ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року Справа № 908/3349/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Плюшка І.А.- головуючого, Попікової О.В.,
Самусенко С.С. (доповідач),

розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпроолія"на
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 27 січня 2014
рокуу справі№ 908/3349/13господарського
судуЗапорізької області за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю
"Дніпроолія"доПублічного акціонерного
товариства "Відрадненське" про
стягнення суми за участю
представників: від позивача: Бітенко
Є.О.,від відповідача: Пащенко О.О.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Дніпроолія" звернулося до
господарського суду із позовом про
стягнення з ПАТ "Відрадненське" 1439959,00
грн. процентів за користування чужими
грошовими коштами. Позов мотивовано
тим, що рішенням господарського суду
Запорізької області від 20.08.2013 у справі
№908/5/13-г задоволено позов ТОВ
"Дніпроолія" про стягнення з ПАТ
"Відрадненське" 742610 грн. основного
боргу, 44518,23 грн. пені, процентів за
користування грошовими коштами за
період по 24.12.2012 в сумі 1112045,62 грн. Станом
на 10.10.2013 заборгованість у повному
обсязі відповідачем на сплачена.
Позивач на підставі п.8.3 договору
нарахував проценти за користування
чужими грошовими коштами за період з
25.12.2012 по 10.10.2013 в сумі 1439959 грн.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 22.11.2013 (суддя:
Мірошниченко М.В.) стягнуто з
відповідача 1439959 грн. процентів за
користування чужими грошовими коштами
у зв'язку з доведеністю позовних вимог.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 27.01.2014 (судді:
Чернота Л.Ф. - головуючий, Діброва Г.Ш.,
Стойка О.В.) рішення місцевого
господарського суду скасовано,
прийнято нове рішення, яким у позові
відмовлено. Постанову мотивовано
помилковим застосуванням положень
ст.534 Цивільного кодексу України та
посиланням на Закону України "Про
виконавче провадження".

ТОВ "Дніпроолія" звернулося до Вищого
господарського суду України із
касаційною скаргою, в якій посилаючись
на порушення апеляційною інстанцією
норм матеріального та процесуального
права, просить постанову апеляційного
господарського суду скасувати, а
рішення господарського суду першої
інстанції залишити без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 17.03.2014 касаційну скаргу у
справі №908/3349/13 прийнято до
провадження.

Розпорядженням секретаря першої
судової палати від 10.04.2014 у справі
№908/3349/13 у зв'язку з виходом судді
Плюшка І.А. з лікарняного сформовано
колегію суддів у наступному складі:
головуючий суддя - Плюшко І.А., судді
Кочерова Н.О., Самусенко С.С. (доповідач).

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 15.04.2014 у справі №908/3349/13
розгляд касаційної скарги відкладено.

У відзиві на касаційну скаргу ПАТ
"Відрадненське" вважає оскаржувану
постанову законною та обгрунтованою і
просить залишити касаційну скаргу без
задоволення.

Розпорядженням секретаря першої
судової палати від 12.05.2014 у справі
№908/3349/13 у зв'язку з перебуванням судді
Кочерової Н.О. у відпустці сформовано
колегію суддів у наступному складі:
головуючий суддя - Плюшко І.А., судді
Попікова О.В., Самусенко С.С. (доповідач).

Відповідно до вимог статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення, касаційна
інстанція на підставі встановлених
фактичних обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права.

З дотриманням передбачених
законодавством меж перегляду справи в
касаційній інстанції, заслухавши
суддю-доповідача, представників
сторін, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права господарськими
судами попередніх інстанцій, колегія
суддів Вищого господарського суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 30.05.2012 між ТОВ
"Дніпроолія" як продавцем та ПАТ
"Відрадненське" як покупцем укладено
договір купівлі-продажу № 300512, за
умовами п.1.1 якого (в редакції
додаткової угоди № 1 від 31.05.2012)
продавець зобов'язався поставити і
передати у власність (повне
господарське відання) покупцю
сільськогосподарську продукцію, а
покупець зобов'язався прийняти цей
товар та своєчасно здійснити оплату.

В пункті 8.3 договору сторонами
передбачено, що у разі прострочення
оплати за товар, покупець сплачує
продавцю проценти за користування
чужими грошовими коштами, що
передбачені ст.ст. 536, 692 ЦК України у
розмірі 1% за кожен день прострочення.

