ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"29" квітня 2014 р.
Справа № 918/1552/13

Господарський суд Рівненської області
у складі головуючого - судді Торчинюка
В.Г. розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення в сумі 20 551 грн. 54 коп.

Представники:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

09 жовтня 2013 року господарським судом
Рівненської області (суддею Кочергіною
В.О.) порушено провадження у справі №
918/1552/13 за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про стягнення в сумі
20 551 грн. 54 коп., розгляд якої призначено
на 30 жовтня 2013 року.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2013 року
розгляд справи відкладено на 11
листопада 2013 року.

08 листопада 2013 року розпорядженням
керівника апарату № 01-07/316/2013 проведено
повторний автоматичний розподіл, за
результатами якого, справу № 5019/1552/13
передано на розгляд судді Торчинюку
В.Г.

19 листопада 2013 року через відділ
канцелярії та документального
забезпечення суду представник
відповідача подав обґрунтування суми
комунальних платежів, що можуть бути
відшкодовані відповідачем і вважає, що
до стягнення підлягає сума в розмірі 4
520 грн. 05 коп.

29 листопада 2013 року через відділ
канцелярії та документального
забезпечення суду, представник
відповідача подав супровідний лист до
додатково поданих доказів та
розрахунок суми боргу, відповідно до
яких вважає, що борг по комунальним
платежам становить 7 754 грн. 39 коп.

29 листопада 2013 року через відділ
канцелярії та документального
забезпечення суду представники
позивача та відповідача подали перелік
питань, які останні пропонують
поставити на вирішення експертизи.

03 грудня 2013 року ухвалою суду було
призначено по справі № 918/1552/13 судову
експертизу, проведення якої доручено
Волинському відділенню Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз та було зупинено провадження
по справі.

26 грудня 2013 року ухвалою суду було
поновлено провадження у справі з 21
січня 2014 року та призначено розгляд
клопотання експерта про витребування
додаткових матеріалів в судове
засідання.

21 січня 2014 року ухвалою суду
провадження по справі № 918/1552/13
зупинено до отримання висновку
експерта.

24 березня 2014 року через відділ
канцелярії та документального
забезпечення суду надійшов
супровідний лист від Волинського
відділення Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, в якому останній зазначив,
що на рахунок інституту не надійшли
кошти за проведення експертизи, відтак
вартість експертизи не оплачена, тому
керуючись ст. 15 Закону України "Про
судову експертизу" та ст. 48
Господарського процесуального кодексу
(надалі - ГПК) України, ухвала суду
залишається без виконання, а матеріали
справи повертаються.

26 березня 2014 року ухвалою суду
поновлено провадження по справі №
918/1552/13 з 08 квітня 2014 року.

08 квітня 2014 року в судовому засіданні
оголошено перерву у справі до 15 квітня
2014 року.

15 квітня 2014 року ухвалою суду розгляд
справи відкладено на 29 квітня 2014 року.

29 квітня 2014 року через відділ
канцелярії та документального
забезпечення суду від представника
позивача надійшло клопотання, в
додатках до якого було долучено
документи які витребовувалися ухвалою
суду від 15 квітня 2014 року, окрім того
були надані пояснення, що позивачем при
формуванні ціни позову були враховані
проплати, здійснені відповідачем на
загальну суму 2 637 грн. 76 коп.

Позивач та відповідач у судове
засідання 29 квітня 2014 року явку
повноважних представників не
забезпечили, хоча про місце, дату та час
судового засідання були належним чином
повідомлені.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, господарський суд Рівненської
області,

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2012 року між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі -
орендодавець, ФОП ОСОБА_1) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (надалі -
орендар, ФОП ОСОБА_2) було укладено
договір оренди нежитлового приміщення
№ 27/03-12 (надалі - договір оренди, а.с. 9 -
12).

Пунктом 1.1. договору визначено, що
договором регулюються правовідносини,
пов'язані з передачею орендодавцем
орендареві у строкове платне
користування частини нежитлового
приміщення загальною площею 162, 00 м. кв.,
що знаходяться за адресою: місто Рівне,
вулиця Коновальця, 1 б (надалі - об'єкт
оренди).

