номер провадження справи 24/13/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2014
Справа № 908/307/14

за позовом: Концерн "Міські теплові
мережі" в особі філії Концерну "Міські
теплові мережі" Орджонікідзевського
району" (юридична адреса: бул.
Гвардійський, 137, м.Запоріжжя, 69091;
фактична адреса: вул. Адмірала
Нахимова, 4, м. Запоріжжя, 69057)

до відповідача: Запорізьке військо
низове "Запорізька Січ" (юридична
адреса: острів Хортиця ДІКЗ,
Орджонікідзевський район, м. Запоріжжя,
69017)

про стягнення 14 873,72 грн.

суддя Азізбекян
Т.А.

У засіданні приймали участь
представники:

від позивача: Ведмедь А.Є.,
довіреність від 31.12.2013р. № 1/27

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

05.02.2014р. до господарського суду
Запорізької області звернувся концерн
"Міські теплові мережі" в особі філії
концерну "Міські теплові мережі"
Орджонікідзевського району з позовною
заявою до Запорізького війська
низового "Запорізька Січ" про стягнення
з відповідача 14 873,72 грн. основного
боргу на підставі договору від 01.01.2007р.
№ 201673 купівлі - продажу теплової
енергії в гарячій воді.

Ухвалою від 05.02.2014р. судом порушено
провадження у справі № 908/307/14,
присвоєно провадженню номер 24/13/14,
справу призначено до розгляду на
10.03.2014р. У сторін витребувані документи,
які необхідні для всебічного та
об'єктивного розгляду і вирішення
справи.

Розгляд справи відкладався, в порядку
ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України, у зв'язку з неявкою в
судове засідання представника
відповідача.

Розгляд справи здійснювався без
фіксації судового процесу технічними
засобами фіксації.

У засіданні суду 07.04.2014р. оголошено
рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги,
викладені у позовній заяві у повному
обсязі та пояснив, що 01.01.2007р. між
сторонами укладено договір № 201673
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді, на виконання умов якого в
період з жовтня 2012 року по квітень 2013
року відповідачу відпущено теплову
енергію на суму 14 873,72 грн. до приміщень,
розташованих за адресою: м. Запоріжжя,
вул. 40 Років Радянської України,
будинок 58а, які відповідач займає на
праві оренди, що підтверджується
листами МКП «Основаніє» № 1689 від
27.06.2012р. і № 4600/05 від 04.09.2013р. Відповідачу
були направлені рахунки та акти
приймання - передачі теплової енергії
за спірний період. Однак відповідач не
здійснив жодної оплати за спожиту в
спірному періоді теплову енергію.
Таким чином, сума основного боргу
відповідача за спожиту теплову енергію
становить 14 873,72 грн. Враховуючи
викладене, позивач просить суд, на
підставі ст. ст. 11, 15, 16, 258, 509, 526, 530, 629
Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 2,
193. 232, 276 Господарського кодексу
України, Закону України «Про
теплопостачання», Правил користування
тепловою енергією, позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, документи, витребувані судом,
не надав, про причини неявки суд не
повідомив. Про час і місце розгляду
справи судом відповідач був
попереджений належним чином, в порядку
статті 64 ГПК України, ухвалами суду про
порушення провадження у справі та про
відкладення розгляду справи, що
направлено на адресу відповідача, яка
зазначена у позові.

Відповідно до пунктів 3.9.1. та 3.9.2.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. У випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

До повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місця знаходження юридичних осіб -
учасників судового процесу. Відповідні
процесуальні документи надіслані
згідно з поштовими реквізитами
учасників процесу. Зазначене свідчить,
що судом були вжиті всі заходи
повідомлення відповідача про
порушення провадження у справі та
призначення судового засідання.

