ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
Рішення

06.05.2014 р.
Справа № 907/220/14

За позовом Державного публічного
акціонерного товариства „Національна
акціонерна компанія „Украгролізинг",
м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агропромисловий
комплекс „Тиса - Захід", смт. Вилок
Виноградівський район

до відповідача Фермерського
господарства „Новий рівень 2006", с.
Тячівка Тячівський район

про стягнення солідарно суми 123 193 грн. 66
коп., в тому числі 114 328 грн. 35 коп.
заборгованості за лізинговими
платежами, 4 397 грн. 73 коп. пені, 3 452 грн. 72
коп. інфляційних нарахувань та 1 014 грн.
86 коп. три проценти річних (з
врахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог),

Суддя господарського суду - Пригара Л.І.

представники:

Позивача - Якубець Є.О., довіреність №
14/20-63-14 від 08.01.2014 року

Відповідача 1 - Козьма І.І., директор

Відповідача 2 - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Державним публічним
акціонерним товариством „Національна
акціонерна компанія „Украгролізинг",
м. Київ заявлено позов до відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агропромисловий
комплекс „Тиса - Захід", смт. Вилок
Виноградівський район та до
відповідача Фермерського господарства
„Новий рівень 2006", с. Тячівка
Тячівський район про стягнення
солідарно суми 164 186 грн. 78 коп., в тому
числі 159 328 грн. 35 коп. заборгованості за
лізинговими платежами, 3 688 грн. 56 коп.
пені, 318 грн. 66 коп. інфляційних
нарахувань та 851 грн. 21 коп. три проценти
річних. Представником позивача в
судовому засіданні 16.04.2014 року подано
заяву № 66 від 14.04.2014 року про зменшення
розміру позовних вимог в порядку ст. 22
ГПК України, в якій просить суд
стягнути солідарно з відповідачів суму
123 193 грн. 66 коп., в тому числі 114 328 грн. 35
коп. заборгованості за лізинговими
платежами, 4 397 грн. 73 коп. пені, 3 452 грн. 72
коп. інфляційних нарахувань та 1 014 грн.
86 коп. три проценти річних.

Представник позивача просить суд
задоволити позов в повному обсязі з
врахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог, обґрунтовуючи
позовні вимоги доданими до матеріалів
справи документальними доказами,
зокрема стверджує, що відповідачем 1 не
виконано своїх зобов'язань за
укладеним договором фінансового
лізингу № 7-11-106 стс-фл/343 від 14.07.2011 року
з додатками, зі змінами, внесеними
додатковим договором до нього № 1/709
від 23.12.2011 року щодо своєчасної сплати
лізингових платежів, в зв'язку з чим у
відповідача 1 утворився борг в розмірі
114 328 грн. 35 коп. Крім того, за
несвоєчасну сплату позивачем за період
з 24.12.2013 року по 10.04.2014 року нараховано
пеню в розмірі 4 397 грн. 73 коп. (п. 7.1.
договору), інфляційні нарахування в
розмірі 3 452 грн. 72 коп. та три проценти
річних в розмірі 1 014 грн. 86 коп. (ст. 625
Цивільного кодексу України).

В забезпечення виконання зобов'язань
за договором фінансового лізингу
№ 7-11-106 стс-фл/343 від 14.07.2011 року з
відповідачем 2 укладено договір поруки
№ 334 від 14.07.2011 року, за умовами якого
відповідачем 2 взято на себе
зобов'язання відповідати перед
позивачем солідарно в повному обсязі
за невиконання відповідачем 1 усіх його
зобов'язань за договором фінансового
лізингу № 7-11-106 стс-фл/343 від 14.07.2011 року.

Представником Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агропромисловий
комплекс „Тиса - Захід" в судовому
засіданні 06.05.2014 року подано спільний
відзив на позовну заяву від 28.04.2014 року
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агропромисловий
комплекс „Тиса - Захід" та Фермерського
господарства „Новий рівень 2006", в якому
позовні вимоги визнають в повному
обсязі та не заперечують проти
стягнення із відповідачів солідарно
суми 123 193 грн. 66 коп., в тому числі 114
328 грн. 35 коп. заборгованості за
лізинговими платежами, 4 397 грн. 73 коп.
пені, 3 452 грн. 72 коп. інфляційних
нарахувань та 1 014 грн. 86 коп. три
проценти річних.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представника позивача та відповідача 1,

суд встановив:

Між Відкритим акціонерним товариством
„Національна акціонерна компанія
„Украгролізинг" (відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 31.08.2011 року № 951 змінено назву на
Державне публічне акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Украгролізинг") (позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агропромисловий
комплекс „Тиса - Захід" (відповідач 1)
укладено договір фінансового лізингу
№ 7-11-106 стс-фл/343 від 14.07.2011 року зі
змінами, внесеними додатковим
договором до нього № 1/709 від 23.12.2011 року.

