ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року Справа № 910/16807/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддяХодаківська
І.П.,суддіФролова Г.М., Яценко
О.В.розглянувши матеріали касаційної
скаргиУповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію акціонерного товариства
"ЕРДЕ БАНК"на постановуКиївського
апеляційного господарського суду від
27.02.2014 рокуу справі№
910/16807/13господарського судуміста
Києваза позовомПублічного
акціонерного товариства "ЕРДЕ
БАНК"ДоТовариства з обмеженою
відповідальністю "АЙБОКС"Простягнення
104 412, 88 грн.

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:Шпак Т.Г. дов. № 578 від 21.03.2014
року, Ханович К.В. дов. № 667 від 31.03.2014
року,- відповідача:Тарасенко О.М. дов. №
3 від 01.01.2014 року

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ЕРДЕ
БАНК" (далі за текстом - ПАТ "ЕРДЕ БАНК")
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю "АЙБОКС"
(далі за текстом - ТОВ "АЙБОКС") про
стягнення 104 412, 88 грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 25.12.2013 року у справі №
910/16807/13 позовні вимоги задоволено
частково: стягнуто з ТОВ "АЙБОКС" на
користь ПАТ "ЕРДЕ БАНК" 97 152, 00 грн.
вартості послуг інкасації за жовтень
2012 року. У решті позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
місцевого господарського суду, ТОВ
"АЙБОКС" звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просило
скасувати рішення господарського суду
міста Києва від 25.12.2013 року в частині
стягнення 90 181, 00 грн. та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог в частині стягнення 90 181,
00 грн.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 27.02.2014 року
апеляційну скаргу ТОВ "АЙБОКС"
задоволено, рішення господарського
суду міста Києва від 25.12.2013 року у
справі № 910/16807/13 - скасовано частково,
прийнято нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, уповноважена особа Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію акціонерного товариства
"ЕРДЕ БАНК" звернулась до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Київського
апеляційного господарського суду від
27.02.2014 року у справі № 910/16807/13, а рішення
господарського суду міста Києва від
25.12.2013 року залишити без змін,
аргументуючи порушення норм права,
зокрема, ст. ст. 46, 49, 52 Закону України "
Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб", ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України.

Учасників судового процесу відповідно
до статті 1114 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) належним чином
повідомлено про час і місце розгляду
касаційної скарги.

Відповідно до вимог статей 107, 108, 1117 ГПК
України Вищий господарський суд
України переглядає за касаційною
скаргою рішення місцевого
господарського суду після їх перегляду
в апеляційному порядку та постанови
апеляційного господарського суду,
ухвалені за результатами апеляційного
розгляду; ухвали місцевого
господарського суду, зазначені в
частині першій статті 106 цього Кодексу,
після їх перегляду в апеляційному
порядку та постанови апеляційного
господарського суду, ухвалені за
результатами апеляційного розгляду на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Підставою для скасування або зміни
рішення місцевого чи апеляційного
господарського суду або постанови
апеляційного господарського суду є
порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, переглянувши у
касаційному порядку рішення суду
першої інстанції та постанову
апеляційної інстанції, на підставі
встановлених фактичних обставин
справи, перевіривши застосування судом
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 21.07.2011 року
ПАТ "ЕРДЕ БАНК" та ТОВ "АЙБОКС" уклали
договір на послуги з інкасації № 474/і,
згідно умов якого замовник доручає, а
підрозділ виконавця в м. Донецьк
приймає на себе зобов'язання власними
силами і засобами у погоджені з
замовником дні та години, у порядку,
передбаченому чинним законодавством
України надавати послуги з інкасації
грошових коштів замовника з належних
останньому програмно-технічних
комплексів самообслуговування (надалі
- ПТКС), розташованих за адресами, що
зазначені в додатку № 1 до договору,
щодо розміщення ПТКС, їх перерахування
та зарахування на поточний рахунок
замовника, у строки, передбачені
договором.

Положеннями п. п. 1.2., 1.3. вищевказаного
Договору сторони погодили, що сторони
погодились, що за умови змін замовником
місця розташування ПТКС, виконавець
проводить інкасацію грошових коштів
замовника за новою адресою, згідно з
умовами даного договору; замовник
зобов'язується оплачувати надані
послуги в розмірі та строки,
передбачені договором.

