ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року Справа № 922/2364/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого-судді суддів:Демидової
А.М., Воліка І.М. (доповідача), Кролевець
О.А., розглянувши у відкритому судовому
засіданнікасаційну скаргуПриватного
акціонерного товариства "Київська
будівельна компанія "Київбудком"на
рішеннявід 25.07.2013господарського суду
Харківської області та на постанову
від 18.11.2013Харківського
апеляційного господарського судуу
справі№ 922/2364/13 господарського
суду Харківської області за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4до1)
Приватного акціонерного товариства
"КБК "Київбудком", 2) Товариства з
обмеженою відповідальністю "КГ
"Осіріс",простягнення 346 671,40 грн. В
судове засідання прибули представники
сторін: позивачане
з'явились;відповідача-1не
з'явились;відповідача-2не з'явились;

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року позивач - Фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 (надалі - ФОП
ОСОБА_4) звернувся до господарського
суду із позовом до Приватного
акціонерного товариства "Київська
будівельна компанія "Київбудком"
(надалі - ПрАК "КБК "Київбудком",
відповідач-1) та Товариства з обмеженою
відповідальністю Консалтингова група
"Осіріс" (надалі - ТОВ КГ "Осіріс",
відповідач-2) про стягнення з
відповідачів солідарно заборгованості
у розмірі 335 934,47 грн., інфляційні втрати
у розмірі 668,40 грн. та 3 % річних у розмірі
10 068,53 грн., обгрунтовуючи свої вимоги
тим, що відповідачем-1 неналежно
виконані зобов'язання за Договорами
про надання юридичних послуг № 2/12-10/А
від 10.12.2010 та № 1/08-12/А від 04.10.2012, які були
забезпечені Договором поруки від
04.10.2012, укладеним з відповідачем-2; крім
цього позивач просить стягнути з
відповідачів на свою користь судовий
збір у розмірі 6 933,43 грн.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 25.07.2013 у справі
№ 922/2364/13 (суддя Макаренко О.В.),
залишеною без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013 (колегія
суддів: Могилєвкін Ю.О. - головуючий,
судді - Пушай В.І., Плужник О.В.), позовні
вимоги задоволено частково; стягнуто
солідарно з ПрАТ "Київська будівельна
компанія "Київбудком" та ТОВ
Консалтингова група "Осіріс" на користь
ФОП ОСОБА_4 заборгованість у розмірі 335
934,47 грн., інфляційні втрати у розмірі
668,40 грн., 3 % річних у розмірі 5 061,78 грн. та
судовий збір у розмірі 6 833,30 грн.; в
решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленими
судовими актами судів попередніх
інстанцій, відповідач-1 - ПрАТ "КБК
"Київбудком" звернувся до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення господарського суду
Харківської області від 25.07.2013 та
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013
скасувати, а справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції. В
обґрунтування своїх вимог скаржник
посилається на те, що судами попередніх
інстанцій порушенно норм
матеріального та процесуального права,
оскільки судові рішенння є
необгрунтованими, прийняті без
глибокого аналізу всіх обставин
справи, що мають значення для вирішення
спору по суті, що призвело до прийняття
неправомірних рішень та є підставою
для їх скасування.

Позивач та відповідач-2 не скористалися
правом, наданим ст. 1112 Господарського
процесуального кодексу України, та
відзиви на касаційну скаргу
відповідача-1 до Вищого господарського
суду України не надіслали, що не
перешкоджає касаційному перегляду
судових актів, які оскаржуються.

24.03.2014 від відповідача-1 - ПрАТ "КБК
"Київбудком" до суду касаційної
інстанції надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
тим, що його повноважний представник
зайнятий у іншому судовому засіданні.

Разом з тим, обставинною, яка зумовлює
відкладення розгляду справи є
неможливість вирішення справи в даному
судовому засіданні з якихось обставин,
а також з підстав, наведених у ст. 77 ГПК
України. Зазначені обставини та
підстави оцінюються судом, який
розглядає справу з метою реалізації
наданого йому права на відкладення
розгляду справи.

Враховуючи наведені заявниками
обставини, зважаючи на передбачені
процесуальними нормами підстави для
відкладення справи та з огляду на
передбачені ст. ст. 1115, 1117 ГПК України
мету та межі касаційного перегляду
справи, касаційна інстанція вважає, що
заявлене клопотання підлягає
відхиленню, оскільки зазначені
заявником обставини не є такими, що
унеможливлюють касаційний перегляд
оскаржуваного судового акту в даному
судовому засіданні.

Крім цього, відповідач-1 - ПрАТ "КБК
"Київбудком" звернулось з клопотанням
про здійснення фіксації судового
процесу технічними засобами.
Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу відхилено, оскільки
відповідно до вимог Господарського
процесуального кодексу України
касаційна інстанція не може
встановлювати обставини справи,
збирати нові докази або додатково
перевіряти докази. Фіксація всіх заяв і
клопотань сторін та їх оцінка
здійснюється у постанові колегії
суддів, при цьому судом враховано, що
представники сторін у судове засідання
не з'явились.