Відповідно до пункту 3.1. договору
оренди, об'єкт оренди передається
орендарю по акту № 1 після погодження з
орендодавцем проекту опоряджувальних
робіт.

Згідно з пунктом 3.3. договору оренди,
після закінчення опоряджувальних
робіт, об'єкт передається орендарю на
підставі акту прийому-передачі, який є
невід'ємною частиною цього договору в
строкове платне користування (акт № 2).

У відповідності до пункту 5.1. договору
оренди визначено, що розмір орендної
плати у період з 01 квітня 2012 року до 31
травня 2012 року становить 4 050 грн. 00 коп.
(в тому числі ПДВ 20 %) на місяць,
починаючи з моменту підписання акту
прийому-передачі об'єкта оренди.

Строк оренди становить 2 роки 11 місяців
з моменту передачі об'єкта оренди
орендарю відповідно до акту № 2 (пункт
4.1. договору оренди).

Зазначений вище договір оренди
підписаний повноважними
представниками позивача та
відповідача і скріплений відтисками
печаток зазначених суб'єктів
господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського
кодексу (надалі - ГК) України, ст. 759
Цивільного кодексу (надалі - ЦК) України
орендою є засноване на договорі,
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

На виконання умов договору, 29 березня
2012 року між орендодавцем та орендарем
було підписано акт № 1 передачі об'єкта
оренди (а.с. 13) відповідно до якого,
орендодавець передав, а орендар
належним чином оглянув, перевірив та
прийняв нежитлове приміщення для
проведення опоряджувальних робіт, що
знаходиться за адресою: місто Рівне,
вулиця Коновальця, 1 б, загальною площею
162, 00 м.кв.

Зазначений акт № 1 передачі об'єкта
оренди від 29 березня 2012 року підписаний
повноважними представниками позивача
та відповідача і скріплений відтисками
печаток зазначених суб'єктів
господарювання.

Також, матеріали справи містять акт № 2
приймання-передачі об'єкта оренди від 07
квітня 2012 року (а.с. 13), відповідно до
умов якого, орендодавець передав, а
орендар прийняв відповідно до договору
оренди № 27/03-12 від 26 березня 2012 року
об'єкт оренди, площею 162, 00 м.кв., який
знаходиться за адресою: місто Рівне,
вулиця Коновальця, 1 б.

Зазначений акт № 2 приймання-передачі
об'єкта оренди від 07 квітня 2012 року
підписаний повноважними
представниками позивача та
відповідача і скріплений відтисками
печаток зазначених суб'єктів
господарювання.

З вищенаведеного вбачається, що
позивач виконав в повному обсязі
покладені на нього обов'язки згідно
договору та передав відповідачу
нежитлове приміщення в оренду, що
стверджується матеріалами справи.

31 серпня 2012 року між позивачем та
відповідачем було укладено додатковий
договір про внесення змін до договору
оренди нежитлового приміщення № 27/03-12
від 26 березня 2012 року, відповідно до
якого орендодавець та орендар виклали
пункт 1.1. договору оренди в наступній
редакції : "Цим договором регулюються
правовідносини, пов'язані з передачею
орендодавцем орендареві у строкове
платне користування, частини
нежитлового приміщення, загальною
площею 207, 94 м.кв., що знаходиться за
адресою: місто Рівне, вулиця
Коновальця, 1 б, (далі - об'єкт оренди).
Об'єкт оренди знаходиться у належному
технічному стані і придатний для
використання за цільовим призначенням,
вказаним у п. 2.1. даного договору."

01 жовтня 2012 року між орендодавцем та
орендарем було підписано акт № 2/1
приймання-передачі об'єкта оренди,
відповідно до якого, орендодавець
передав, а орендар прийняв відповідно
до договору оренди № 27/03-12 від 26
березня 2012 року об'єкт оренди, площею
45,94 м.кв. який знаходиться за адресою:
місто Рівне, вулиця Коновальця, 1 б.

Отже, з зазначеного вище суд вбачає, що
з 01 жовтня 2012 року площа об'єкта оренди,
яку орендував відповідач, збільшилася
з 162, 00 м.кв. до 207, 94 м.кв.