Відповідно до п. п. 2.1.1., 2.1.2. Договору
виконавець зобов'язується здійснювати
інкасацію коштів із ПТКС відповідно до
умов договору та винятково на підставі
отриманої від замовника заявки (що
оформлюється згідно з додатком № 2 до
договору) на інкасацію ПТКС у спосіб
збирання коштів з ПТКС шляхом зміни
купюро приймача (надалі - касета) на
порожній, опломбований виконавцем;
здійснювати зарахування інкасованих
коштів замовника у повному обсязі не
пізніше 12:00 години наступного робочого
дня після інкасації коштів на рахунок
замовника № 001, відкритий в АТ
"ЕРДЕ БАНК", МФО 380667, із
вказівкою призначення платежу в
наступному форматі: "Факична дата
інкасації у форматі "дд.мм.рр.">,
коментар".

Пунктами 2.1.3., 2.1.4. Договору погоджено,
що виконавець зобов'язаний надавати
замовникові згідно з п. 6.12. даного
договору не пізніше 12:00 год. наступного
робочого дня після дня виконання
виконавцем заявки на інкасацію ПТКС
замовника: супровідну відомість по
кожному платежу в розрізі ПТКС (що
оформлюється згідно з додатком № 3 до
договору); акт про невиконані заявки на
інкасацію ПТКС (за формою, визначеною
сторонами в додатку № 4 до договору) при
наявності невиконаних заявок на
інкасацію ПТКС; акт розбіжностей
коштів у касетах ПТКС (за формою,
визначеною сторонами в додатку № 5 до
договору), підписаний представниками
виконавця - касиром та контролером (у
випадку виявлення розбіжностей коштів
у касеті при їх фактичному
перерахуванні з сумою зафіксованою в
чеку про обнуління статистики та/або
технічному чеку, та/або
електронно-технічному чеку).

Відповідно до п. 2.1.4. Договору
виконавець зобов'язаний надавати
замовнику до 5-го числа місяця,
наступного за звітним у порядку,
зазначеному в п. 6.9. договору:
оригінали чеків інкасації та/або
технічних чеків; рахунок-фактуру за
звітний місяць (звітним періодом
(місяцем) вважається період з першого
по останній календарний день місяця);
акт виконаних робіт за звітний місяць
(звітним періодом (місяцем) вважається
період з першого по останній
календарний день місяця).

Положеннями п. 2.1.5. Договору сторони
погодили, що виконавець зобов'язується
прийняти в безкоштовне користування
передані замовником касети й ключі від
ПТКС (надалі - ключі) на підставі акту
приймання-передачі (за формою
визначеною сторонами в додатку № 6 до
договору), у кількості й порядку,
визначеним даним договором. Касети та
ключі є власністю замовника й при
розірванні договору підлягають
поверненню протягом дії договору,
касети, що прийшли в непридатність в
результаті природної норми зношування,
приймаються замовником в обмін на інші
придатні для експлуатації. У випадку,
якщо касети та/або ключі прийшли у
непридатність в результаті дій
виконавця, витрати понесені
замовником, у повному обсязі
відшкодовує виконавець.

Згідно п. п. 2.1.6. - 2.1.9. Договору
виконавець зобов'язаний
використовувати ключі та касети, що
прийняті згідно з п. 2.1.5. договору,
винятково з метою проведення інкасації
ПТКС відповідно до умов договору;
пломбувати змінні касети власними
силами та пломбіром за власний рахунок;
вести облік опломбування, видачі й
прийняття змінних касет з фіксацією
інвентаризаційного номера касет,
номера ПТКС, у який встановлена/з якого
вилучена касета та інших даних,
визначених умовами договору (за формою
визначеною сторонами в додатку № 7 до
договору); вести облік видачі та
приймання ключів від ПТКС і обмежити
доступ до ключів сторонніх осіб.

Пунктами 2.1.10., 2.1.11. Договору сторони
погодили, що виконавець зобов'язується
забезпечувати схоронність і захист від
крадіжки (втрати) касет і ключів від
ПТКС до моменту повернення замовнику, а
також схоронність і захист інкасованих
коштів замовника до моменту їхнього
зарахування на рахунок замовника;
нести повну матеріальну
відповідальність за схоронність
інкасованих коштів замовника з моменту
проведення інкасації до моменту
зарахування коштів на рахунок
замовника, за схоронність касет і
ключів від ПТКС.

Замовник зобов'язаний передавати
виконавцю в безкоштовне користування
касети до ПТКС, комплекти ключів від
ПТКС (зокрема, ключ від нижніх дверей
ПТКС, ключ від дверцят сейфа в ПТКС, де
розміщена касета), один універсальний
ключ від касет не пізніше, ніж за 1 (один)
робочий день до початку першої
інкасації ПТКС по акту
приймання-передачі касет і ключів від
ПТКС (за формою визначеною сторонами в
додатку № 6 до договору) (п. 2.2.1.
Договору)

Відповідно до п. п. 2.2.3., 2.2.4. Договору
замовник зобов'язаний направляти
виконавцю заявку на інкасацію ПТКС
замовника (за формою визначеною
сторонами в додатку № 2 до договору) по
електронній пошті для інкасації та для
каси згідно п. 6.12. договору у форматі TIF
не пізніше 16:00 год. дня, що передує дню
надання послуг інкасації; направляти
виконавцю на електронну адресу згідно
з п. 6.12. договору електронно0технічний
чек по запиту виконавця (за формою,
визначеною сторонами в додатку № 9Б до
договору).

