ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.05.2014 Справа № 920/571/14

Господарський суд Сумської області у
складі: головуючого - судді Рунової
В.В.,

при секретарі Балицькому В.В.,

за участю представників сторін:

позивача - Кривенко Н.А.

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні господарського
суду Сумської області матеріали справи
№920/571/14

за позовом Головного управління
юстиції у Сумській області

до Комунального підприємства «Житлово
- комунальне господарство
«Липоводолинське», смт. Липова Долина

про стягнення 4946,86 грн.,

встановив:

До господарського суду звернулося
Головне управління юстиції у Сумській
області з позовом до Комунального
підприємства «Житлово - комунальне
господарство «Липоводолинське» про
стягнення 4946,86 грн. заборгованості по
договірним зобов'язанням.

05.05.2014р. від позивача надійшла заява про
збільшення позовних вимог до 8999,78 грн.

16.05.2014р. від відповідача до суду
надійшла заява про погашення
заборгованості перед позивачем. На
підтвердження сплати боргу до своєї
заяви відповідачем додано копії
платіжних доручень №13 від 29.04.2014р. на
суму 4946,86 грн., від 16.05.2014р. на суму 2494,27
грн., №15 від 16.05.2014р. на суму 1558,65 грн.

Відповідно до вимог ч.4 статті 22
Господарського процесуального кодексу
України позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу, в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Перевіривши подані документи, суд
приймає збільшення позивачем позовних
вимог до 8999, 78 грн.

В судовому засіданні представник
позивача просить суд припинити
провадження у справі у зв'язку зі
сплатою відповідачем суми заявленої до
стягнення та стягнути з відповідача
витрати позивача по сплаті судового
збору у даній справі.

В судове засідання представник
відповідача не з'явився, про причини
неявки належним чином суд не повідомив,
клопотань про відкладення розгляду
справи від відповідача не надходило,
тому суд продовжує розгляд справи у
відсутності представника відповідача.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
зазначає наступне.

Відповідно до п.1-1 ч.1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Пунктом 4.4 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» з наступними змінами
та доповненнями господарським судам
роз'яснено, що господарський суд
припиняє провадження у справі у зв'язку
з відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Враховуючи підтвердження матеріалами
справи, а саме копіями платіжних
доручень №13 від 29.04.2014р. на суму 4946,86
грн., від 16.05.2014р. на суму 2494,27 грн., №15
від 16.05.2014р. на суму 1558,65 грн., сплати
відповідачем суми заборгованості
заявленої позивачем до стягнення, суд
дійшов висновку про відсутність
існування на даний час предмету спору
та необхідність припинення
провадження у справі на підставі п.1-1 ч.1
статті 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно з ч.3 статті 80 Господарського
процесуального кодексу України про
припинення провадження у справі
виноситься ухвала, в якій мають бути
вирішені питання про розподіл між
сторонами господарських витрат, про
повернення судового збору з бюджету, а
також можуть бути розв'язані питання
про стягнення штрафів, передбачених у
пунктах 4 і 5 частини другої статті 83
цього Кодексу.

Пунктом 5.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21
лютого 2013 року N 7 «Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України» з наступними змінами та
доповненнями господарським судам
роз'яснено, що статтею 7 Закону України
«Про судовий збір» передбачено
підстави повернення судового збору,
перелік яких є вичерпним. У їх числі не
зазначено такої підстави, як
припинення провадження у справі
(стаття 80 ГПК). Водночас закриття
провадження у справі, про яке йдеться у
пункті 5 частини першої цієї статті
Закону, є поняттям цивільного і
адміністративного судочинства,
передбаченим відповідно статтею 205
Цивільного процесуального кодексу
України і статтею 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які господарськими судами у
здійсненні судочинства не
застосовуються. Таким чином,
припинення провадження у справі з
підстав, передбачених статтею 80 ГПК, не
тягне за собою наслідків у вигляді
повернення сплаченої суми судового
збору.

Частиною 2 статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що якщо спір виник
внаслідок неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору.

Пунктом 4.7 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21
лютого 2013 року N 7 «Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України» з наступними змінами та
доповненнями господарським судам
роз'яснено, що частиною другою статті 49
ГПК передбачено, що в разі коли спір
виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.
Зазначена норма виступає
процесуальною санкцією, яка
застосовується господарським судом
незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною. У такому застосуванні суду
слід виходити з широкого розуміння
даної норми, маючи на увазі, що
передбачені нею наслідки можуть
наставати і в разі неправомірної
бездіяльності винної особи, яка не
вжила заходів до поновлення порушених
нею прав і законних інтересів іншої
особи (зокрема, ухилялася від
задоволення її заснованих на законі
вимог), що змусило останню звернутися
за судовим захистом. Так, якщо
зменшення позивачем розміру позовних
вимог пов'язане з частковим визнанням
та задоволенням позову відповідачем
після подання позову, то судовий збір у
відповідній частині покладається на
відповідача. Або у разі коли в позові
відмовлено, але з обставин справи
вбачається, що спір доведено до
судового розгляду внаслідок ухилення
відповідача від розгляду претензії
позивача, якщо вона пред'являлася
(статті 6 - 8 ГПК), то судовий збір також
покладається на відповідача. При цьому
якщо у відповідних випадках позивача
звільнено від сплати судового збору, то
останній стягується в доход Державного
бюджету України.

Враховуючи вищевикладене та той факт,
що сплату заборгованості відповідачем
було здійснено після звернення
позивача до суду та порушення
провадження у справі, а також що таке
звернення мало місце внаслідок
порушення відповідачем договірних
зобов'язань та ухилення від
задоволення законних вимог позивача,
суд дійшов висновку про покладення
судового збору у даній справі на
відповідача.

Керуючись статтями 49, п.1-1 ч.1 80, 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ухвалив:

Прийняти збільшення позивачем розміру
позовних вимог до 8999,78 грн.

Провадження у даній справі - припинити.

Судовий збір у даній справі покласти на
відповідача.

Стягнути з Комунального підприємства
«Житлово - комунальне господарство
«Липоводолинське» (42500, Сумська
область, Липоводолинський район,
смт.Липова Долина, вул.Леніна, 18, ід код
33246103) на користь Головного управління
юстиції у Сумській області (40003, м.Суми,
вул.Герасима Кондратьєва, 28, ід код
34933040) 1827 грн. витрат по сплаті судового
збору.

На виконання даної ухвали в частині
стягнення судового збору видати наказ.

Суддя (підпис)
В.В.Рунова