 173 та пунктом 2
частини першої ст. 175 ГК України
визначено, що господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Частиною першою ст. 193 ГК України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що за
період дії договору позивачем
поставлено, а відповідачем отримано
товар на загальну суму 159505,65 грн., за
наступними видатковими накладними:

від 18.10.2012р. № 26480 на суму 30377,49 грн.;

від 17.12.2012р. № 32618 на суму 30795,44 грн.;

від 13.02.2013р. № 3414 на суму 41136,97 грн.;

від 24.10.2013р. № 28320 на суму 18180,88 грн.;

від 18.12.2013р. № 34761 на суму 39014,87 грн.

Відповідач факт отримання вказаного
товару не заперечує.

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК
України, якщо в зобов'язанні
встановлено строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Пунктом 5.1 Договору
сторони передбачили, що оплата товару
здійснюється покупцем протягом 30
календарних днів з дати фактичної
передачі товару. За таких обставин
строк виконання зобов'язання
відповідача з оплати отриманого товару
є таким, що настав.

Матеріали справи містять копії
платіжних документів та банківських
виписок, з яких вбачається, що
відповідач частково розрахувався з
позивачем за поставлений товар всього
на суму 114892,36 грн., а саме сплатив
платіжними дорученнями:

від 07.02.2013р. № 5045 суму 30377,49 грн.

від 12.02.2013р. № 5078 суму 5000,00 грн.

від 14.02.2013р. № 5098 суму 5000,00 грн.

від 19.02.2013р. № 5131 суму 5000,00 грн.

від 20.05.2013р. № 5562 суму 10000,00 грн.

від 27.05.2013р. № 5618 суму 10000,00 грн.

від 18.12.2013р. № 40 суму 39014,87 грн.

від 26.02.2014р. № 734 суму 2000,00 грн.

від 11.03.2014р. № 109 суму 5000,00 грн.

від 20.03.2014р. № 793 суму 500,00 грн.

від 21.03.2014р. № 798 суму 500,00 грн.

від 25.03.2014р. № 818 суму 500,00 грн.

від 26.03.2014р. № 848 суму 500,00 грн.

від 03.04.2014р. № 878 суму 500,00 грн.

від 17.04.2014р. № 947 суму 1000,00 грн.

За таких обставин судом встановлено, що
прострочена основна заборгованість
відповідача перед позивачем складає
159505,65 грн. - 114892,36 грн. = 44613,29 грн.
Зазначену суму заборгованості
відповідач не заперечує, що вбачається
з поданого суду підписаного двома
сторонами Акту звірки
взаєморозрахунків за період 01.01.2012р. -
23.04.2014р.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Згідно до частини 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

У зв'язку із простроченням боржником
основного грошового зобов'язання
позивач заявляє про стягнення з
відповідача 3472,31 грн. пені
(розрахованої по накладній № 3414 від
13.02.2013р. за період від 14.03.2013р. по 14.09.2013р.
та по накладній № 28320 від 24.10.2013р. за
період з 25.11.2013р. по 07.03.2014р.), 17795,35 грн.
штрафу (розрахованого по накладній №
3414 від 13.02.2013р. та по накладній № 28320 від
24.10.2013р.), 1268,10 грн. процентів річних
(розрахованих по накладній № 3414 від
13.02.2013р. за період від 14.03.2013р. по 07.03.2014р.
та по накладній № 28320 від 24.10.2013р. за
період з 25.11.2013р. по 07.03.2014р.. Щодо
зазначених вимог суд зазначає
наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 549 ЦК
України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

Пунктами 8.2, 8.3 Договору поставки
встановлено, що у разі порушення
термінів розрахунків за поставлений
товар покупець сплачує продавцю пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочення, а у разі
прострочення розрахунку за
поставлений товар на строк більше ніж
на 10 днів - додатково сплачує штраф в
розмірі 30% від суми простроченого
платежу.

