ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
Справа № 915/429/14

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника позивача -
Барладян Н.О. дов. № 237 від 30.05.2013р.

представник відповідача в судове
засідання не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

За позовом: Дочірнього підприємства
"УКРАВТОГАЗ" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", 03134, м. Київ,
вул. Григоровича - Барського, 2

в особі Регіонального виробничого
управління "ХАРКІВАВТОГАЗ" ДП
"УКРАВТОГАЗ" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", 61145, м.
Харків, провул. Інженерний б. 1А

До відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПАН
МОНТАЖСПЕЦСТРОЙ", 54028, м. Миколаїв, вул.
12 Повздовжня, 53.

про: стягнення заборгованості в сумі 48
073,29 грн.

встановив:

Дочірнє підприємство "УКРАВТОГАЗ"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" в особі
Регіонального виробничого управління
"ХАРКІВАВТОГАЗ" ДП "УКРАВТОГАЗ"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" звернулось до
господарського суду з позовними
вимогами про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю "ПАН
МОНТАЖСПЕЦСТРОЙ" 48 073,29 грн. з яких: 44 277,72
грн. - основного боргу, 523,39 грн. -
інфляційні, 1445,18 грн. - 3% річних, 1827,00 грн.
- судового збору.

Відповідач 13.05.2014 до відділу
документального забезпечення
господарського суду Миколаївської
області надав відзив на позовну заяву,
в якому позовні вимоги визнає у повному
обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог з огляду на
наступне:

20.09.2010 року між Дочірнім
підприємством "УКРАВТОГАЗ"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" в особі
Регіонального виробничого управління
"ХАРКІВАВТОГАЗ" ДП "УКРАВТОГАЗ"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "ПАН
МОНТАЖСПЕЦСТРОЙ" був укладений договір
№ 109/29/39-х (далі-Договір), згідно умов
якого продавець зобов'язується
здійснювати реалізацію стиснутого
природного газу за безготівковим
розрахунком в порядку та на умовах,
визначених у цьому Договорі, а покупець
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених у цьому Договорі, прийняти і
оплатити стиснений природний газ як
моторне паливо. (п. 1.1 Договору).

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що
реалізація стисненого природного газу
відбувається шляхом заправки
автомобілів Покупця згідно зі списком
(додаток № 1 до даного Договору) в
мережі автомобільних
газонаповнювальних компресорних
станцій Продавця (надалі - АГНКС).

Згідно п. 2.3 Договору, - для отримання
стисненого природного газу у Продавця
покупець зобов'язаний до 1-го числа
кожного місяця надавати Продавцю
довіреність на отримання вказаного
пального водіями покупця. У разі, якщо
стиснений природний газ буде
отримуватись Покупцем на декількох
АГНКС, то доручення на отримання
стисненого газу повинно видаватись на
кожну АГНКС окремо.

У п. 4.1 Договору сторони погодили, що
Покупець здійснює оплату за стиснений
природний газ у безготівковій формі на
умовах 100 % передоплати на поточний
рахунок Продавця, зазначений у розділі
10 даного Договору. Датою здійснення
передоплати вважається дата
зарахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок Продавця. Для
обчислення платежу та здійснення
Покупцем передплати Продавець повинен
оформити рахунок - фактуру з
зазначенням об'єму стисненого газу,
який буде відпускатись з АГНКС
Продавця (п. 4.2 Договору).

У відповідності до п. 4.3 Договору, -
сторони зобов'язані до 5-го числа
кожного місяця проводити звіряння
взаємних розрахунків по даному
договору. У випадку, якщо у продавця
залишились грошові кошти, перераховані
Покупцем по цьому договору як
передплата за стиснений природний газ,
а дія договору не припиняється,
зазначені грошові кошти переводяться
на наступний календарний місяць, але не
на довший строк, ніж строк дії цього
договору.

Приписами ст. 655 ЦК України визначено,
що за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України,
продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, визначений договором
купівлі-продажу.