Сторони, належним чином повідомлені
про час та місце розгляду касаційної
скарги, проте своїм правом взяти участь
в судовому засіданні не скористалися.

Перевіряючи юридичну оцінку
встановлених судом фактичних обставин
справи та їх повноту, Вищий
господарський суд України, заслухавши
суддю-доповідача та перевіривши
матеріали справи, дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 10.12.2010 між
Закритим акціонерним товариством
"Київська будівельна компанія
"Київбудком" (правонаступником якого є
ПрАТ "КБК "Київбудком") (Замовник) та ФОП
ОСОБА_4 (Виконавець) укладений Договір
№ 2/12-10/А про надання юридичних послуг
(надалі - Договір-1), за умовами якого
Виконавець, у встановленому Законом
порядку, за замовленням Замовника
(відповідача-1) надає комплекс
юридичних послуг (робіт) із захисту
майнових і інших інтересів Замовника
перед Товариством з обмеженою
відповідальністю "Малинівський
склозавод" (надалі - "Боржник") з питань
стягнення (повернення) з Боржника
заборгованості на користь Замовника,
яка утворилася внаслідок невиконання
Боржником своїх обов'язків зі сплати
виконаних Замовника будівельних робіт
за Договором підряду на будівництво №
П-12/69 від 08.12.2005 (п. 1.1.); за виконані за
даним Договором роботи Замовник
зобов'язався сплатити Виконавцеві
винагороду в розмірі 10 % від отриманих
Замовником в рахунок погашення (сплати)
заборгованості Боржника перед
Замовником коштів або вартості
переданих Замовникові
товарно-матеріальних цінностей або
цінних паперів Боржником або третіми
особами (правонаступника Боржника,
поручителя та ін.) за Боржника після
підписання цього Договору (п. 3.1.); з
моменту підписання Сторонами даного
Договору (включаючи день його
підписання), виникнення документальних
підтверджень про задоволення
Боржником вимог Заявника, зазначених в
п. 1.1. даного Договору, вважається
результатом виконання Виконавцем
своїх обов'язків за даним Договором і є
підставою для оплати роботи позивача в
порядку, встановленому даним Договором
(п. 4.3.).

Крім того, 04.10.2012 між ПрАТ "КБК
"Київбудком" (Замовник) та ФОП
ОСОБА_4 (Виконавець) укладений Договір
№ 1/08-12/А про надання юридичних послуг
(надалі - Договір-2), за умовами якого
Виконавець (позивач), за замовленням
Замовника (відповідача-1) надає
комплекс юридичних послуг (робіт) із
захисту майнових і інших інтересів
Замовника перед Боржником (ТОВ
"Малинівський склозавод") з питань
стягнення (повернення) з Боржника
заборгованості, яка, зокрема,
складається з інфляційних втрат та
трьох відсотків річних, на
користьЗамовника, яка утворилася
внаслідок невиконання Боржником своїх
обов'язків зі сплати виконаних
Замовником будівельних робіт за
Договором підряду.

За умовами Договорів-1 та 2 наявність
заборгованості Боржника та факт
неналежного виконання Боржником
грошового зобов'язання перед
Замовником (відповідачем-1)
підтверджується у відповідних
частинах рішенням господарського суду
Харківської області від 24.12.2010 та
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 18.06.2012 по
справі № 47/279-10, а також рішенням
господарського суду Харківської
області від 26.11.2012 та постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 05.02.2013 по
справі № 5023/4640/12; матеріалами
виконавчого провадження з виконання
зазначених судових рішень.

На виконання вищенаведених Договорів
відповідачем-1 здійснено часткову
оплату наданих позивачем послуг, а
саме: за Договором-1 за платіжними
дорученнями здійснено перерахування:
07.12.2010 - 8000,00 грн., 15.12.2010 - 84000,00 грн., 13.07.2012
- 12000,00 грн. та 25.07.2012 - 100 000,00 грн. За
Договором-2 - 01.10.2012 здійснено оплату
4000,00 грн., 27.11.2012 - 8800,00 грн., 13.02.2013 - 10000,00
грн.

При цьому позивач свої зобов'язання за
Договорами-1 та 2 виконав повністю,
надав відповідачу-1 юридичні послуги,
проте, відповідач-1 порушив взяті на
себе зобов'язання оплативши надані
юридичні послуги частково, у зв'язку з
чим у нього утворилась заборгованість
за Договорами 1 і 2 у загальному розмірі
335934,47 грн., з яких: за Договором-1 - 334700,76
грн., за Договором-2 - 1233,71 грн.; належних
та допустимих доказів погашення
зазначеної заборгованості за
Договором-1 та 2 відповідачем-1 суду не
надано.

