ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2014 р.
Справа № 5027/426/2012

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого судді
Орищин Г.В.

суддів
Галушко Н.А.

Новосад Д.Ф.

розглянув апеляційну скаргу
товариства з додатковою
відповідальністю "Чернівецький
домобудівний комбінат" від 03.04.14р. б/н

на ухвалу господарського суду
Чернівецької області від 24.03.2014р.

у справі № 5027/426/2012

за позовом публічного акціонерного
товариства "Омега Банк", м.Київ

до відповідача товариства з додатковою
відповідальністю "Чернівецький
домобудівний комбінат", м.Чернівці

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_2, м.Чернівці

про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились.

Ухвалою господарського суду
Чернівецької області від 24.03.2014р. у
справі №5027/426/2012 (суддя Марущак І.В.)
задоволено заяву публічного
акціонерного товариства (надалі - ПАТ)
"Сведбанк", видано йому дублікат наказу
господарського суду Чернівецької
області від 15.10.2012р. у даній справі.

Виносячи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції виходив з того, що
стягувачем було втрачено оригінал
виконавчого документа і такий не
пред'являвся до виконання, що
підтверджується довідкою за підписом
головного бухгалтера та голови ради
директорів ПAT «Омега Банк». Разом з цим,
внаслідок розстрочки виконання
рішення суду та неодноразових погашень
заборгованості за кредитним договором,
строк пред'явлення наказу до виконання
неодноразово переривався, у зв'язку з
чим ПАТ «Омега Банк» звернулося до суду
із заявою про видачу дублікату наказу в
межах строку пред'явлення його до
виконання.

Дану ухвалу оскаржив відповідач та
просив її скасувати у зв'язку з
порушенням судом норм процесуального
права. Обґрунтовуючи свою позицію,
скаржник зазначив, що з моменту
винесення судового рішення про
стягнення з нього заборгованості,
товариство з додатковою
відповідальністю "Чернівецький
домобудівний комбінат" (надалі - ТзДВ
«Чернівецький ДБК») в добровільному
порядку здійснювало погашення
заборгованості. Зважаючи на наведене,
суд при видачі дубліката наказу
зобов'язаний був зменшити суму
зобов'язання боржника на суму
добровільно сплачених коштів, про що
повинен був зазначити в ухвалі та
внести відповідні виправлення в наказ
на підставі ч.4 ст.117 ГПК України.

Позивач вимог ухвали суду від 17.04.2014р.
не виконав та не подав відзиву на
апеляційну скаргу.

Сторони явку повноважних
представників в судове засідання не
забезпечили, хоча належним чином були
повідомлені про час і місце розгляду
справи, що підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення ухвали
суду від 17.04.2014р. за їх адресами (а.с. 171,
172). Від третьої особи поштове
відправлення повернулося із довідкою
ВПЗ у зв'язку із відсутністю адресата
за зазначеною адресою (а.с. 175). Оскільки
в справі достатньо матеріалів для
розгляду апеляційної скарги по суті, за
відсутності клопотань про відкладення
розгляду справи та враховуючи
положення ст.75 ГПК України, судова
колегія вважає за можливе розглядати
апеляційну скаргу без представників
сторін.

З матеріалів справи та апеляційної
скарги вбачається наступне:

Рішенням господарського суду
Чернівецької області від 26.09.2012р. у
справі №5027/426/2012 задоволено позов ПАТ
«Сведбанк», стягнуто з ТзДВ
«Чернівецький ДБК» на користь позивача
1332000 грн. заборгованості за кредитом,
89312 грн. заборгованості за нарахованими
відсотками за користування кредитом,
9282,81 грн. пені, 28612 грн. судового збору
(а.с. 63-64).

15.10.2012р. на виконання вказаного рішення
судом видано наказ (а.с. 65).

Ухвалою суду від 14.11.2012р. розстрочено
виконання вказаного рішення згідно
наступного графіку: до 30.11.2012р. - 100 000
грн.; до 31.12.2012р. - 100 000 грн.; до 31.01.2013р. - 100
000 грн.; до 28.02.2013р. - 100 000 грн.; до 31.03.2013р. -
100 000 грн.; до 30.04.2013р. - 930 594,80 грн. (а.с.
96-97).

Ухвалою господарського суду
Чернівецької області від 13.09.2013р.
позивача у справі ПАТ «Сведбанк»
замінено його правонаступником - ПАТ
«Омега Банк» (а.с. 129).

Як вбачається із банківських виписок
за період з 08.11.2012р. по 23.04.2013р. (а.с. 141-151)
та меморіального ордеру від 29.04.2013р.
(а.с. 140) після прийняття рішення
відповідач добровільно здійснював
часткове погашення заборгованості:
08.11.2012р. в розмірі 26809,66 грн., 28.12.2012р. -
10000,00 грн., 04.02.2013р. - 10000,00 грн., 27.02.2013р. -
40000,00 грн., 01.03.2013р. - 10000,00 грн., 06.03.2013р. -
10000,00 грн., 13.03.2013р. - 5000,00 грн., 21.03.2013р. -
5000,00 грн., 26.03.2013р. - 5000,00 грн., 16.04.2013р. -
2000,00 грн., 17.04.2013р. - 2000,00 грн., 23.04.2013р. -
2000,00 грн., 29.04.2013р. - 2000,00 грн.