Пунктом 1.1. даного договору сторони
визначили, що Лізингодавець (позивач)
передає Лізингоодержувачеві
(відповідачу 1) у користування на
визначений Договором строк Предмет
лізингу (комплект обладнання для
дорощування свиней типу СТО (3000х575,12),
комплект обладнання для відгодівлі
свиней типу СТО (3602х1028,15), комплект
обладнання для відгодівлі свиней типу
СТО (1х762,66)), який набувається ним у
власність у постачальника, самостійно
обраного Лізингоодержувачем
(відповідачем 1), та визначений у
додатку до договору „Найменування,
кількість, ціна і вартість предмета
лізингу", що є специфікацією предмета
лізингу, а Лізингоодержувач
(відповідач 1) сплачує за це лізингові
платежі на умовах договору.

Згідно п. 2.2. договору строк лізингу
відраховується з дати підписання акту
приймання-передачі між сторонами, що
укладається у п'яти автентичних
примірниках.

За користування Предметом лізингу
Лізингоодержувач (відповідач 1) сплачує
Лізингодавцю (позивачу) лізингові
платежі, що включають: • попередній
лізинговий платіж в частині
відшкодування вартості предмету
лізингу в розмірі 10% від його вартості
(включаючи ПДВ), на який не
нараховується лізинговий платіж в
частині комісії за організацію
поставки предмета лізингу; • комісію
за організацію поставки предмета
лізингу в розмірі 7% (без ПДВ) від
невідшкодованої попереднім лізинговим
платежем вартості предмету лізингу,
відповідно до законодавства України
щодо оподаткування податком на додану
вартість; • відшкодування вартості
предмета лізингу рівними частками за
весь термін лізингу від суми
невідшкодованої попереднім платежем
вартості предмета лізингу; • комісію
за супроводження договору в розмірі 7%
річних (без ПДВ) від невідшкодованої
попереднім лізинговим платежем та
черговими платежами вартості предмета
лізингу, відповідно до законодавства
України щодо оподаткування податком
на додатну вартість (п. 4.2.
договору).

Відповідно до п. 4.3. договору
встановлено, що з моменту підписання
акту приймання - передачі
Лізингоодержувач (відповідач 1) за
користування предметом лізингу
сплачує Лізингодавцю (позивачу)
чергові лізингові платежі, що
включають: • відшкодування
вартості предмета лізингу рівними
частинами за весь термін лізингу від
суми невідшкодованої попереднім
платежем вартості предмета лізингу; •
комісію за супроводження договору в
розмірі, визначеному п. 4.1. договору; •
комісію за організацію поставки
Предмета лізингу в розмірі,
визначеному п. 4.1. договору. Черговість
сплати лізингових платежів в частині
відшкодування вартості предмета
лізингу та сплати комісії за
супроводження договору кратна шести
місяцям. Термін сплати кожного
лізингового платежу встановлюється
числом дати підписання акту приймання -
передачі. Перший лізинговий платіж
сплачується через шість місяців з дати
підписання акту, подальші платежі -
через кожні шість місяців.

Розмір лізингових платежів, їх
складових частин встановлюється
додатком до договору „Графік сплати
лізингових платежів" (п. 4.4. договору).

В забезпечення виконання зобов'язань
відповідачем 1 за договором
фінансового лізингу № 7-11-106 стс-фл/343
від 14.07.2011 року між Відкритим
акціонерним товариством „Національна
акціонерна компанія „Украгролізинг",
м. Київ (відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 31.08.2011
року № 951 змінено назву на
Державне публічне акціонерне
товариство „Національна акціонерна
компанія „Украгролізинг") (кредитор) та
Фермерським господарством „Новий
рівень 2006", с. Тячівка Тячівського
району (поручитель) укладено договір
поруки № 334 від 14.07.2011 року, відповідно
до якого поручитель (відповідач 2) взяв
на себе зобов'язання перед кредитором
(позивачем) виконати в повному обсязі
зобов'язання Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агропромисловий
комплекс „Тиса-Захід" (відповідача 1) за
договором фінансового лізингу
№ 7-11-106 стс-фл/343 від 14.07.2011
року (п. 1.1. договору поруки).

У випадку несплати боржником
лізингових платежів у строки,
передбачені основним договором і на
його умовах, у поручителя (відповідача
2) виникають всі обов'язки боржника і
поручитель відповідає солідарно з
боржником перед кредитором (позивачем)
в обсязі невиконаних боржником
зобов'язань своїм майном та грошовими
коштами, на які може бути накладено
стягнення згідно з чинним
законодавством України (п. 2.2. договору
поруки).

На виконання умов договору фінансового
лізингу № 7-11-106 стс-фл/343 від 14.07.2011 року
позивачем по Акту приймання - передачі
сільськогосподарської техніки від
23.12.2011 року № 7 було передано
відповідачеві 1 предмет фінансового
лізингу вартістю 5 429 518 грн. 96 коп. з ПДВ.

Відповідно до п.п. 4.3., 4.4. договору
фінансового лізингу № 7-11-106 стс-фл/343
від 14.07.2011 року та додатків № 2.1., 4.1. та
6.1. до договору, якими встановлено
графік сплати лізингових платежів,
дата сплати першого лізингового
платежу відповідачем 1 - 23.06.2012 року,
наступні - через кожні шість місяців.

