ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
Справа № 915/324/14

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді: Бритавської
Ю.С.,

при секретарі судового засідання:
Мартиненко М.С.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Андреєв А.П., за
посвідченням

від позивача: Жила Г.О., за довіреністю
№230/379 від 07.04.2014р.

від відповідача: Шароварова А.М.,
директор

розглянувши у відкритому судовому
засіданні позовну заяву:
Миколаївського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
(54030, м. Миколаїв, вул. Нікольська, 18а) в
інтересах держави в особі
Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Головного
управління Державної служби
надзвичайних ситуацій України у
Миколаївській області (54039, м. Миколаїв,
вул. Привільна, 136-б, )

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прем'єр-АВГ» (56600,
Миколаївська обл., м. Нова Одеса, вул.
Леніна, 8, )

про: стягнення 8061,22 грн., -

Суть спору: Миколаївський прокурор з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Головного
управління Державної служби
надзвичайних ситуацій України у
Миколаївській області звернувся до
господарського суду Миколаївської
області з позовною заявою про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прем'єр-АВГ» 8061,22
грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням
відповідачем зобов'язань за договором
№1 на постійне та обов'язкове
обслуговування державними
аварійно-рятувальними службами
об'єктів та окремих територій від
01.09.2013р. в частині оплати наданих
послуг.

На виконання вимог ухвали суду
позивачем були надані витребувані
судом документи за вх.№6311/14 від 07.04.2014р.

У судових засіданнях прокурор та
представник позивача підтримали
позовні вимоги в повному обсязі та
наполягали на їх задоволенні.

Відповідач вимог ухвал суду щодо
надання витребуваних судом документів
не виконав. Представник відповідача в
судовому засіданні проти задоволення
позову не заперечував.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши прокурора та представників
сторін, господарський суд встановив:

01.09.2013р. між Аварійно-рятувальним
загоном спеціального призначення
Головного управління Державної служби
надзвичайних ситуацій України у
Миколаївській області
(«Аварійно-рятувальна служба», позивач)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Прем'єр-АВГ»
(«Об'єкт», відповідач) укладено договір
№1 на постійне та обов'язкове
обслуговування державними
аварійно-рятувальними службами
об'єктів та окремих територій,
предметом якого є організація та
здійснення «Аварійно-рятувальною
службою» аварійно-рятувального
обслуговування Об'єкта з метою
своєчасного реагування та виконання
аварійно-рятувальних робіт при
виникненні на «Об'єкті» надзвичайної
ситуації, рятування людей та
ліквідації надзвичайних ситуацій,
забезпечення масових вибухів.

Пунктами 2.1-2.7 договору передбачені
зобов'язання «Аварійно-рятувальної
служби», зокрема: здійснювати добір
особового складу
«Аварійно-рятувальної служби»
відповідного кваліфікаційного рівня
та стану здоров'я, придатного до роботи
в екстремальних умовах; постійно
підтримувати необхідний фізичний,
психологічний рівень підготовки
рятувальників та високий рівень
професіоналізму для проведення
аварійно-рятувальних робіт;
забезпечувати функціонування
структурних підрозділів у режимі
постійної готовності до виконання
необхідного комплексу
аварійно-рятувальних робіт в умовах
надзвичайної ситуації або загрози її
виникнення у кількості однієї
оперативної одиниці згідно з
нормативом виїзду на «Об'єкт», що
регламентується планами реагування на
надзвичайні ситуації (планами
ліквідації аварій, планами локалізації
та ліквідації аварійних ситуацій і
аварій); організовувати ремонт та
технічне обслуговування
аварійно-рятувальних засобів,
зазначених у Табелі технічного
оснащення; разом з «Об'єктом» визначати
обсяги профілактичної роботи із
запобігання виникненню надзвичайних
ситуацій техногенного та природного
характерів, які необхідно здійснити
«Аварійно-рятувальною службою» на
«Об'єкті», відповідно до вимог діючих
нормативно-правових документів; під
час ліквідування надзвичайних
ситуацій забезпечувати: виконання
заходів, передбачених планами
реагування на надзвичайні ситуації,
оперативне визначення обстановки, що
склалася внаслідок надзвичайної
ситуації, і основних напрямків дій,
пов'язаних з ліквідацією надзвичайної
ситуації, вжиття термінових заходів
для пошуку і рятування людей у зоні
надзвичайної ситуації і надання
невідкладної медичної та іншої
допомоги потерпілим тощо.