Так, на виконання вимог Договору
позивач передав відповідачеві товар
стиснений природний газ, що
підтверджується актом здачі приймання
стисненого природного газу № 680 від
31.12.2012 (а.с. 13), актом здачі приймання
стисненого природного газу № 48 від
31.01.2013 (а.с.14), актом здачі приймання
стисненого природного газу № 91 від
28.02.2013 (а.с.15), актом здачі приймання
стисненого природного газу № 140 від
21.03.2013 (а.с. 16), актом здачі приймання
стисненого природного газу № 170 від
30.04.2013 (а.с. 17), оригінали яких були
оглянуті судом в судовому засіданні
13.05.2014 року. Вказаний товар був
отриманий представником відповідача,
що підтверджується підписом
уповноваженої особи на вказаних актах
та засвідчені печаткою підприємства.

Вартість товару отриманого
відповідачем по вищезазначеним актам
фактично визнана ним у складеному між
сторонами станом на 31.12.2012 року акті
звіряння взаємних розрахунків (а.с.18).
та станом на 31.01.2014 акті звіряння
взаємних розрахунків (а.с.19).

З метою отримання грошових
коштів за наданий по Договору
природний газ, позивач направив на
адресу відповідача вимогу № 786-24/10 від
29.04.2013 (а.с. 20), вимогу № 835-24/10 від 14.05.2013
(а.с. 21) та претензію № 80-24/10 від 22.01.2014
(а.с. 22) з вимогою добровільно сплатити
заборгованість. У наданому
гарантійному листі № 356 від 12.07.2013 (а.с.23)
на вимоги позивача, відповідач
гарантує погашення заборгованості за
отриманий природний газ на протязі 4-х
місяців та гарантійному листі № 257 від
20.03.2014(а.с. 24) гарантує погашення
заборгованості за отриманий природний
газ в сумі 44277,72 грн. до 31.07.2014 року.

Відповідач вимоги Договору в
частині своєчасної та повної оплати
вартості отриманого від позивача
товару не виконав, що і зумовило
позивача звернутись до суду з позовом
про стягнення заборгованості.

У відповідності до вимог ст. 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору.

Приписами ст. 530 Цивільного кодексу
України обумовлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, задоволенню інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку що позовні вимоги про
стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 44 277,72 грн. за
наданий природний газ є обґрунтованими
відповідно до вимог Договору та Закону
і підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України визначено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання за вимогою
кредитора, зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми за весь час
прострочення.

Позивач згідно наданого
розрахунку (а.с. 8) нарахував та просить
суд стягнути з відповідача 1445,18 грн. 3%
річних нарахованих за період з 31.12.2012
року по 26.03.2014 року, розмір яких є
обґрунтованим відповідно до вимог
Закону та підлягає задоволенню.

Позивач згідно наданого
розрахунку (а.с. 9) нарахував та просить
суд стягнути з відповідача інфляційні
в розмірі 523,39 грн. за період з 31.12.2012
року по 26.03.2014 року, розмір яких є
обґрунтованим відповідно до вимог
Закону та підлягає задоволенню.

Будь - яких доказів того, що відповідач
належним чином і в повному обсязі
виконав свої зобов'язання щодо оплати
вартості отриманого по Договору товару
відповідач у порушення приписів ст. 33
ГПК України суду не надав, тобто не
довів безпідставність позовних вимог
тоді як надані позивачем докази, як
зазначалось вище, навпаки
підтверджують наявність вказаної у
позові заборгованості, а відтак і
обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 78, 82, 821,
84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І
Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПАН
МОНТАЖСПЕЦСТРОЙ" (54028, м. Миколаїв, вул.
12 Повздовжня, 53, п/р 6591 в Одеському
обласному філіалі ПАТ «Укрсоцбанк»,
МФО 328016, ) на користь
Дочірнього підприємства "УКРАВТОГАЗ"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (03134, м. Київ, вул.
Григоровича - Барського, 2) в особі
Регіонального виробничого управління
"ХАРКІВАВТОГАЗ" ДП "УКРАВТОГАЗ"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України", (61145, м. Харків,
провул. Інженерний б.1А, р/р 5884 ПАТ
«Укрсоцбанк» м. Київ, МФО 300023, ) 44 277,72 грн. - основного
боргу, 1445,18 грн. - 3% річних, 523,39 грн. -
інфляційних втрат та 1827,00 грн. судового
збору.

Повний текст рішення
складено 15.04.2014 року.

Суддя
Н.О. Семенчук