Разом з тим, при інвентаризації
кредитної справи позивачем було
виявлено факт втрати оригіналу наказу
від 15.10.2012р. Вказаний наказ до виконання
не пред'являвся. Вказані обставини
підтверджуються довідкою банку,
оформленою відповідно до вимог ст.120
ГПК України (а.с. 136) та листами
Першотравневого ВДВС Чернівецького
МУЮ від 04.12.2013р. №16842/05-36/2 та
Садгірського ВДВС Чернівецького МУЮ
від 27.12.2013р. №18726-05-36/3 (а.с. 137, 138).

Зважаючи на наведене, ПАТ «Омега Банк»
звернулось із заявою про видачу
дублікату наказу суду.

Судова колегія, оцінивши подані
сторонами докази на відповідність їх
фактичним обставинам і матеріалам
справи, вважає, що підстави для
задоволення апеляційної скарги та,
відповідно, скасування оскаржуваної
ухвали - відсутні, з огляду на наступне:

Статтею 120 ГПК України встановлено, що у
разі втрати наказу господарський суд
може видати його дублікат, якщо
стягувач звернувся із заявою про це до
закінчення строку, встановленого для
пред'явлення наказу до виконання.

При втраті наказу стягувачем, до заяви
про видачу дубліката наказу мають бути
додані довідка стягувача, підписана
керівником чи заступником керівника та
головним (старшим) бухгалтером
підприємства, організації, що наказ
втрачено і до виконання не пред'явлено.

Пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 23. Закону України
«Про виконавче провадження»
встановлено, що часткове виконання
рішення боржником, а також, наданням
судом, який видав виконавчий документ,
відстрочки або розстрочки виконання
рішення мають наслідком переривання
строку давності пред'явлення
виконавчого документа до виконання.
Після переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується.

Зважаючи на наведені положення
законодавства а також враховуючи
розстрочку господарським судом
виконання рішення та часткові
погашення боржником заборгованості за
кредитним договором, колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про те, що заявник
звернувся до суду із заявою про видачу
дублікату наказу господарського суду в
межах строку пред'явлення наказу до
виконання (зважаючи на останній платіж
в погашення заборгованості, цей строк
спливає 29.04.2014р.) та про наявність
підстав для задоволення вказаної заяви
(позивач оформив заяву відповідно до
вимог ст.120 ГПК України, додав до неї
довідку, підписану керівником та
головним бухгалтером, а також
документально обґрунтував той факт, що
наказ ним не пред'являвся до виконання).

Стосовно тверджень скаржника про те, що
при винесенні оскаржуваної ухвали суд
першої інстанції повинен був зменшити
суму зобов'язання боржника на суму
добровільно сплачених коштів та внести
відповідні виправлення в наказ на
підставі ч.4 ст.117 ГПК України, то такі є
необґрунтованими.

Колегія суддів звертає увагу скаржника
на те, що внесення виправлень до наказу
або визнання його таким, що не підлягає
виконанню повністю чи частково (ст.117)
та видача дублікату наказу (ст.120) є
різними правовими інститутами, для
застосування яких передбачені окремі
правові підстави та механізми.
Внесення виправлень до наказу або
визнання його таким, що не підлягає
виконанню повністю чи частково може
здійснюватись відповідно до ч.2 ст.117
ГПК України за відповідною заявою
стягувача або боржника, яка
розглядається господарським судом в
порядку, визначеному ч.3 ст.117 ГПК
України.

Видача дублікату наказу здійснюється
за окремою заявою стягувача чи
державного виконавця в разі його
втрати. При цьому, відповідно до
роз'яснень, викладених в п.6 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012р. №9, дублікат наказу
має повністю відтворювати втрачений
наказ, у тому числі містити й дату
видачі останнього (а не дату видачі
дубліката).

Таким чином, судом першої інстанції
правомірно зазначено в дублікаті
наказу ту суму заборгованості, яка була
вказана у втраченому оригіналі наказу.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія,
прийшла до висновку про
обґрунтованість оскаржуваної ухвали,
як такої, що прийнята відповідно до
обставин та матеріалів справи з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Судові витрати по апеляційній скарзі, в
порядку ст.49 ГПК України, слід покласти
на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський
апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду
Чернівецької області від 24.03.2014р. у
справі №5027/426/2012 залишити без змін, а
апеляційну скаргу товариства з
додатковою відповідальністю
"Чернівецький домобудівний комбінат" -
без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Справу повернути в місцевий
господарський суд.

Повний текст постанови складений
07.05.2014р.

Головуючий суддя
Орищин Г.В.

суддя
Галушко Н.А.

суддя
Новосад Д.Ф.