Статтею 230 ГК України визначено, що
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми, які учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі неналежного виконання
господарського зобов'язання. Цією ж
статтею визначено види штрафних
санкцій - неустойка, штраф, пеня. При
цьому порядок нарахування та розмір
санкцій, які можуть бути встановлені
договором, встановлені частиною 4 ст. 231
ГК України: у відсотковому відношенні
до суми невиконаної частини
зобов'язання, в певній визначеній
грошовій сумі, у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступені його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору. За таких
обставин законом не заборонено
передбачити в договорі інші види
забезпечення виконання зобов'язання, і
нарахування пені не звільняє порушника
зобов'язання від застосування інших
передбачених договором санкцій, в
даному випадку штрафу.

Відповідно до частини 2 ст. 231 ГК України
можливе одночасне стягнення пені та
штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань. Чинне
законодавство не обмежує право
учасників господарських відносин
встановлювати одночасне стягнення
пені та штрафу, який є не іншим видом
відповідальності, а різновидом
неустойки, що узгоджується із свободою
договору, встановленою ст. 627 ЦК
України. Такої ж правової позиції
дотримується Верховний Суд України
(постанова від 27.04.2012р. у справі №
3-24гс12).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок. Тому за загальним правилом
період обчислення пені починається з
наступного дня після дати, в якій
зобов'язання мало бути виконано.
Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК
України, нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання зобов'язань
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано, якщо інше не встановлено
законом або договором. Інше Договором
від 17.10.2012р. не встановлено.

Оскільки інший період нарахування пені
в Договорі сторонами не встановлено,
нарахування пені має розпочатися з
наступного дня, коли зобов'язання має
бути виконано та припинитися через
шість місяців у відповідне число
останнього місяця строку після
кінцевого строку оплати окремо по
кожній накладній.

За таких обставин, суд здійснив
розрахунок належних до стягнення з
відповідача пені та штрафу, не виходячи
за межі заявленого позивачем періоду
нарахування та граничного терміну 6
місяців згідно ст. 232 ГК України:

ДокументКінцевий строк оплатиФактично
сплачено, грн.Основний борг, грн. (по
кожній накладній)Період прострочення
(по кожній накладній)Пеня, грн. (по
кожній накладній)Штраф 30%, грн. (по
кожній накладній)Накладна від 18.10.12
№26480 на суму 30377,49 грн.17.11.12 30377,4981 день
(18.11.12 - 06.02.13)1008,439113,25Платіжне доручення
№504507.02.1330377,490 всього по накладній 0
1008,439113,25Накладна від 17.12.12 № 32618 на суму
30795,44 грн.16.01.13 30795,4426 днів (17.01.13 -
11.02.13)329,059238,63Платіжне доручення
№507812.02.135000,0025795,442 дні (12.02.13 - 13.02.13)21,20
Платіжне доручення №509814.02.135000,0020795,445
днів (14.02.13 - 18.02.13)42,73 Платіжне доручення
№513119.02.135000,0015795,4490 днів (19.02.13 - 19.05.13)584,21
Платіжне доручення № 556220.05.1310000,005795,447
днів (20.05.13 - 26.05.13)16,67 Платіжне доручення
№ 5618 10000,00 грн.27.05.135795,440 всього по
накладній 0 993,869238,63Накладна 13.02.13 № 3414
на суму 41136,9715.03.13041136,9772 дні (16.03.13 -
26.05.13)1217,2012341,09Платіжне доручення № 5618
10000,00 грн.27.05.134204,56 (10000-5795,44)36932,41111 днів
(27.05.13 - 14.09.13)*1553,18 Платіжне доручення № 40
39014,87 грн.18.12.1336932,410 всього по накладній
0 2770,3812341,09Накладна від 24.10.13 № 28320 на
суму 18180,88 грн.23.11.13018180,8824 дні (24.11.13 -
17.12.13)155,415454,26Платіжне доручення №40 39014,87
грн.18.12.132082,46 (39014,87- 36932,41)16098,4270 днів (18.12.13
- 25.02.14)401,36 Платіжне доручення №
73426.02.142000,0014098,4210 днів (26.02.14 - 07.03.14*)50,21
Платіжне доручення № 10911.03.145000,009098,42
Платіжне доручення №79320.03.14500,008598,42
Платіжне доручення № 79821.03.14500,008098,42
Платіжне доручення № 81825.03.14500,007598,42
Платіжне доручення № 84826.03.14500,007098,42
Платіжне доручення № 87803.04.14500,006598,42
Платіжне доручення №94717.04.141000,005598,42
всього по накладній 5598,42
606,985454,26Накладна від 18.12.13 № 34761 на суму
39014,87 грн. 17.01.14039014,8749 днів (18.01.14 -
07.03.14*)680,8911704,46всього по накладній 39014,87
680,8911704,46Всього по договору 44613,29
6060,5447851,69* за заявлений позивачем період