Неявка представника відповідача не
перешкоджала вирішенню спору. Справа
розглянута в порядку ст. 75 ГПК України
за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2007р. між Запорізьким військо низове
"Запорізька Січ" (Споживач) та концерном
"Міські теплові мережі" в особі філії
Концерну "Міські теплові мережі"
Орджонікідзевського району"
(Теплопостачальна організація)
укладено договір № 201673 купівлі-продажу
теплової енергії в гарячій воді, за
умовами якого (п. 1.1.) Теплопостачальна
організація бере на себе зобов'язання
відпустити теплову енергію в гарячій
воді Споживачу, а Споживач
зобов'язується прийняти та оплатити її
вартість за діючими тарифами(цінами) в
терміни та порядку, встановленими
умовами цього договору та додатками до
договору, що є невід'ємними частинами.

Відповідно до додатку № 1а до договору,
теплова енергія відпускалась до
приміщень, розташованих за адресою: м.
Запоріжжя, вул. 40 Років Радянської
України, будинок 58а, які відповідач
займає на праві оренди, що
підтверджується листами МКП
«Основаніє» № 1689 від 27.06.2012р. і № 4600/05
від 04.09.2013р.

Вбачається, що на виконання умов
договору позивач в період з жовтня 2012
року по квітень 2013 року відпустив
відповідачу теплову енергію на суму 14
873,72 грн.

Згідно п. 5.1. Договору, облік споживання
теплової енергії на потреби опалення
та гарячого водопостачання
проводиться за приладами обліку або
розрахунковим способом.

При відсутності приладів обліку або
якщо вони вибули з ладу обсяг теплової
енергії визначається
Теплопостачальною організацією
розрахунковим способом згідно з
договірним тепловим навантаженням з
урахуванням середньомісячної
температури зовнішнього повітря,
холодної води та кількості годин (діб)
роботи тепловикористовуючого
обладнання Споживача у розрахунковому
періоді (п. 5.5.).

Оскільки, у приміщенні, яке займає
відповідач, не встановлений прилад
комерційного обліку, облік споживання
теплової енергії відповідачем у
спірному періоді проводився
розрахунковим способом.

Відповідно до додаткової угоди до
договору, розмір теплового
навантаження на потреби опалення у
спірному періоді, а саме 0,009280 Гкал/год,
закріплений додатковою угодою від
01.11.2011р. до договору купівлі - продажу
теплової енергії в гарячій воді № 201673
від 01.01.2007р.

Пунктом п. 6.2. договору сторони
обумовили, розрахунковим періодом є
календарний місяць.

Підставою для розрахунків відповідача
з позивачем, згідно п.6.3. договору, є
рахунок та акт приймання-передачі.

Згідно п. 6.7. договору, Споживач з 10 по 12
число місяця, наступного за
розрахунковим, повинен отримати від
Теплопостачальної організації за
адресою: вул. Адмірала Нахімова, буд. №
4, документи за розрахунковий період:
рахунок фактуру, акт
приймання-передачі теплової енергії,
податкову накладну (платникам ПДВ).

Оскільки відповідач не з'явився до
позивача для отримання зазначених
документів в порядку, визначеному
договором, позивач направив
розрахункові документи за спірний
період в необхідній кількості
примірників на адресу відповідача
поштовою кореспонденцією (докази
направлення рахунків та актів
приймання-передачі теплової енергії
містяться в матеріалах справи).

Крім того, 20.06.2013р., на адресу
відповідача були повторно цінним
листом з описом направлені рахунки та
акти приймання - передачі теплової
енергії за спірний період.

Споживач, згідно п. 6.7.1 Договору,
отриманий акт приймання-передачі
теплової енергії повинен підписати,
оформити належним чином та повернути
на адресу Теплопостачальної
організації на протязі п'яти днів з
дати отримання. В разі неотримання акту
приймання-передачі, або обґрунтованих
заперечень в його підписанні, у термін
встановлений п. 6.7.1 Договору, акт
підписується Теплопостачальною
організацією з позначенням про відмову
у підписанні його Споживачем, та
оформлений таким чином акт вважається
погодженим і є підставою для
проведення остаточних розрахунків за
зазначений в ньому період (п. 6.7.2.
Договору).

