ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.04.14р. Справа № 904/1350/14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ВСЕСВІТ", м.
Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІДРОДЖЕННЯ", смт.
Покровське Дніпропетровської області

про стягнення 166 691, 70 грн.
заборгованості за договором поставки,
13 472, 34 грн. проценти за користування
чужими коштами, 7 005, 62 грн. пені, 1 616, 68
грн. річних та 1 500, 22 грн. інфляційних

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ВСЕСВІТ", м.
Дніпропетровськ звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом про стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІДРОДЖЕННЯ", смт.
Покровське Дніпропетровської області
166 691, 70 грн. заборгованості за
нафтопродукти поставлені на підставі
договору №15/02-2 від 15.02.13р. по видатковим
накладним №ВС0218-002 від 18.02.13р., №ВС0318-005
від 18.03.13р., №ВС0518-003 від 18.05.13р., №ВС0618-005
від 18.06.13р., №ВС0618-006 від 18.06.13р., №ВС0626-002
від 26.06.13р., №ВС0627-005 від 27.06.13р., №ВС1015-004
від 15.10.13р., 13 472, 34 грн. проценти за
користування чужими коштами, 7 005, 62 грн.
пені та 1 616, 68 грн. річних за період з
06.11.13р. по 03.03.14р., 1 500, 22 грн. інфляційних
за період з листопада 2013р. по лютий 2014р.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
умов договору щодо розрахунків.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, документи
витребувані судом не надав, про день,
час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином
відповідно до вимог частини 1 статті 64
Господарського процесуального кодексу
України за адресою, зазначеною у
позовній заяві.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
подавалось.

Дослідивши матеріали справи та
дослідивши надані докази,
господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

15.02.13р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "ВСЕСВІТ" (далі -
Постачальник) та товариством з
обмеженою відповідальністю
"ВІДРОДЖЕННЯ" (далі - Покупець) укладено
договір №15/02-2 (далі - Договір) згідно
якого Постачальник зобов'язався
поставляти (передати у власність
Покупця) на умовах, визначених цим
Договором, а Покупець зобов'язався
прийняти та оплачувати на умовах
визначених цим Договором
нафтопродукти, іменовані далі за
текстом - товар (п.1.1 Договору).

Згідно п.1.2 Договору асортимент товару,
його кількість, ціна та строки оплати
погоджуються Постачальником та
Покупцем перед поставкою та
зазначаються у специфікаціях до
Договору та складають невід'ємну
частину цього Договору.

Товар поставляється погодженими
партіями, що підтверджується
видатковими накладними на товар, які
підписуються представниками обох
сторін (п.3.1 Договору).

Відповідно до п.3.4 Договору
Постачальник зобов'язується поставити
товар протягом 5 днів з моменту
узгодження відповідної партії
поставки. Датою поставки товару
вважається дата підписання Покупцем
таворорозпорядчих документів (п.3.5
Договору).

Договір набуває сили з моменту його
підписання і діє до 31.12.13р., але в
будь-якому випадку до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань.
Якщо сторони не заявляли про
розірвання Договору до кінця терміну,
договір вважається подовженим до
закінчення наступного календарного
року на тих же умовах (п.8.4 Договору).

Між Постачальником та Покупцем
складені Специфікації, якими сторони
узгодили конкретний асортимент,
кількість, ціну, строк оплати товару, що
має передаватися Постачальником.

На виконання умов Договору здійсненна
поставка товару на загальну суму 943 284, 01
грн., що підтверджується видатковими
накладними №ВС0218-002 від 18.02.13р., №ВС0318-005
від 18.03.13р., №ВС0518-003 від 18.05.13р., №ВС0618-005
від 18.06.13р., №ВС0618-006 від 18.06.13р., №ВС0626-002
від 26.06.13р., №ВС0627-005 від 27.06.13р., №ВС1015-004
від 15.10.13р.

Покупець зобов'язаний здійснити оплату
поставленого товару протягом строку,
вказаного у Специфікаціях до Договору
(п.2.2 Договору).

Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору; не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язань.

Відповідно до ст. 265 Господарського
кодексу України за договором
поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи управлінсько -
господарського характеру на користь
іншого суб'єкта (виконати роботу,
передати майно, сплатити гроші, надати
інформацію тощо), або утриматися від
певних дій, а інший суб'єкт (управнена
сторона, у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530
Цивільного кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Статтею 599 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідач зобов'язання по оплаті
виконав частково у розмірі 776 592, 31 грн.,
що підтверджується банківськими
виписками.

Згідно Специфікації №7 від 15.10.13р.
сторони узгодили поставку товару на
суму 166 691, 70 грн. та строк оплати до
05.11.13р.