Пунктом 2.2 договору (в редакції
Додаткової угоди №1) передбачено
зобов'язання «Аварійно-рятувальної
служби» забезпечувати функціонування
структурних підрозділів у режимі
постійної готовності до виконання
необхідного комплексу
аварійно-рятувальних робіт в умовах
надзвичайної ситуації або загрози її
виникнення у кількості чотирьох
оперативних одиниць згідно з
нормативом виїзду на «Об'єкт», що
регламентується планами реагування на
надзвичайні ситуації (планами
ліквідації аварій, планами локалізації
та ліквідації аварійних ситуацій і
аварій);

Згідно з п.3.12 договору «Об'єкт»
зобов'язався оплачувати, відповідно до
умов договору, постійне та обов'язкове
обслуговування «Аварійно-рятувальною
службою» «Об'єкта», у т.ч.
відшкодовувати витрати, що пов'язані з
ліквідацією надзвичайних ситуацій.

Пунктами 4.1-4.2 договору передбачено, що
вартість функціонування структурних
підрозділів «Аварійно-рятувальної
служби» у режимі постійної готовності
до виконання необхідного комплексу
аварійно-рятувальних робіт в умовах
надзвичайної ситуації або загрози її
виникнення у кількості однієї
оперативної одиниці складає 1974,83 грн.
на місяць, в т.ч. ПДВ - 329,14 грн. та 23697,98
грн. на рік, в т.ч. ПДВ - 3949,66 грн. Ця
вартість встановлена сторонами на
основі розрахунку (калькуляції), який
додається і виконаний згідно з
вимогами Порядку визначення розмірів
оплати обслуговування об'єктів та
окремих територій державними
аварійно-рятувальними службами. Оплата
за виконання аварійно-рятувальних
робіт здійснюється за фактичними
витратами на їх виконання на підставі
підтверджувальних документів (актів,
відомостей обліку робочого часу тощо).
Оплата проводиться у десятиденний
термін з моменту підписання акту
виконання умов договору або акту
здавання-приймання робіт. Плата за
обслуговування «Об'єкта»
«Аварійно-рятувальною службою»
здійснюється щомісячним
перерахуванням коштів, у визначені
строки, згідно з наданим рахунком та
актом виконання умов договору. У разі
проведення аварійно-рятувальних або
аварійно-відновлювальних робіт -
згідно рахунку та акту
здавання-приймання робіт за договором
та калькуляцією на проведення таких
робіт.

Пунктом 4.1 договору (в редакції
Додаткової угоди №1) встановлено, що
вартість функціонування структурних
підрозділів «Аварійно-рятувальної
служби» у режимі постійної готовності
до виконання необхідного комплексу
аварійно-рятувальних робіт в умовах
надзвичайної ситуації або загрози її
виникнення у кількості чотирьох
оперативних одиниць складає 25640,76 грн.,
в т.ч. ПДВ 4273,44 грн. на рік або 2136,73 грн., в
т.ч. ПДВ 356,12 грн. на місяць.

У відповідності до п.4.3 договору
сторони домовились встановити
5-тиденний термін для розгляду,
підписання та повернення актів
виконання умов договору або актів
здавання-приймання робіт за цим
договором.

За п.6.1 договору останній вступає в силу
з 01.09.2013р.

За твердженнями позивача на виконання
умов укладеного між сторонами договору
останнім було надано відповідачу
обумовлені договором послуги, однак
останній несвоєчасно та не в повному
обсязі здійснював оплату наданих
послуг, у зв'язку з чим станом на 05.03.2014р.
у відповідача наявний борг перед
позивачем у розмірі 8061,22 грн.

На підтвердження виконання договірних
зобов'язань позивачем надані до суду
Акти виконання умов договору №1 від
01.09.2013р. за вересень 2013 року - лютий 2014
року. Вказані Акти підписані лише з
боку позивача, відповідачем не
підписані.

Також позивачем на підтвердження
виконання договірних зобов'язань
надані до суду Калькуляції вартості
постійного та обов'язкового
аварійно-рятувального обслуговування
АРЗ спеціального призначення ГУ ДСНС
України у Миколаївській області.

11.11.2013р. відповідач у листі №24 у зв'язку
з призупиненням підприємством своєї
господарсько-фінансової діяльності
просив позивача призупинити дію
договору №1 від 01.09.2013р. до дати
поновлення діяльності ТОВ
«Прем'єр-АВГ».

У листі від 25.11.2013р. №230/996 позивач
відмовився призупиняти укладений між
сторонами договір №1 від 01.09.2013р. через
відсутність підстав для такого
призупинення.