Пунктом 3.1. Договору закріплено, що
розмір винагороди виконавця за кожний
інкасований ПТКС замовника складає: 33,
00 грн. Дана сума включає в себе також і
операцію з перерахунку та переказу
коштів; 0, 1 %, за зарахування інкасованих
коштів замовника в день інкасації на
рахунок замовника від суми зарахованих
коштів.

Згідно п. 3.2. Договору підписанням цього
договору замовник дає згоду виконавцю
самостійно списувати до десятого числа
кожного місяця наступного за звітним з
рахунку замовника № 001,
відкритому в АТ "ЕРДЕ БАНК", грошові
кошти у розмірі, який буде вказаний в
рахунку, складеному з урахуванням
вартості послуг, передбачених в п. 3.1.
договору заявка на інкасацію ПТКС, що
не виконана виконавцем не підлягає
оплаті, крім випадків, коли наслідком
невиконання були причини, що зазначені
у п. 4.22 договору.

Судами досліджено, що розділом 4
Договору визначено відповідальність
сторін за даним договором, зокрема п. 4.1.
передбачено, що за прострочення оплати
послуг інкасації згідно з п. 3.2. даного
договору, крім випадків, передбачених
п. п. 3.4., 4.9., замовник зобов'язаний
сплатити виконавцю пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення.

Відповідно до п. п. 6.1. - 6.3. Договору
останній укладений строком на один рік
і набуває чинності з моменту його
підписання повноважними
представниками сторін і скріплення
печатками сторін; закінчення строку
цього договору не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії цього
договору; у випадку, якщо жодна із
сторін не повідомить іншу сторону за 30
календарних днів до дати закінчення
строку дії договору про його
припинення, договір вважається
продовженим на кожний наступний рік і
на тих самих умовах.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що позивач
надав відповідачу послуги з інкасації
за період з 01.10.2012 року до 31.10.2012 року на
суму 97 152, 00 грн., що підтверджується
актом № 464/д від 31.10.12 року.

29.05.2013 року ПАТ "ЕРДЕ БАНК" звернулось до
відповідача з листом-вимогою № 4255, в
якому просило сплатити заборгованість
за послуги інкасації у жовтні 2012 року
до 15.06.13 року

Також, 20.06.2013 року позивач надіслав
відповідачу лист-вимогу № 4949, згідно з
яким просив сплатити заборгованість за
послуги інкасації у жовтні 2012 року до
01.07.2013 року, проте станом на 30.08.2013 року
вищезазначені вимоги ТОВ "АЙБОКС"
залишило без відповіді та реагування, у
зв'язку з чим позивач звернувся до суду
з позовом про стягнення 97 152, 00 грн.
вартості послуг з інкасації за жовтень
2012 року та 7 260, 88 грн. пені за період з
11.11.2012 року по 11.05.2013 року

Приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, з якими
кореспондуються положення ст. 193
Господарського кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання і одностороння зміна умов
не допускається.

Положеннями ст. 629 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України закріплено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що позивач
взяті на себе зобов'язання виконав
належним чином за Договором, проте
відповідач свої зобов'язання щодо
сплати послуг по інкасації коштів за
вказаним договором не виконав належним
чином.

Господарський суд апеляційної
інстанції, приймаючи нове рішення та
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог,зазначив, що відповідач в порядку
ст. 601 Цивільного кодексу України
звернувся із заявою до позивача про
зарахування зустрічних вимог та
припинення зобов'язань, а останній в
свою чергу не вчинив жодних дій, які б
свідчили про заперечення або
непогодження із здійсненим
відповідачем взаємозаліком, а тому
взаємозалік зустрічних однорідних
вимог на суму 570 283, 00 грн. за договорами
№ 473/і від 21.07.2011 року, № 474/і від 21.07.2011
року, № 800 від 31.08.2012 року було здійснено
в межах норм чинного законодавства.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України не погоджується з таким
висновком суду апеляційної інстанції
та вважає його помилковим з огляду на
наступне.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що позивач
взяті на себе зобов'язання виконав
належним чином за договором на послуги
інкасації № 474/і від 21.07.2011 року, тоді
як відповідач свої зобов'язання щодо
сплати послуг по інкасації коштів за
вказаним договором не виконав належним
чином.