На виконання умов договору позивачем
було поставлено відповідачу товар на
загальну суму 1186199,00 грн., проте
відповідач належним чином не виконав
свої зобов'язання щодо оплати товару.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 13.05.2013 у справі
№908/5/13-г стягнуто з ПАТ "Відрадненське"
на користь ТОВ "Дніпроолія" 742610,00 грн.
основного боргу, 9133,92грн. 3% річних, 44518,23
грн. пені та 15925,30 грн. судового збору. В
задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

Відмовляючи у стягненні процентів за
користування чужими грошовими коштами
суд зазначив, що постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 22.04.2013 у справі
№904/450/13-г визнано недійсним положення
п.8.3 договору купівлі-продажу №300512 від
30.05.2012, яким ТОВ "Дніпроолія"
обґрунтовує порядок нарахування 1112971,76
грн. процентів за користування чужими
грошовими коштами. При цьому
господарський суд розраховував
відсотки за користування чужими
грошовими коштами за ставкою 3% річних,
що склало суму 9133,92 грн., які стягнув з
відповідача.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 20.08.2013 заяву
ТОВ "Дніпроолія" про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
господарського суду Запорізької
області від 13.05.2013 у справі № 908/5/13-г
задоволено частково. Рішення
господарського суду Запорізької
області від 13.05.2013 у справі №908/5/13-г
скасовано в частині стягнення суми 9133,92
грн. 3% річних та відмови у стягненні
1112971,76грн. процентів за користування
чужими коштами у розмірі 1% за кожен
день прострочення. Резолютивну частину
рішення господарського суду
Запорізької області від 13.05.2013 у справі
№ 908/5/13-г викладено в наступній
редакції: "Позов задовольнити частково.
Стягнути з ПАТ "Відрадненське" на
користь ТОВ "Дніпроолія" 742610,00 грн.
основного боргу, 44518,23 грн. пені, 1112045,62
грн. процентів за користування чужими
коштами у розмірі 1% за кожен день
прострочення (за період по 24.12.2012),
37983,48грн. витрат на сплату судового
збору за розгляд позовної заяви. В
іншій частині позову відмовити".

Як нововиявлену обставину
господарський суд вважав постанову
Вищого господарського суду України від
09.07.2013 у справі №904/450/13-г, якою скасовано
постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
22.04.2013 та підтверджено правомірність
п.8.3 договору купівлі-продажу №300512 від
30.05.2012.

Апеляційним господарським судом
встановлено та враховано, що згідно
постанови відділу державної
виконавчої служби Запорізького
районного управління юстиції від 24.09.2013
про закінчення виконавчого
провадження за наказом суду №908/5/13-г
рішення господарського суду
Запорізької області від 13.05.2013 у справі
№908/5/13-г виконано у примусовому
порядку, сума боргу сплачена у повному
обсязі. Тобто, ПАТ "Відрадненське"
сплатило на розрахунковий рахунок ТОВ
"Дніпроолія" грошові кошти в розмірі 812
187,45 грн.

Слід звернути увагу на встановлені
обставини у даній справі, зокрема, що
позовними вимогами є стягнення 1 439 959
грн. процентів за користування чужими
грошовими коштами, які нараховано
позивачем за період з 25.12.2012 по 10.10.2013 у
зв'язку з тим, що сума основного боргу
після винесення рішення у справі
№908/5/13-г не була сплачена у повному
обсязі.

Апеляційна інстанція встановила, що
сума боргу відповідачем була сплачена
у примусовому порядку відповідно до
Закону України "Про виконавче
провадження".

За частиною другою ст.1117 ГПК України
касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Доводи скаржника щодо порушення та
неправильного застосування норм права
не знайшли свого підтвердження під час
здійснення касаційного провадження.

Враховуючи встановлені судами
обставини, касаційна інстанція
погоджується із правомірним та
справедливим рішенням апеляційної
інстанції.

Відповідно до ст.1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право,
зокрема, залишити рішення першої
інстанції або постанову апеляційної
інстанції без змін, а скаргу без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ "Дніпроолія"
залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 27.01.2014 у справі
№908/3349/13 залишити без змін.

Головуючий суддя
І. Плюшко

Судді:
О. Попікова

С. Самусенко