ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" травня 2014 р. Справа № 916/1654/14

Суддя господарського суду Одеської
області Петров В.С., розглянувши
матеріали справи за позовом Публічного
акціонерного товариства
„Західінкомбанк" до Приватного
підприємства „Інторг-Прєміум" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Сіті-Сад" про
визнання права користування
приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
„Західінкомбанк" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до Приватного
підприємства „Інторг-Прєміум" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Сіті-Сад" про
визнання за позивачем права
користування орендованою за договором
оренди від 27.02.2009 р. частиною
нежитлового
адміністративно-побутового
приміщення, яке розташоване за адресою:
м. Одеса, пр-т Шевченка, 27 „А", загальною
площею 404 кв.м, строком до 26 лютого 2015
року. Позовні вимоги обґрунтовані
наступним.

27 лютого 2009 року між Приватним
підприємством „Інторг-Прєміум" та
Одеською філією Комерційного Банку
„Захід інкомбанк" укладено договір
суборенди частини майнового комплексу,
за яким позивачу передано в суборенду
частину нежитлового
адміністративно-побутового
приміщення, яке розташоване за адресою:
м. Одеса, пр-т Шевченка, 27А, загальною
площею 404 кв.м. Як вказує позивач,
зазначене орендоване приміщення
належить на праві приватної власності
Товариству з обмеженою
відповідальністю „Сіті-Сад". При цьому
ПП „Інторг-Прєміум" користується
спірним приміщенням на підставі
договору безоплатного користування
нежитловим приміщенням, який було
укладено між відповідачами. Так, факт
передачі зазначеного приміщення в
суборенду підтверджується актом
прийому-передачі переданого майна за
договором суборенди від 27.02.2009 р.

Наразі позивач вказує, що приміщення
передано в суборенду для здійснення
банківської діяльності позивачем.

Згідно з п. 6.1. договору суборенди від
27.02.2009 р. останній вступає в силу з дня
підписання і діє до 26.02.2010 р. Відповідно
до п. 6.2. договору суборенди, у разі
відсутності заяви однієї зі сторін про
припинення цього договору протягом
одного місяця після закінчення строку
дії договору, він вважається
продовженим на такий самий строк і на
тих самих умовах, які передбачені
договором.

Між тим, за ствердженнями позивача,
станом на 29.04.2014 року ним не отримано
жодного повідомлення від відповідачів
щодо припинення договору суборенди від
27.02.2009 р., однак фактичними діями
відповідачів здійснюються перешкоди
для здійснення позивачем своєї
господарської діяльності. Так, позивач
стверджує, що представники ТОВ
„Сіті-Сад" 24.04.2014 року намагалися
проникнути до орендованого позивачем
приміщенням з вимогами негайного його
звільнення без належних правових
підстав. З приводу вказаних незаконних
дій ТОВ „Сіті-Сад" позивачем було
подано відповідну заяву до
правоохоронних органів з метою
припинення незаконних дій вказаного
Товариства. В свою чергу згідно
відповіді Шевченківського відділу
міліції Приморського РВ ОМУ УМВС
України в Одеській області від 25.04.2014 р.
№ 31/17-16526ЖЕО, позивачу рекомендовано
вирішувати питання в судовому порядку.
Вказані обставини стали підставою для
звернення позивача до суду із
заявленим позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 05.05.2014 р. позовну заяву ПАТ
„Західінкомбанк" прийнято до розгляду,
порушено провадження по справі №
916/1654/14 та справу призначено до розгляду
в засіданні суду.

