ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року Справа № 4/29пд

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого - судді
Карабаня В.Я.,

суддів
Жаботиної Г.В., Ковтонюк Л.В.

у відкритому судовому засіданні за
участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши касаційну скаргу
Колективного підприємства
"Горлівський завод "Побутрадіотехніка"

на постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 03.02.2014р.

у справі № 4/29пд Господарського суду
Донецької області

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Горлівськтепломережа"

до Колективного підприємства
"Горлівський завод "Побутрадіотехніка",

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача - Комунальне підприємство
"Кіровський",

про зобов'язання відповідача укласти
договір на поставку теплової енергії
на умовах проекту договору на поставку
теплової енергії № 107 від 22.11.2010р.,
запропонованого позивачем

ВСТАНОВИВ:

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Рішенням Господарського суду
Донецької області від 05.12.2013р. (суддя
Нестеренко Ю.С.), залишеним без змін
постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 03.02.2014р. (судді:
Попков Д.О., Марченко О.А., Татенко В.М.),
позовні вимоги задоволені в повному
обсязі - зобов'язано Колективне
підприємство "Горлівський завод
„Побутрадіотехніка" укласти договір
на поставку теплової енергії на умовах
проекту договору на поставку теплової
енергії № 107 від 22.11.2010р.,
запропонованого Публічним акціонерним
товариством "Горлівськтепломережа".
Зміст спірного договору викладений у
резолютивній частині рішення суду
першої інстанції.

Не погоджуючись з прийнятими у справі
рішенням та постановою, Колективне
підприємство "Горлівський завод
„Побутрадіотехніка" звернулось до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить їх
скасувати, а справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Розглянувши касаційну скаргу,
перевіривши правильність застосування
господарськими судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Господарськими судами встановлено, що
відповідно до Статуту позивача
предметом його діяльності є
виробництво, транспортування і
розподіл теплової енергії між
споживачами у вигляді тепла для цілей
опалення, гарячого водопостачання і
вентиляції.

Згідно преамбули Закону України "Про
теплопостачання" цей Закон визначає
основні правові, економічні та
організаційні засади діяльності на
об'єктах сфери теплопостачання та
регулює відносини, пов'язані з
виробництвом, транспортуванням,
постачанням та використанням теплової
енергії з метою забезпечення
енергетичної безпеки України,
підвищення енергоефективності
функціонування систем
теплопостачання, створення і
удосконалення ринку теплової енергії
та захисту прав споживачів та
працівників сфери теплопостачання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
теплопостачання" у цьому Законі
основні терміни вживаються в такому
значенні:

"постачання теплової енергії"
(теплопостачання) це є господарська
діяльність, пов'язана з наданням
теплової енергії (теплоносія)
споживачам за допомогою технічних
засобів транспортування та розподілом
теплової енергії на підставі договору;

"магістральна теплова мережа" -
комплекс трубопроводів і споруд, що
забезпечують транспортування
теплоносія від джерела теплової
енергії до місцевої (розподільчої)
теплової мережі;

"місцева (розподільча) теплова мережа" -
сукупність енергетичних установок,
обладнання і трубопроводів, яка
забезпечує транспортування теплоносія
від джерела теплової енергії,
центрального теплового пункту або
магістральної теплової мережі до
теплового вводу споживача;

"система автономного теплопостачання" -
внутрішньобудинкова система опалення,
яка використовується для
теплозабезпечення окремого
багатоквартирного будинку;

"система централізованого
теплопостачання" - сукупність джерел
теплової енергії, магістральних та
місцевих (розподільчих) теплових мереж,
що об'єднані між собою та
використовуються для
теплозабезпечення споживача,
населеного пункту, яка включає системи
децентралізованого та
помірно-централізованого
теплопостачання.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України "Про
теплопостачання" споживач теплової
енергії має право на приєднання до
теплової мережі відповідно до
нормативно-правових актів.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 25 Закону України "Про
теплопостачання" теплопостачальні
організації, які здійснюють діяльність
із постачання теплової енергії з
використанням власних теплових мереж,
зобов'язані забезпечити рівноправний
доступ до цих мереж усіх суб'єктів
господарської діяльності відповідно
до укладених договорів. У разі
наявності технічної можливості
теплопостачальні організації, що
здійснюють постачання теплової
енергії на закріпленій території, не
мають права відмовити споживачу, який
розташований на цій території, в
укладенні договору.