17 червня 2013 між позивачем та
відповідачем було укладено додатковий
договір до договору оренди нежитлового
приміщення № 27/03-12 від 26 березня 2012
року, відповідно до якого останні
погодили, що дія договору оренди за
взаємною згодою сторін припиняється з
20 червня 2013 року.

20 червня 2013 року між позивачем та
відповідачем було підписано акт № 3
приймання-передачі об'єкта оренди
відповідно до якого орендар передав, а
орендодавець прийняв, відповідно до
договору оренди № 27/03-12 від 26 березня 2012
року об'єкт оренди, площею 207,94 м.кв.,
який знаходиться за адресою: місто
Рівне, вулиця Коновальця, 1 б.

Відтак, об'єкт оренди був повернутий
позивачу, а договір припинив свою дію з
20 червня 2013 року.

Однак, у відповідності до пункту 5.5.
договору оренди, плата за оренду не
включає в себе витрати орендодавця по
сплаті послуг, пов'язаних з
використанням об'єкта оренди
(комунальних, забезпечення
електроенергією, водопостачання,
прибирання місць загального
користування та прилеглої території,
опалення тощо, а також платежі за
використання ліфтів, охорону (у випадку
використання охорони орендодавця), та
інше), далі - "інші платежі".

Пункт 5.6. договору оренди передбачає, що
оплата інших платежів здійснюється
орендарем протягом 5 (п'яти) банківських
днів з моменту надання відповідного
рахунку орендодавцю.

Пунктом 7.1.2. договору оренди визначено,
що орендар зобов'язується вчасно і в
повному обсязі сплачувати за оренду та
інші платежі відповідно до розділу 5
договору.

10 вересня 2013 року позивач надіслав
відповідачу вимогу № 113 від 09 вересня
2013 року (а.с. 28), відповідно до якої,
просив орендаря в строк до 20 вересня 2013
року сплатити рахунки за комунальні
послуги, в сумі 20 551 грн. 54 коп., які були
долучені до вимоги.

Надіслання вимоги стверджується
матеріалами справи, зокрема описом
вкладення, який містить перелік
документів, які надсилалися і серед
яких, зокрема, є вимога та рахунки на
оплату комунальних послуг, а також
фіскальним чеком № 2044 від 10 вересня 2013
року.

Факт отримання зазначеної вище вимоги,
та рахунків на оплату комунальних
послуг не заперечувався представником
відповідача у судових засіданнях.

Відтак, з урахуванням приписів пункту
5.6. договору оренди, відповідач повинен
був сплатити виставлені для нього
рахунки, по оплаті комунальних послуг
до 16 вересня 2013 року.

У силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 536 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193
ГК України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1, 2 ст. 193 ГК України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відтак враховуючи все вищенаведене в
сукупності, суд дійшов висновку, що
факт неналежного виконання умов
договору, по оплаті інших платежів,
позивачем доведений належними та
допустимими доказами, які містяться в
матеріалах справи.

Водночас, судом була призначена
експертиза, яка мала встановити розмір
понесених витрат (інших платежів), на
утримання позивачем об'єкта оренди.

Однак, зазначена експертиза не була
оплачена і відповідно матеріали справи
повернуті до господарського суду, а
тому, суд здійснив перерахунок розміру
понесених витрат (інших платежів), на
утримання позивачем об'єкта оренди,
відповідно до наявних у матеріалах
справи доказів.

Суд зазначає, що відповідно до п. 1.1.
договору оренди, орендарю було
передано орендодавцем у строкове
платне користування частина
нежитлового приміщення загальною
площею 162, 00 м.кв. (об'єкт оренди), а
додатковим договором № 3 від 31 серпня
2012 року про внесення змін до договору
оренди нежитлового приміщення,
збільшено площу об'єкта оренди до 207, 94
м.кв.

Як зазначалося вище по тексту, пунктами
5.5. - 5.6. договору оренди визначено
порядок розрахунку за інші платежі,
зокрема зазначено, що плата за оренду
не включає в себе витрати орендодавця
по сплаті послуг, пов'язаних з
використанням об'єкта оренди.