Невиконання відповідачем договірних
зобов'язань щодо оплати наданих послуг
стало підставою для відповідного
звернення прокурора в інтересах
позивача до господарського суду з
відповідним позовом.

Представник відповідача у судовому
засіданні факт виконання позивачем
умов договору не заперечував, при цьому
неоплату відповідачем наданих за
договором №1 від 01.09.2013р. послуг пояснив
призупиненням діяльності відповідача
та відсутністю коштів на рахунку.

Проаналізувавши наявні у справі докази
та надавши їм правову оцінку, суд
дійшов висновку про задоволення
позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

За ст. 509 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків є, зокрема, договори та інші
правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

В силу вимог ч.1 ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК
України, які кореспондуються з
вимогами ст. 526 ЦК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Одностороння
відмова від зобов'язання не звільняє
винну сторону від відповідальності за
порушення зобов'язання.

Господарським судом встановлено, що
між сторонами у справі 01.09.2013р. був
укладений договір №1 на постійне та
обов'язкове обслуговування державними
аварійно-рятувальними службами
об'єктів та окремих територій, згідно з
яким позивач взяв на себе зобов'язання
надати відповідачу обумовлені послуги,
а відповідач - оплатити отримані
послуги в розмірі та на умовах,
встановлених договором.

З наявних в матеріалах справи доказів
вбачається, що позивач надавав
відповідачу послуги за укладеним між
сторонами договором, які не були
оплачені останнім в обумовлені
договором строки.

Самий факт надання позивачем послуг за
договором №1 від 01.09.2013р. за період з
вересня 2013 року по лютий 2014 року не
заперечується і відповідачем.

Направлений відповідачем лист за
вих.№24 від 11.11.2013р. щодо призупинення
дії договору позивачем був залишений
без задоволення, про що свідчить
відповідний лист позивача за вих.№230/996
від 25.11.2013р.

При цьому відповідач
призупинити/припинити дію договору
іншим чином не намагався, у судовому
порядку з позовом про його розірвання
також не звертався, а отже відсутні
підстави для невиконання відповідачем
договірних зобов'язань в частині
оплати вартості наданих йому послуг за
період з вересня 2013 року по лютий 2014
року в розмірі 8061,22 грн.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Ці дані встановлюються такими
засобами: письмовими і речовими
доказами, висновками судових
експертів; поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть участь
в судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово.

За вимогами ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, враховуючи
встановлення господарським судом
факту неналежного виконання
відповідачем зобов'язань за договором
№1 на постійне та обов'язкове
обслуговування державними
аварійно-рятувальними службами
об'єктів та окремих територій від
01.09.2013р., а також відсутності в
матеріалах справи доказів оплати
наданих послуг, доказів погашення
відповідачем наявної заборгованості,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги Миколаївського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері в інтересах
держави в особі Аварійно-рятувального
загону спеціального призначення
Головного управління Державної служби
надзвичайних ситуацій України у
Миколаївській області про стягнення з
ТОВ «Прем'єр-АВГ» заборгованості в
розмірі 8061,22 грн. є правомірними та
підлягають задоволенню.

Іншого відповідачем не доведено.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України
судові витрати по сплаті судового
збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Миколаївського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Головного
управління Державної служби
надзвичайних ситуацій України у
Миколаївській області задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прем'єр-АВГ» (56600,
Миколаївська обл., м. Нова Одеса, вул.
Леніна, 8, ) на користь
Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Головного
управління Державної служби
надзвичайних ситуацій України у
Миколаївській області (54039, м. Миколаїв,
вул. Привільна, 136-б, ) 8061
(вісім тисяч шістдесят одну) грн. 22 коп.
боргу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прем'єр-АВГ» (56600,
Миколаївська обл., м. Нова Одеса, вул.
Леніна, 8, ) в дохід
Державного бюджету України (отримувач
коштів: УК у м. Миколаїв / м. Миколаїв /
22030001, банк отримувача - ГУДКСУ у
Миколаївській області, рахунок
№3002, МФО 826013, , код
класифікації доходів: 22030001, назва коду
класифікації доходів: судовий збір
(Державна судова адміністрація
України, 050), назва суду: господарський
суд Миколаївської області) 1827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення
господарського суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Одеського апеляційного господарського
суду через господарський суд
Миколаївської області.

Повне рішення складено 16 травня 2014
року.

Суддя
Ю.С. Бритавська