На момент розгляду справи доказів
погашення заборгованості у розмірі 166
691, 70 грн. перед позивачем відповідачем
не надано.

При викладених обставинах вимоги
позивача щодо стягнення суми основного
боргу у розмірі 166 691, 70 грн. слід
визнати обґрунтованими і такими що
підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошових зобов'язань на
вимогу кредитора, зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три відсотка
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
процентів річних є способами захисту
його майнового права та інтересу, суть
якого полягає у отриманні компенсації
(плати) від боржника за користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання
боржником грошового зобов'язання
виникають нові додаткові зобов'язання,
які тягнуть за собою втрату
матеріального характеру.

Господарський суд, перевіривши
правильність нарахування трьох
відсотків річних та інфляційних втрат,
вважає необхідним задовольнити
позовні вимоги в частині 3% річних за
період з 06.11.13р. по 03.03.14р. у сумі 1 616, 68
грн. та інфляційних за період з
листопада 2013р. по лютий 2014р. у сумі 1 500, 22
грн.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Статтею 611
Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

В пункті 5.2 Договору сторони
передбачили відповідальність за
ненадходження від Покупця повної
оплати за поставлений товар протягом
строку передбаченого Договором у
вигляді пені у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України за кожен день прострочення
оплати. Пеня нараховується на суму, що
належить до оплати.

Після за період з 06.11.13р. по 03.03.14р. в сумі
7 005, 62 грн. підлягає до примусового
стягнення.

Згідно п.2.7 Договору за затримку
розрахунку за поставлений товар
Покупець сплачує Продавцю проценти за
користування чужими грошовими коштами
в розмірі 25 відсотків річних, які
нараховуються на вартість
неоплаченого товару за період від дати
оплати товару, передбаченої договором,
по дату фактичної оплати за товар.

Згідно з частиною другою статті 712
Цивільного кодексу України до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

Частиною третьою статті 692 Цивільного
кодексу України передбачено, що у разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати оплати товару та
сплати процентів за користування
чужими грошовими коштами.

Ця правова норма є спеціальною і
поширює свою дію лише на
правовідносини, пов'язані з
купівлею-продажем товару, або на
правовідносини, до яких згідно із
чинним законодавством застосовуються
положення про купівлю-продаж.

Частиною 3 статті 692 Цивільного кодексу
України фактично конкретизовано
передбачений статтею 536 цього Кодексу
обов'язок боржника сплачувати
встановлений договором або законом
розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами та
передбачене статтею 625 цього Кодексу
право продавця вимагати від покупця
сплати 3 % річних за весь час
прострочення, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

У розумінні зазначених статей проценти
є не відповідальністю, а платою за весь
час користування грошовими коштами, що
не були своєчасно сплачені боржником.

Зі змісту цих статей випливає, що
договором може бути встановлено лише
інший розмір процентів річних, а не
інший спосіб їх обчислення.

Разом із цим згідно з положеннями
статті 549 Цивільного кодексу України
грошовою сумою, яку боржник повинен
передати кредитору у разі порушення
зобов'язання, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання, є
пеня.

Проценти за користування чужими
грошовими коштами, нарахованих на
підставі пункту 2.7 Договору за період
від дати оплати товару, передбаченої
договором, по дату фактичної оплати за
товар за своєю правовою природою
підпадають під визначення пені.

Таким чином, умовами договору
передбачено подвійне стягнення пені за
несвоєчасне виконання зобов'язання
Покупцем, що не узгоджується з
приписами статті 61 Конституції
України, відповідно до якої ніхто не
може бути двічі притягнений до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення
(аналогічна правова позиція висловлена
у постанові Верховного Суду України
від 24.12.13р. у справі №8/5025/1402/12).

З урахуванням викладеного позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Згідно із статтею 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі розподіляються
пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст. 173, 193, 265 Господарського
кодексу України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549,
599, 610, 611, 625, 692, 712 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 1, 22, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІДРОДЖЕННЯ" (53600,
Дніпропетровська область, смт.
Покровське, вул. 40 років Жовтня, буд. 17-А,
) на користь товариства
з обмеженою відповідальністю "ВСЕСВІТ"
(юридична адреса: 49064, м.
Дніпропетровськ, вул. Квірінга, 4;
поштова адреса: 49032, м. Дніпропетровськ,
Аеродром, 16/16, ) 166 691, 70
грн. основного боргу, 7 005, 62 грн. пені, 1
616, 68 грн. 3% річних, 1 500, 22 грн.
інфляційних та 3 536, 29 грн. витрат по
сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Суддя Е.М. Бондарєв