Також, судами встановлено, що в
забезпечення належного виконання
Замовником своїх зобов'язань перед
Виконавцем, 04.10.2012 між ФОП ОСОБА_4
(Кредитор) та ТОВ Консалтингова група
"Осіріс" (Поручитель) укладений Договір
поруки (надалі - Договір поруки), за
умовами якого Поручитель (відповідач-2)
поручився перед Кредитором (позивачем)
за виконання всіх обов'язків ПрАТ "КБК
"Київбудком" (Боржник) за Договором про
надання юридичних послуг № 2/12-10/А від
10.12.2010 та Договором про надання
юридичних послуг № 1/08-12/А від
04.10.2012 (надалі - Основні договори); у
випадку порушення Боржником
(відповідачем-1) виконання грошових
зобов'язань за Основними договорами
або за будь-яким одним Основним
договором, Поручитель відповідає перед
Кредитором (позивачем) нарівні з
Боржником (відповідачем-1) як
солідарний Боржник (п. п. 1.1., 1.2.).

З урахування встановленого факту
належного надання послуг зі сторони
позивача та неналежного виконання
своїх зобов'язань щодо оплати наданих
послуг зі сторони відповідача-1, з
посиланням на приписи ст. 629, 509, 525, 526, 901,
903 Цивільного кодексу України, частини 1
ст. 193 Господарського кодексу України,
місцевий господарський суд дійшов
висновку щодо правомірності та
обгрунтованості позовних вимог в
частині стягнення заборгованості по
Договору-1 у розмірі 334700,76 грн. та по
Договору-2 у розмірі 1233,71 грн.

В силу приписів ст. ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання); у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
Україн боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За встановлених обставин справи та
враховуючи вищенаведені законодавчі
приписи, місцевим господарським судом
здійснено перевірку нарахування
позивачем на суму заборгованості
інфляційних втрат та 3 % річних за
період з 15.10.2012 по 16.04.2013 та встановлено,
що позивачем здійснено правильний
розрахунок інфляційних втрат за період
з 15.10.2012 по 16.04.2013, а тому задоволено
позовні вимоги в частині стягнення
інфляційних у повному обсязі у розмірі
668,40 грн.; разом з тим, при розрахунку 3 %
річних позивачем допущено помилку, у
зв'язку з чим судом задоволено до
стягнення 3 % річних за період з 15.10.2012 по
16.04.2013 у розмірі 5 061,78 грн., який
відповідає вимогам діючого
законодавства.

При цьому, господарським судом також
встановлено, що за належне виконання
відповідачем-1 своїх зобов'язань за
Договором про надання юридичних послуг
№ 2/12-10/А від 10.12.2010 та Договором про
надання юридичних послуг № 1/08-12/А
від 04.10.2012, відповідачем-2 надано поруку.

Статтею 554 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя; поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.
Аналогічні положення позивачем та
відповідачем-2 погоджені у Договорі
поруки від 04.10.2012.

Враховуючи зазначені обставини та те,
що умовами Договору поруки передбачено
солідарну відповідальність
відповідачів, суд першої інстанції
дійшов висновку, що позовні вимоги про
солідарне стягнення з відповідачів за
Договором-1 основного боргу у розмірі
334700,76 грн., інфляційних втрат у розмірі
668,40 грн. та 3 % річних у розмірі 5061,78 грн.,
а також суми основного боргу за
Договором-2 у розмірі 1233,71 грн., є
правомірними та підлягають
задоволенню.

З такими висновками погодився
господарський апеляційний суд
залишаючи рішення суду першої
інстанції без змін з тих же підстав.

З урахуванням наведених правових
положень та встановлених обставин
справи, колегія суддів Вищого
господарського суду України приходить
до висновку, що під час розгляду справи
судом першої та апеляційної інстанцій
фактичні обставини справи встановлено
на основі повного, всебічного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки судів попереднії
інстанцій відповідають цим обставинам
і їм надана вірна юридична оцінка з
правильним застосуванням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги відповідача-1
щодо порушення правил територіальної
підсудності при розгляді зазначеної
справи не грунтується на законі,
оскільки згідно з частиною 3 ст. 15 ГПК
України справи у спорах за участю
кількох відповідачів розглядаються
господарським судом за
місцезнаходженням одного з
відповідачів за вибором позивача. При
цьому укладення договору поруки між
позивачем та відповідачем-2 без згоди
та повідомлення відповідача-1 не
суперечить приписам ст. ст. 553, 554
Цивільного кодексу України, та не є
правовою підставою для заперечення
дійсності такого правочину.

Інші доводи, викладені в касаційній
скарзі відповідача-1, не спростовують
висновків судів попередніх інстанцій і
вже були предметом розгляду в
господарському суді та обґрунтовано
ним відхилені.

З урахування наведеного, колегія
суддів Вищого господарського суду
України погоджується з висновками
судів попередніх інстанцій, які
відповідають матеріалам справи та
чинному законодавству, у зв'язку з чим
підстав для скасування чи зміни
оскаржуваних судових актів не
вбачається.

З огляду на приписи ст. 49 ГПК України,
судові витрати за подання касаційної
скарги покладаються на відповідача-1.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Київська
будівельна компанія "Київбудком"
залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013 та
рішення господарського суду
Харківської області від 25.07.2013 у справі
№ 922/2364/13 залишити без
змін.

Головуючий, суддя
А.М. Демидова

Судді :
І.М. Волік

О.А. Кролевець