Відповідач заперечень щодо нарахувань,
зазначених у рахунках та актах
приймання - передачі теплової енергії
на адресу концерну «МТМ» не надав,
належним чином оформлені акти
приймання - передачі теплової енергії
за спірний період не повернув. Тобто,
фактично погодився з кількістю
спожитої теплової енергії та з сумами
нарахованими позивачем до оплати за
відповідні періоди. Позивачем
здійснено помітки на актах згідно п. 6.7.2
Договору (зі зворотного боку). Отже,
оформлені таким чином акти є
погодженими та є підставою для
проведення остаточних розрахунків.

Пунктом 3.2.26 договору сторони узгодили,
що Споживач зобов'язався щомісячно, у
строки, визначені Договором, повертати
Теплопостачальній організації
підписаний уповноваженою особою та
належним чином оформлений акт
приймання-передачі теплової енергії в
гарячій воді.

Теплопостачальна організація має
право вимагати повернення підписаних
та належним чином оформлених актів
приймання-передачі теплової енергії в
термін передбачений умовами Договору,
а в разі неповернення актів вважати їх
прийнятими Споживачем в редакції
Теплопостачальної організації (п. 4.1.9
договору).

Відповідно до п. 3.2.6. договору, Споживач
теплової енергії зобов'язується
виконувати умови та порядок оплати
спожитої теплової енергії в обсягах і в
терміни, які передбачені Договором.

На підставі п. 6.4 Договору Споживач
зобов'язаний до 20-го числа місяця,
наступного за розрахунковим,
перерахувати на розрахунковий рахунок
Теплопостачальної організації суму
заборгованості за спожиту теплову
енергію. Споживач має право робити
передоплату.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського
кодексу України,
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утримуватися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до вимог закону, умов
договору. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не допускається
крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить
Господарський кодекс України, п. п. 1, 7
ст. 193 якого встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається крім
випадків, передбачених законом.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо
у зобов'язанні встановлено строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач договірних зобов'язань
належним чином не виконав, оплату за
отриману теплову енергію за період з
жовтня 2012 року по квітень 2013 року у
встановлений договором строк не
здійснив.

Отже, відповідач порушив умови
договору, внаслідок чого сума
основного боргу за вказаний період на
час розгляду справи в суді становить 14
873,72 грн., факт наявності якої
підтверджується матеріалами справи.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави
та умови припинення зобов'язання.

Зобов'язання відповідача оплатити
надані послуги не припинено.

Відповідач своїм правом щодо надання
суду письмового відзиву на позов не
скористався, доказів виконання
зобов'язання і перерахування позивачу
заявленої суми основного боргу на
момент вирішення спору суду не надав.

За таких обставин, вимоги позивача про
стягнення з відповідача основного
боргу в сумі 14 873,72 грн. суд визнає
документально підтвердженими,
нормативно обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір у справі в розмірі 1 827,00
грн. відноситься на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Запорізького війська
низового "Запорізька Січ" (острів
Хортиця ДІКЗ, Орджонікідзевський
район, м. Запоріжжя, 69017; вул. 40 Років
Радянської України, буд. 58а, м.
Запоріжжя, 69037, п/р № 00 у ЗВ ВАТ
«СЕБ-банк» м. Запоріжжя, МФО 300175, ) на користь Концерну
"Міські теплові мережі" в особі філії
Концерну "Міські теплові мережі"
Орджонікідзевського району" (юридична
адреса: бул. Гвардійський, 137, м.
Запоріжжя, 69091; фактична адреса: вул.
Адмірала Нахимова, 4, м. Запоріжжя, 69057,
поточний рахунок зі спеціальним
режимом використання № 1951 у Філії
Запорізьке обласне управління ПАТ
«Державний ощадний банк України», МФО
313957, ) - 14 873 (чотирнадцять
тисяч вісімсот сімдесят три) грн. 72 коп.
основного боргу та 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Т.А. Азізбекян

Рішення у повному обсязі складено і
підписано 08.04. 2014 р.