м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 1/21 18.04.14
За позовом Товариство з
обмеженою відповідальністю «Центр
До Державного
підприємства «Укржитлосервіс»
Про стягнення 217 663,50
Суддя Мельник В.І.
від позивача: Мельник Н.В.,
довіреність № ЦИТ-02/05 від 04.02.2014р.
від відповідача: Лавренюк Р.В.,
довіреність № 15 від 14.01.2014р.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Закрите акціонерне товариство
«Енергогенеруюча компанія
«ДАРтеплоцентраль» (далі - позивач)
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Державного
підприємства «Укржитлосервіс» (далі -
відповідач) про стягнення з останнього
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем не виконуються умови
договору 460106 від 01.01.1998р.
Ухвалою суду від 28.12.2009р. порушено
провадження у справі № 1/21 та
призначено розгляд на 29.01.2010р.
15.01.2010р. відповідачем до канцелярії
суду було подано клопотання про
зупинення провадження у справі та
29.01.2010р. представник позивача надав
документи на виконання вимог ухвали
про порушення провадження у справі та
пояснення по суті спору.
Суд вирішив задовольнити клопотання
відповідача та зупинити провадження у
справі.
Відповідно до частини першої статті 79
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.
Предметом спору у даній справі є
стягнення заборгованості з Державного
підприємства за Договором на
постачання теплової енергії у гарячій
водібі - 2"удівельного кооперативу "му
засіданні заявлено клопотання про
фіксування судового процесу та про
зупинення провадженнят.
Позивачем у справі № 1/21
розрахунок вартості відвантаженої
товарної продукції здійснено за
тарифами, затвердженими
розпорядженням Київської міської
державної адміністрації,
правомірність яких розглядається
Шевченківським районним судом міста
Києва у справі № 2а-3475/09.
Оскільки розгляд справи № 1/21 був
неможливий до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, суд прийшов до
висновку про задоволення клопотання
відповідача та зупинення провадження у
справі № 1/21 до розгляду справи
Шевченківським районним судом міста
Києва у справі № 2а-3475/09.
Згідно даних, отриманих судом,
провадження у справах, щодо спірних
тарифів КМДА Шевченківським районним
судом міста Києва закінчені.
Згідно ст. 79 ГПК України, господарський
суд поновив провадження у справі № 1/21
згідно ухвали від 24.02.2014р.. та призначив
її до розгляду на 24.03.2014р.
05.02.2014р. та 07.03.2014р. відповідач подав
через канцелярію суду письмові
пояснення по справі.
19.03.2013р. позивач подав через канцелярію
суду клопотання про заміну позивача
його правонаступником, надав
документи, в підтвердження заявленого
24.03.2014р. представник позивача у
судовому засіданні підтримав свої
позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача у судове
засідання не з`явився, про причини
своєї відсутності суд не повідомив.
Суд задовольнив клопотання позивача та
здійснив його заміну на ТОВ «Центр
інфотехнологій» , внаслідок
процесуального правонаступництва,
відклав розгляд справи на 18.04.2014р.
24.03.2014р. після закінчення судового
засідання відповідач подав клопотання
про відкладення розгляду справи.
10.04.2014р. відповідач продав через
канцелярію суду письмові пояснення по
справі.
18.04.2014р. представник позивача у
судовому засіданні повідомив суд про
часткову сплату боргу.
Представник відповідача проти позову
Суд дійшов висновку про задоволення
позовних вимог частково, з урахуванням
пояснень відповідача.
Згідно ст.87 Господарського
процесуального кодексу України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між ЗАТ «ЕК «Дартеплоцентраль» та
відповідачем було укладено договір на
постачання теплової енергії у гарячій
воді від 01.01.1998р. № 460106.

Позивач зобов'язався виробляти,
систематично поставляти та передавати
у власність відповідача «товар» -
теплову енергію у вигляді гарячої води
(п.1.1 договору), а відповідач
зобов'язався приймати товар та
своєчасно здійснювати за нього оплату
на умовах договору. У відповідності до
договору позивач поставляв
відповідачеві та передавав йому у
власність теплову енергію.

Зобов'язання відповідача по оплаті за
передану йому позивачем теплову
енергію, передбачені пунктом 1.2 розділу
1, та розділом 6 договору, належним чином
і в установлений строк відповідачем не
виконувались. В зв'язку із зазначеним, у
відповідача перед позивачем виник борг
за спожиту теплову енергію, поставлену
згідно із договором.

Відповідно до умов п.6.4, п.6.5 договору
відповідач щомісяця з 12 по 14 число
отримує у позивача оформлені бланки
актів звірки розрахунків за прийняту
теплову енергію за поточний місяць.
Один примірник підписаного акта
відповідач повертає позивачу не
пізніше 15 числа поточного місяця.
Відповідач самостійно сплачує за
прийняту теплову енергію згідно
отриманого платіжного доручення не
пізніше 28 числа поточного місяця.

Сума боргу відповідача перед позивачем
по оплаті спожитої теплової енергії
склала 217 663,50 грн.