та встановив, що станом на 07.03.2014р. з
відповідача на користь позивача за
Договором поставки від 17.10.2012р.
належить до стягнення пеня в сумі 6060,54
грн. та штраф 47851,69 грн., з них заявлені
позивачем до стягнення пеня та штраф,
розраховані по накладній № 3414 від
13.02.2013р. та по накладній № 28320 від
24.10.2013р. становлять 3377,36 грн. пеня та
17795,35 грн. штраф відповідно.

Крім того, положеннями частини 2 ст. 625
ЦК України передбачено, що боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові. Зазначену позицію
також підтримує і Верховний Суд
України (постанова Верховного суду
України від 23.01.2012р. у справі №37/64).

За таких обставин, на відміну від пені,
3% річних та інфляційні втрати
розраховуються за весь період
прострочення, а не за шість місяців,
крім того, до вимог про стягнення
інфляційних та річних не може бути
застосована спеціальна позовна
давність в один рік, встановлена
пунктом 1 частини 1 ст. 258 ЦК України для
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

За таких обставин, враховуючи те, що
проценти річних позивачем заявлені
лише за накладними № 3414 від 13.02.2013р. та
№ 28320 від 24.10.2013р., беручи до уваги
належні строки оплати товару,
передбачені договором, розмір та
порядок нарахування 3% річних,
хронологію зобов'язальних відносин
сторін, встановлену судом, суд здійснив
розрахунок 3% річних, не виходячи за
межі заявленого позивачем періоду
нарахування:

ДокументКінцевий строк оплатиФактично
сплачено, грн.Основний борг, грн. (по
кожній накладній)Період прострочення
(по кожній накладній)3% річних, грн. (по
кожній накладній)Накладна від 18.10.12
№26480 на 30377,49 грн.17.11.12 30377,4981 день (18.11.12 -
06.02.13)202,24платіжне доручення
№504507.02.1330377,490 всього по накладній 0
202,24Накладна від 17.12.12 № 32618 на 30795,44
грн.16.01.13 30795,4426 днів (17.01.13 -
11.02.13)65,81Платіжне доручення
№507812.02.135000,0025795,442 дні (12.02.13 -
13.02.13)4,24Платіжне доручення
№509814.02.135000,0020795,445 днів (14.02.13 -
18.02.13)8,55Платіжне доручення
№513119.02.135000,0015795,4490 днів (19.02.13 -
19.05.13)116,84Платіжне доручення №
556220.05.1310000,005795,447 днів (20.05.13 -
26.05.13)3,33Платіжне доручення № 5618 на 10000,00
грн.27.05.135795,440 всього по накладній 0
198,77Накладна 13.02.13 № 3414 на 41136,97
грн.15.03.13041136,9772 дні (16.03.13 -
26.05.13)243,44Платіжне доручення №5618 на 10000,00
грн.27.05.134204,56 (10000-5795,44)36932,41205 днів (27.05.13 -
17.12.13)622,29Платіжне доручення № 40 на 39014,87
грн.18.12.1336932,410 всього по накладній 0
865,73Накладна від 24.10.13 № 28320 на 18180,88
грн.23.11.13018180,8824 дні (24.11.13 -
17.12.13)35,86Платіжне доручення №40 на 39014,87
грн.18.12.132082,46 (39014,87- 36932,41)16098,4270 днів (18.12.13
- 25.02.14)92,62Платіжне доручення №
73426.02.142000,0014098,4210 днів (26.02.14 -
07.03.14*)11,59Платіжне доручення №
10911.03.145000,009098,42 Платіжне доручення
№79320.03.14500,008598,42 Платіжне доручення №
79821.03.14500,008098,42 Платіжне доручення №
81825.03.14500,007598,42 Платіжне доручення №
84826.03.14500,007098,42 Платіжне доручення №
87803.04.14500,006598,42 Платіжне доручення
№94717.04.141000,005598,42 всього по накладній
5598,42 140,67Накладна від 18.12.13 № 34761 на суму
39014,87 грн. 17.01.14039014,8749 днів (18.01.14 -
07.03.14*)157,13всього по накладній 39014,87
157,13Всього по договору 44613,29 1564,54* за
заявлений позивачем період