Так, судами досліджено, що відповідач
посилається на те, що ним належним
чином виконані обов'язки перед ПАТ
"ЕРДЕ БАНК" за договором № 474/і від 21.07.2011
року шляхом здійснення взаємозаліку
зустрічних однорідних вимог, оскільки
на підставі заяви відповідача № 665 від
09.11.2012 року про зарахування зустрічних
однорідних вимог було припинено
зобов'язання за спірним договором на
суму 90 181, 00 грн.

Господарськими судами попередніх
інстанцій досліджено, що постановою
Правління Національного банка України
№ 451 від 29.10.2012 року було віднесено АТ
"ЕРДЕ БАНК" до категорії
неплатоспроможних. Рішенням
виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб № 25
від 29.10.2012 року розпочато процедуру
виведення АТ "ЕРДЕ БАНК" з ринку,
запроваджено тимчасову адміністрацію
строком на три місяці з 30.10.2012 року по
29.01.2013 року та призначено уповноважену
особу Фонду на тимчасову адміністрацію
в Банку.

09.01.13 року Національним банком України
прийнято рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію АТ
"ЕРДЕ БАНК".

10.01.13 року виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
прийнято рішення № 3 про призначення
уповноваженої особи Фонду на
ліквідацію банку.

Згідно ч. 1 ст. 601 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги.

Недопустимість зарахування зустрічних
вимог передбачено ст. 602 Цивільного
кодексу України, зокрема п. 5 ч. 1
закріплено, що не допускається
зарахування зустрічних вимог в інших
випадках, встановлених договором або
законом.

Законом України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб",
згідно ч. 1, 3 ст. 1 останнього,
встановлюються правові, фінансові та
організаційні засади функціонування
системи гарантування вкладів фізичних
осіб, повноваження Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб (далі - Фонд),
порядок виплати Фондом відшкодування
за вкладами, а також регулюються
відносини між Фондом, банками,
Національним банком України,
визначаються повноваження та функції
Фонду щодо виведення
неплатоспроможних банків з ринку і
ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв'язку із
створенням і функціонуванням системи
гарантування вкладів фізичних осіб,
виведенням неплатоспроможних банків з
ринку та ліквідації банків,
регулюються цим Законом, іншими
законами України, нормативно-правовими
актами Фонду та Національного банку
України.

Частиною 5 ст. 36 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" закріплено, що під час тимчасової
адміністрації не здійснюється:
задоволення вимог вкладників та інших
кредиторів банку; примусове стягнення
коштів та майна банку, звернення
стягнення на майно банку, накладення
арешту на кошти та майно банку;
нарахування неустойки (штрафів, пені),
інших фінансових (економічних) санкцій
за невиконання чи неналежне виконання
зобов'язань перед кредиторами та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів);
зарахування зустрічних однорідних
вимог, якщо це може призвести до
порушення порядку погашення вимог
кредиторів, встановленого цим законом.

Черговість та порядок задоволення
вимог до банку, оплата витрат та
здійснення платежів передбачено ст. 52
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб",
зокрема ч. 1 передбачено, що кошти,
одержані в результаті ліквідації та
реалізації майна банку, спрямовуються
уповноваженою особою Фонду на
задоволення вимог кредиторів у такій
черговості: зобов'язання, що виникли
внаслідок заподіяння шкоди життю та
здоров'ю громадян; грошові вимоги щодо
заробітної плати, що виникли із
зобов'язань банку перед працівниками
до прийняття рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку; вимоги Фонду, що виникли у
випадках, визначених цим Законом, у
тому числі щодо повернення цільової
позики банку, наданої протягом
здійснення тимчасової адміністрації з
метою забезпечення виплат відповідно
до пункту 1 частини шостої статті 36
цього Закону та щодо покриття витрат
Фонду, передбачених у пункті 17 частини
п'ятої статті 12 цього Закону; вимоги
вкладників - фізичних осіб у частині, що
перевищує суму, виплачену Фондом;
вимоги Національного банку України, що
виникли в результаті зниження вартості
застави, наданої для забезпечення
кредитів рефінансування; вимоги
фізичних осіб, платежі яких або платежі
на ім'я яких заблоковано (крім фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності); інші вимоги, крім вимог за
субординованим боргом; вимоги за
субординованим боргом.