Доказів того, що відповідач звертався
до позивача з повідомленням та з
зауваженням щодо надання послуг суду
не надано.

В своїй позовній заяві від 14.12.2009р.
позивач просив суд стягнути з
відповідача 217 663,50 грн. та
покласти на нього судові витрати.

В подальшому Закрите акціонерне
товариство «Енергогенеруюча компанія
«Укр-Кан Пауер» було перейменовано на
«Енергогенеруюча компанія
«ДАРтеплоцентраль» та в подальшому на
Закрите акціонерне товариство
«Екостандарт», яке в свою чергу, про що
вбачається зі Статуту ПАТ
«Екостандарт», який затверджений
рішенням загальних зборів акціонерів
ЗАТ «Екостандарт», оформлений
протоколом № 2/2011 від 18.04.2011 р.
перейменоване на Публічне акціонерне
товариство «Екостандарт».

03.07.2012 р. згідно Протоколу загальних
зборів акціонерів ПАТ «Екостандарт»
№ 3/2012 прийнято рішення про
припинення Товариства, шляхом
ліквідації та в результаті чого були
укладені Договори факторингу № 28/09/12
від 28.09.2012 р. та № 04/10/12 від 04.10.2012 р.
згідно з якими фактор - ТОВ «Центр
інфотехнологій» набув права вимоги на
борг (копії договорів наявні в
матеріалах справи).

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 24.03.2014 р. здійснено заміну позивача
у справі, на підставі поданого
представником позивача клопотання.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 712 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до договору; замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
надані послуги; одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається.

Укладений між сторонами договір за
своєю юридичною природою є договором
постачання енергетичними мережами.

Відповідно до п.1 ст.712 ЦК України, за
договором поставки постачальник, який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк товар у власність покупця, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.2 ст.712 ЦК України до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язань, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один
суб'єкт господарського зобов'язання
повинен вчинити певну дію на користь
іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

В судовому засіданні 18.04.2014р.
відповідач частково заперечив проти
задоволення позовних вимог,
посилаючись на те, що позивач порушує
право відповідача на отримання
податкового кредиту, відмовляючи
відповідачу у видачі податкових
накладних.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог частково у розмірі 181
386,25 грн. без ПДВ, виходячи наступного.

Судом встановлено, що при здійсненні
відповідачем часткової оплати боргу в
добровільному порядку, ТОВ «Центр
інфотехнологій» (правонаступник
первісного позивача) відмовляється
видавати відповідачу податкові
накладні посилаючись на те, що операції
в межах Договору факторингу № 04/10/12 від
04.10.2012 р. не є об'єктом оподаткування ПДВ
(копії листів ДП «Укржитлосервіс та ТОВ
«Центр інфотехнологій» наявні в
матеріалах справи).

ДП «Укржитлосервіс» при роботі з
первісним позивачем по даній справі
отримувало податковий кредит за
касовим методом, згідно ст. 187.10
Податкового кодексу України, внаслідок
чого не було порушено право
відповідача на податковий кредит.
Проте станом на час розгляду справи,
дії позивача призводять до повторної
оплати ПДВ з боку відповідача, який вже
врахований в основній сумі боргу, що не
передбачено чинним законодавством
України та порушує права ДП
«Укржитлосервіс».

Зважаючи на те, що сума позовних вимог
позивача складала 217 663,50 грн. з
урахуванням ПДВ, яке становить 36 277,25
грн. суд вважає, що сума яка підлягає
стягненню в якості основного боргу
становить 181 386,25 грн., а ПДВ з даної суми
має справлятись по факту розрахунку з
позивачем.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини справи, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Вина
відповідача в порушенні договірного
зобов'язання доведена матеріалами
справи та визнана відповідачем.

На підставі викладеного, враховуючи, що
наявні у справі матеріали свідчать про
обґрунтованість вимог позивача,
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково у розмірі 181 386,25 грн.

Позивач також просив стягнути з
відповідача сплачені державне мито в
сумі 2176,64 грн. та
судово-інформаційні послуги у сумі 236,00
грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми,
які підлягають сплаті за витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються на сторони у справі,
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 173, 193, 362 ГК України,
ст.ст. 525, 526, 530, 625, 629, 712, 714 ЦК України,
ст.ст. 22, 33, 49, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства
«Укржитлосервіс» (01103, м.Київ ,
Залізничне шосе 41, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Центр
інфотехнологій» (01054, м.Київ, вул.
Тургенєвська 22, )
181 386 (сто вісімдесят одну тисячу триста
вісімдесят шість) грн. 25 коп., держмито
в розмірі 1806 (одну тисячу вісімсот
шість) грн. 61 коп., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в розмірі 202 (двісті
дві) грн. 96 коп.

В іншій частині заявлених позовних
вимог - відмовити.

Видати наказ відповідно до ст. 116
Господарського процесуального кодексу
України.

Рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання, оформленого
відповідно до вимог статті 84
Господарського процесуального кодексу
України.

(Повний текст рішення складено: 05.05.2014р.)

Суддя
В.І.Мельник