та встановив, що з відповідача на
користь позивача за Договором поставки
від 17.10.2012р. станом на 07.03.2013р. належать
до стягнення 3% річних в сумі 1564,54 грн., з
них заявлені позивачем до стягнення
річні, розраховані по накладній № 3414
від 13.02.2013р. та по накладній № 28320 від
24.10.2013р. становлять 1006,40 грн.

За таких обставин, повно та ґрунтовно
дослідивши наявні у справі докази,
перевіривши на відповідність закону та
дійсним обставинам справи розрахунки
заборгованості, суд вважає вимоги
позивача обґрунтованими, законними та
такими, що підлягають задоволенню
частково. Суд приймає рішення про
стягнення з відповідача - товариства з
обмеженою відповідальністю
«Автогарант АВ» на користь позивача -
товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Весма» заборгованості в розмірі 66792,40
грн., яка складається з 44613,29 грн.
основного боргу, 1006,40 грн. 3% річних, 3377,36
грн. пені та 17795,35 грн. штрафу. У зв'язку
із частковим задоволенням позову, суд в
порядку ст. 49 ГПК України покладає на
відповідача відшкодування позивачу
судового збору пропорційно
задоволеним вимогам.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 6, 11, 16, 253, ч. 1 ст. 509, ст. ст. 525, 526, ч. 1
ст. 530, ст. 546, ст.ст. 547, 549, 610, 612, 614, 625, 627, 629,
712 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 173,
ч. 1 ст. 175, ст.ст. 179, 193, 230, 231, 232
Господарського кодексу України, ст. ст.
22, 33, 34, 49, ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Весма» задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю
«Автогарант АВ» (07400, Київська обл., м.
Бровари, вул. Металургів, буд. 51,
ідентифікаційний код 36107715)

на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Весма» (01021, м. Київ, Печерський район,
вул. М.Грушевського, буд. 28/2, н/п №43,
ідентифікаційний код 32250025)

44613,29 грн. (сорок чотири тисячі шістсот
тринадцять гривень двадцять дев'ять
копійок) основного боргу,

1006,40 грн. (одну тисячу шість гривень
сорок копійок) процентів річних,

3377,36 грн. (три тисячі триста сімдесят
сім гривень тридцять шість копійок)
пені,

17795,35 грн. (сімнадцять тисяч сімсот
дев'яносто п'ять гривень тридцять п'ять
копійок) штрафу,

1817,30 грн. (одну тисячу вісімсот
сімнадцять гривень тридцять копійок)
судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

3. В іншій частині вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 ГПК України.

Суддя
Конюх О.В.

Повний текст рішення підписано 05.05.2014р.