Таким чином, з зазначеного вище пункту
договору вбачається, що орендар
зобов'язаний сплачувати орендодавцю
інші платежі виключно за об'єкт оренди,
що відповідно до договору оренди в
період з 07 квітня 2012 року по 30 вересня
2012 року площа становила 162, 00 м.кв., а з 01
жовтня 2012 року по 20 червня 2013 року площа
становила 207, 94 м.кв.

З технічного паспорта № 68751 (а.с. 151-156)
будівлі, яка знаходиться за адресою
місто Рівне, вулиця Є.Коновальця, 1 б,
вбачається, що загальна площа будівлі
становить 5 948, 3 м.кв., з яких площа, в
тому числі призначена під приміщення,
основні становить 4 243,6 м.кв.

З 07 квітня 2012 року по 30 вересня 2012 року
площа об'єкта оренди становила 162, 00
м.кв., що в пропорції від основної площі
становить 3,82 %, а з 01 жовтня 2012 року по 20
червня 2013 року площа об'єкта оренди
становила 207, 94 м.кв., що в пропорції від
основної площі становить 4,9 %.

З урахуванням зазначеного, відповідно
до перерахунку суду, згідно
виставлених рахунків з листопада 2012
року по червень 2013 року, сума інших
платежів (витрати орендодавця за
активну електроенергію), яку має
відшкодувати відповідач для позивача
за період з 01 листопада 2012 року по 20
червня 2013 року, становить 5 558 грн. 47 коп.

Щодо витрат, пов'язаних з
водопостачання, суд зазначає, що
відповідач у супровідному листі до
додатково поданих доказів та
розрахунку суми боргу погодив, що
водопостачанням користувалися лише
фактичні орендарі торгового центру і
їх клієнти, а тому, орендар повинен
сплатити 15 % від витрат понесених
орендодавцем на водопостачання всієї
будівлі.

Суд погоджується з такою позицією
відповідача, вважає її вірною.

Відтак, відповідно до перерахунку суду,
в період з 01 листопада 2012 року по 20
червня 2013 року, витрати понесені
орендодавцем на утримання об'єкта
оренди, зокрема на водопостачання
становлять 454 грн. 48 коп.

Водночас, з матеріалів справи
вбачається, що згідно платіжних
доручень № @2PL901369 від 23 липня 2012 року на
суму 1 377 грн. 76 коп., № @2PL573896 від 30 жовтня
2012 року на суму 1 260 грн. 00 коп. (а.с. 141-142)
відповідачем, було сплачено позивачу 2
637 грн. 76 коп. на відшкодування
комунальних послуг.

Відповідач у обґрунтуваннях визнаної
суми комунальних платежів, посилається
на вищезазначені платіжні доручення і
вважає, що вони слугують доказом оплати
за інші платежі за період з 01 листопада
2012 року по 20 червня 2013 року, які були
здійснені відповідачем і мають бути
враховані, як часткова оплата.

Суд не погоджується з таким
твердженням відповідача з огляду на
наступне. Як вбачається з перерахунку
суду, за період з квітня 2012 року по
жовтень 2012 року відповідач мав
відшкодувати позивачу витрати на інші
платежі в сумі 4 533 грн. 18 коп.

Отже, з урахуванням того, що відповідач
мав би сплатити з квітня 2012 року по
листопад 2012 року 4 533 грн. 18 коп., суд, з
урахуванням вищенаведених фактів,
пояснень позивача та матеріалів
справи, приходить до висновку, що кошти
в сумі 2 637 грн. 76 коп. сплачені згідно
платіжних доручень від 23 липня 2012 року
та від 30 жовтня 2012 року, були враховані
позивачем при формуванні ціни позову.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що
позивач належними та допустимими
доказами, як того вимагають приписи
ст.ст. 33, 34 ГПК України, довів факт
заборгованості по інших платежах, суд
дійшов висновку про наявність підстав
для часткового задоволення позовних
вимог в сумі 6 012 грн. 95 коп.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 6 012
(шість тисяч дванадцять) грн. 95 коп.
заборгованості, та 503 (п'ятсот три) грн. 42
коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В частині стягнення 14 538 грн. 59 коп.
заборгованості відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення
складено "05" травня 2014 року.

Суддя
Торчинюк
В.Г.