Отже, для споживання теплової енергії
споживач теплової енергії має право на
приєднання до теплових мереж
теплопостачання для одержання
теплової енергії, а суб'єкт
теплопостачання зобов'язаний
забезпечити подачу споживачу теплової
енергії на підставі договору до
теплового вводу споживача.

Господарськими судами встановлено:

07.10.2011р. Міністерством з питань
житлово-комунального господарства
України позивачу видано ліцензії
серії АГ № 578302, № 578301 на право
виробництва теплової енергії,
транспортування її магістральними та
місцевими (розподільчими) тепловими
мережами, постачання теплової енергії
(крім певних видів господарської
діяльності у сфері теплопостачання).

03.12.2010р. позивачем на адресу
відповідача листом № 08/13890 від 29.11.2010р.
був направлений проект договору № 107
від 22.11.2010р. про постачання теплової
енергії, який за своїм змістом та своєю
правою природою є проектом договору
енергопостачання.

Відповідач є власником вбудованого
приміщення площею 660,10кв.м., що
розташовано в житловому будинку по вул.
Пушкінська, 25.

Господарськими судами встановлено, що
30.07.2010р. між позивачем-Виробником та
третьою особою-Виконавцем укладено
договір № 680 за якими позивач
зобов'язався забезпечити виробництво
теплової енергії, транспортування її
магістральними та місцевими
(розподільчими) тепловими мережами та
постачати теплову енергію у
багатоквартирний житловий фонд
третьої особи-Виконавця для
забезпечення споживачів третьої особи
послугами з централізованого опалення.
Межею розподілу теплових мереж і
експлуатаційної відповідальності між
позивачем та третьою особою
встановлено зовнішня поверхня стіни
теплової камери у бік третьої
особи-Виконавця, в якій встановлено
засувки на відгалуження до Виконавця
по ходу гарячого теплоносія, які
належать позивачу-Виробникові або
місце підключення трубопроводів
теплопостачання до одного будинку.

Отже, як випливає з встановлених
господарськими судами обставин, до
теплових мереж позивача приєднана
третя особа, для забезпечення
споживачів житлового будинку, в якому
знаходяться і приміщення відповідача,
послугами з централізованого опалення.
Проте, господарськими судами не
встановлено, що позивач приєднаний до
розподільчих теплових мереж позивача.

Крім того, господарськими судами
встановлено, що третя особа -
Виконавець за вищезазначеним
договором забезпечує утримання, ремонт
і технічне обслуговування
внутрішньобудинкових систем
теплопостачання від границі розподілу
теплових мереж і забезпечує розподіл,
регулювання теплової енергії, що
подається виробником, між споживачами
усередині будинку.

Як вже було зазначено, відповідач є
власником вбудованого приміщення, що
знаходиться всередині
багатоквартирного житлового будинку,
споживачів якого послугою з
централізованого опалення відповідно
до укладеного між позивачем та третьою
особою договору від 30.07.2010р. забезпечує
третя особа.

Із встановлених судовими інстанціями
обставин вбачається, що приміщення
відповідача приєднані до
внутрішньобудинкової системи третьої
особи, яка є виконавцем
житлово-комунальних послуг.

Крім того, господарськими судами не
встановлено, що
позивачем-теплопостачальною
організацією видавались відповідачеві
відповідні технічні умови або
проводились роботи з приєднання
приміщень відповідача до тепломереж
позивача, що вимагається Законом
України "Про теплопостачання" та
Правилами користування тепловою
енергією, затвердженими постановою
Кабінету міністрів України від 03.10.2007р.
№1198.

Враховуючи, що відповідач не
приєднаний до теплових мереж позивача,
то у нього відсутня технічна
можливість щодо споживання теплової
енергії, а отже і відсутній обов'язок
щодо укладення з позивачем договору
про постачання теплової енергії.
Відповідача забезпечує послугою з
опалення третя особа - Комунальне
підприємство "Кіровський", з якою
відповідач і зобов'язаний укласти
відповідний договір щодо надання
житлово-комунальних послуг.

З урахуванням викладеного судова
колегія касаційної інстанції
приходить до висновку, що судами
попередніх інстанцій досліджено всі
обставини для вирішення спору, однак,
судами не враховано норми
вищенаведеного законодавства, тому
оскаржені рішення та постанова
підлягають скасуванню з прийняттям
нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-10, 111-11
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Колективного
підприємства "Горлівський завод
"Побутрадіотехніка" задовольнити
частково.

Рішення Господарського суду Донецької
області та постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
03.02.2014р. у справі №4/29пд скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Головуючий суддя Карабань
В.Я. Суддя Жаботина Г.В.
Суддя Ковтонюк Л.В.