Разом з позовною заявою позивачем було
подано до господарського суду заяву
про забезпечення позову, в якій заявник
просить суд:

- заборонити відповідачам вчиняти
будь-які дії з примусового виселення (в
тому числі будь-які дії по недопущенню
до приміщень, відключенню комунікації
тощо) Публічного акціонерного
товариства „Західінкомбанк" з
орендованої за договором оренди від
27.02.2009 р. частини нежитлового
адміністративно-побутового
приміщення, яке розташоване за адресою:
м. Одеса, пр-т Шевченка, 27 «А», загальною
площею 404 кв.м;

- заборонити відповідачам
укладати будь-які договори щодо
передачу в оренду та інше користування
частини нежитлового
адміністративно-побутового
приміщення, яке розташоване за адресою:
м. Одеса, пр-т Шевченка, 27 „А", загальною
площею 404 кв.м;

- заборонити відповідачу - ТОВ
„Сіті-Сад" відчужувати у будь-якій
спосіб частину нежитлового
адміністративно-побутового
приміщення, яке розташоване за адресою:
м. Одеса, пр-т Шевченка, 27 „А", загальною
площею 404 кв.м.

В обґрунтування вказаної заяви
позивач посилається на те, що 24.04.2014
року ТОВ „Сіті-Сад" було здійснено
намагання незаконним способом
захопити орендоване позивачем
приміщенням та зроблено намагання
незаконно виселити позивача із
займаного приміщення. Між тим, як
зазначає позивач, в орендованому
приміщенні він здійснює банківську
діяльність, в тому числі здійснює
банківське обслуговування громадян м.
Одеси та Одеської області. Так,
перешкоджання відповідачами
господарській діяльності позивача
шляхом його незаконного виселення з
орендованого приміщення призведе до
порушення прав громадян, які
обслуговуються в ПАТ „Західінкомбанк".
При цьому в якості доказу
неправомірних дій відповідачів
позивач вказує на відповідне звернення
позивача до органів внутрішніх справ
та відповідь Приморського РВ ОМУ УМВС
України в Одеській області від 25.04.2014 р.
№ 31/17-16526ЖЕО. За таких підстав позивач
вважає, що необхідно застосувати
заходи забезпечення позову шляхом
заборони відповідачам вчиняти певні
дії до розгляду справи по суті та
винесення судом відповідного рішення,
оскільки незаконне виселення позивача
унеможливить виконання рішення суду
щодо визнання права користування
позивачем приміщенням відповідно до
договору суборенди від 27.02.2009 року.

Також 06.05.2014 р. позивачем було подано до
господарського суду додаткові
обґрунтування до заяви про
забезпечення позову, в яких просить
задовольнити подану 30.04.2014 р. заяву про
забезпечення позову, наголошуючи при
цьому на наступні обставини. Так, 24
квітня 2014 року близько 12 год. 20 хв.
невідомі особи спортивної статури, без
пред'явлення будь-яких документів,
перешкоджали роботі банку, без дозволу
входили до службових приміщень,
намагалися знеструмити приміщення та
залякували працівників ПАТ
„Західінкомбанк", вимагали негайно
звільнити приміщення працівниками ПАТ
„Західінкомбанк", при цьому надавати
документи щодо своєї особи та
повноважень відмовились, зазначивши,
що вони є представниками власника
приміщення - ТОВ „Сіті-Сад". Як вказує
позивач, в приміщенні знаходиться
майно позивача та документація, яка
містить банківську таємницю, крім того
в приміщенні знаходиться оргтехніка, в
якій містяться реквізити рахунків та
доступ до рахунків фізичних та
юридичних осіб, заволодіння
інформацією про які може призвести до
порушення прав клієнтів позивача. В
свою чергу, на думку заявника, невжиття
заходів забезпечення позову, може
призвести до неможливості здійснення
фізичними та юридичними особами
платежів по кредитним договорам,
укладеним з позивачем, неможливості
отримання коштів з депозитних
рахунків, а також до розголошення
банківської таємниці. До того ж без
вжиття заходів забезпечення позову у
заявлений спосіб - шляхом заборони
відповідачам вчиняти будь-які дії по
виселенню позивача з орендованого
приміщення за адресою: м. Одеса, пр-т.
Шевченка, 27 „А", а також укладати
договори щодо користування та
відчуження зазначеного приміщення до
вирішення справи по суті та набранням
рішенням суду законної сили, на момент
виконання рішення позивач може бути
повністю позбавлений свого законного
права користування приміщенням,
позбавлений можливості провадити
банківську діяльність в м. Одесі, може
бути розголошена банківська таємниця,
приміщення може бути у користуванні
іншої особи, що призведе до
неможливості виконання рішення суду та
до тяжких наслідків для позивача та
його клієнтів.