Отже, зарахування зустрічних
однорідних вимог в порядку ст. ст. 601, 602
Цивільного кодексу України, повинно
здійснюватись із врахуванням норм
спеціального Закону, а саме Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб", а тому колегія
суддів касаційної інстанції
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про те, що оскільки
належні докази того, що таке
зарахуванням не порушує вимог
наведених норм відсутні, то позовні
вимоги у вказаній частині підлягають
задоволенню.

Крім того, місцевим господарським
судом встановлено, що відповідачем не
доведено належними доказами
безспірності вимог, які він просив
зарахувати.

Отже, місцевий господарський суд
дійшов вірного висновку стосовно
обґрунтованості вимог позивача щодо
стягнення 97 152, 00 грн. вартості послуг
інкасації за жовтень 2012 року за
договором на послуги інкасації № 474/і
від 21.07.2011 року, у зв'язку з чим вказані
вимоги підлягають задоволенню.

Також, колегія судді Вищого
господарського суду України
погоджується з висновком
господарських судів попередніх
інстанцій про відмову задоволенні
позовних вимог в частині стягнення 7 260,
88 грн. пені з огляду на наступне.

Згідно п. 3.3. Договору у випадку
ненадання виконавцем оригіналів
документів, передбачених п. 2.1.4. даного
договору більше 2-х місяців підряд,
замовник має право не здійснювати
оплату послуг виконавця до моменту
одержання оригіналів документів, при
цьому виконавець втрачає право
застосувати до замовника неустойку
(штраф, пеня) і стягнення збитків.

Відповідно до п. 2.1.4. Договору
виконавець зобов'язаний надавати
замовнику до 5-го числа місяця,
наступного за звітним у порядку,
зазначеному в п. 6.9. договору:
оригінали чеків інкасації та/або
технічних чеків; рахунок-фактуру за
звітний місяць (звітним періодом
(місяцем) вважається період з першого
по останній календарний день місяця);
акт виконаних робіт за звітний місяць
(звітним періодом (місяцем) вважається
період з першого по останній
календарний день місяця).

Отже, вимога ПАТ "ЕРДЕ БАНК" про
стягнення 7 260, 88 грн. пені за неналежне
виконання грошового зобов'язання щодо
оплати послуг за Договором за період з
11.11.12 року до 11.05.13 року є безпідставною,
оскільки ним не було належно виконано
зобов'язання, визначені п. 2.1.4. Договору
та, як встановлено місцевим судом,
невірно визначений період щодо
розрахунку пені.

За таких обставин, враховуючи наведені
положення Законодавства колегія
суддів касаційної інстанції
погоджується з висновком місцевого
господарського суду, який в порядку ст.
43 ГПК України всебічно, повно та
об'єктивно розглянув в судовому
процесі всі обставини справи та
врахував доводи сторін, натомість
апеляційний господарський суд не
врахував вказаних обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 11110 ГПК України
підставою для скасування або зміни
рішення місцевого або постанови
апеляційного господарського суду є
порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 1119 касаційна
інстанція за результатами розгляду
касаційної скарги має право залишити в
силі одне із раніше прийнятих рішень
або постанов.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого господарського суду України
приходить до висновку, що постанова
апеляційного господарського суду від
27.02.2014 року підлягає скасуванню, а
рішення господарського суду міста
Києва від 25.12.2013 року у справі № 910/16807/13
залишенню без змін.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону
України "Про судовий збір" від сплати
судового збору звільняється
уповноважена особа Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб - у справах,
пов'язаних із здійсненням тимчасової
адміністрації та ліквідації банку.

Згідно ч. 3 ст. 49 ГПК України судовий
збір, від сплати якого позивач у
встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

Отже, судові витрати за розгляд
касаційної скарги, відповідно до
приписів ст. 49 ГПК України, належить
покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 1115, 1117, 1119 - 11111
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на ліквідацію
акціонерного товариства "ЕРДЕ БАНК" на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 27.02.2014 року у
справі № 910/16807/13
задовольнити.

2. Постанову Київського
апеляційного господарського суду від
27.02.2014 року у справі № 910/16807/13 скасувати.

3. Рішення господарського суду міста
Києва від 25.12.2013 року у справі №
910/16807/13 залишити без змін.

4. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю "АЙБОКС" на
користь спеціального фонду Державного
бюджету України (рахунок
№ 0007, банк - ГУ ДКСУ у м. Києві,
одержувач - УДКСУ у Печерському районі
м. Києва, код банку - 820019, код за ЄДРПОУ -
38004897) 971 (дев'ятсот сімдесят одну) грн. 52
коп. судового збору за розгляд
касаційної скарги. Видачу наказу
доручити господарському суду міста
Києва.

Головуючий суддяІ.П. Ходаківська
СуддіГ.М. Фролова О.В. Яценко