Згідно графіку сплати лізингових
платежів відповідач 1 був зобов'язаний
оплатити позивачеві суму 389 703 грн. 72
коп. лізингових платежів.

Відповідач 1 зобов'язання по оплаті
лізингових платежів виконав частково,
перерахувавши на розрахунковий
рахунок позивача суму 275 375 грн. 37 коп.;
зобов'язання щодо сплати суми 114 328 грн.
35 коп. лізингових платежів залишилось
невиконаним.

Порушене право позивача підлягає
захисту шляхом стягнення на його
користь 114 328 грн. 35 коп. заборгованості
за лізинговими платежами.

За несвоєчасну сплату позивачем за
період з 24.12.2013 року по 10.04.2014 року
нараховано пеню в розмірі 4 397 грн. 73 коп.

Згідно ст. ст. 230 - 232 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання. У разі,
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому в договорі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.1. договору фінансового
лізингу № 7-11-106 стс-фл/343 від 14.07.2011 року
передбачено, що за порушення строків
сплати лізингових платежів
лізингоодержувач за кожний
календарний день прострочення від
несплаченої суми сплачує лізингодавцю
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період за який
нараховується пеня.

Таким чином, позивачем за порушення
строків сплати лізингових платежів
нарахована пеня, яка визначена з
врахуванням обмеження її розміру
подвійною обліковою ставкою НБУ
відповідно до Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від 22
листопада 1996 року N
543/96-ВР та ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України складає 4 397 грн. 73 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
врахуванням індексу інфляції за весь
період прострочення, а також три
проценти річних з простроченої суми.
Сума інфляційних нарахувань за період
прострочки складає 3 452 грн. 72 коп. та
сума трьох процентів річних складає
1 014 грн. 86 коп.

Вимоги позивача в частині нарахування
пені, інфляційних нарахувань та трьох
процентів річних, суд визнає
заявленими в обґрунтованому розмірі, а
отже такими, що підлягають до
задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного
кодексу України за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки (ст. 554
Цивільного кодексу України).

Як вбачається з вищенаведеного, за
умовами договору поруки № 334 від 14.07.2011
року поручитель (відповідач 2)
зобов'язався відповідати перед
Кредитором (позивачем) солідарно в
повному обсязі за своєчасне виконання
Боржником усіх його зобов'язань за
договором фінансового лізингу № 7-11-106
стс-фл/343 від 14.07.2011 року.

Таким чином, відповідач 2, як поручитель
за договором поруки № 334 від 14.07.2011 року,
відповідає перед позивачем солідарно з
відповідачем 1 (боржник за договором
фінансового лізингу № 7-11-106 стс-фл/343
від 14.07.2011 року) за невиконані ним
зобов'язання, в тому числі по сплаті
пені, інфляційних нарахувань та трьох
процентів річних.

Згідно ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу
України передбачено, що у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

З огляду на вищенаведене, суд вважає
заявлені вимоги позивача щодо
стягнення з відповідачів солідарно
суми 123 193 грн. 66 коп., в тому числі 114 328
грн. 35 коп. заборгованості за
лізинговими платежами, 4 397 грн. 73 коп.
пені, 3 452 грн. 72 коп. інфляційних
нарахувань та 1 014 грн. 86 коп. три
проценти річних документально
доведеними та обґрунтованими,
відповідачем визнані в повному обсязі.
Таким чином, позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають віднесенню
на відповідачів солідарно у
відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України у
розмірі 3 283 грн. 74 коп. на відшкодування
витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Агропромисловий комплекс „Тиса -
Захід", Виноградівський район, смт.
Вилок, вул. Радгоспна, 1 (код ЄДРЮОФОП
13591296) та Фермерського господарства
„Новий рівень 2006", Тячівський район, с.
Тячівка, вул. Калініна, 1Е (код ЄДРЮОФОП
34687842) на користь Державного публічного
акціонерного товариства „Національна
акціонерна компанія „Украгролізинг",
м. Київ, вул. Мечникова, 16-а (код ЄДРЮОФОП
30401456) суму 123 193 (Сто двадцять три тисячі
сто дев'яносто три гривень) грн. 66 коп., в
тому числі 114 328 (Сто чотирнадцять тисяч
триста двадцять вісім гривень) грн. 35
коп. заборгованості за лізинговими
платежами, 4 397 (Чотири тисячі триста
дев'яносто сім гривень) грн. 73 коп. пені,
3 452 (Три тисячі чотириста п'ятдесят дві
гривень) грн. 72 коп. інфляційних
нарахувань та 1 014 (Одна тисяча
чотирнадцять гривень) грн. 86 коп. три
проценти річних, а також суму 3 283 (Три
тисячі двісті вісімдесят три гривень)
грн. 74 коп. на відшкодування витрат по
сплаті судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12.05.2014 року

Суддя
Пригара Л.І.