Розглянувши заяву позивача про
забезпечення позову та дослідивши
матеріали справи, а також враховуючи
те, що забезпечення позову є засобом
запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів юридичної або фізичної
особи, господарський суд вважає, що
вказана заява про забезпечення позову
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до статті 66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

За статтею 67 Господарського
процесуального кодексу України позов
забезпечується: накладанням арешту на
майно або грошові суми, що належать
відповідачу; забороною відповідачеві
вчиняти певні дії; забороною іншим
особам вчиняти дії, що стосуються
предмета спору; зупиненням стягнення
на підставі виконавчого документа або
іншого документа, за яким стягнення
здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, вирішуючи питання про вжиття
заходів забезпечення позову у даній
справі, оцінюючи ймовірність реальної
загрози невиконання чи утруднення
виконання рішення суду в разі
задоволення позову та наявність
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, господарський суд
враховує таке.

Заходи до забезпечення позову
застосовуються господарським судом як
гарантія реального виконання рішення
суду. Умовою застосування заходів до
забезпечення позову є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно, яке
є у відповідача на момент пред'явлення
позову до нього, може зникнути на
момент виконання рішення у разі
задоволення позову.

Як встановлено судом та як вбачається з
матеріалів справи, предметом спору у
даній справі є частина нежитлового
адміністративно-побутового
приміщення, яке розташоване за адресою:
м. Одеса, пр-т Шевченка, 27 „А", загальною
площею 404 кв.м; яке належить відповідачу
- ТОВ „Сіті-Сад". Користуючись вказаним
приміщення на підставі договору
безоплатного користування нежитловим
приміщенням, ПП „Інторг-Прєміум"
передало це приміщення позивачу в
оренду згідно договору суборенди
частини майнового комплексу від 27.02.2009
р. Наразі наведені заявником обставини
та наявні в матеріалах справи
документи (звернення до
Шевченківського відділу міліції
Приморського РВ ОМУ УМВС України в
Одеській області та відповідь на
вказане звернення райвідділу) свідчать
про ймовірність виселення
відповідачем позивача з орендованого
ним приміщення, адже у протилежному
випадку це б виключало підстави для
звернення позивача із заявленим
позовом.

Враховуючи зазначене, на думку суду,
існує реальна загроза того, що
внаслідок здійснення відповідачем
відповідних дій, що направлені на
виселення позивача зі спірного
орендованого приміщення, можуть бути
порушені вищезазначені права позивача
відносно цього об'єкту, у разі
встановлення судом їх наявності та
задоволення позову, для відновлення
яких потрібно буде додати значних
зусиль. У зв'язку з викладеним суд
вважає, що є підстави для вжиття
заходів забезпечення позову, які
служать засобом запобігання можливим
порушенням майнових прав чи
охоронюваних законом інтересів
юридичної або фізичної особи.

З огляду на вищенаведене,
господарський суд вважає цілком
обґрунтованою заяву позивача про
забезпечення позову шляхом заборони
відповідачам вчиняти будь-які дії з
примусового виселення позивача з
орендованого приміщення (в тому числі
будь-які дії по недопущенню до
приміщень, відключенню комунікації
тощо).

При цьому слід зазначити, що вказані
заходи забезпечення позову є
розумними, обґрунтованими і
адекватними вимогам заявника щодо
забезпечення позову. Такими заходами
забезпечено збалансованість інтересів
сторін, а також інших учасників
судового процесу. Також існує зв'язок
між конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, вищевказані заходи
забезпечують фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову, а саме визнання права позивача
користування орендованим приміщенням
до лютого 2015 року. Очевидні також
імовірні утруднення виконання або
невиконання рішення господарського
суду в разі невжиття таких заходів,
оскільки в разі позбавлення позивача
використовувати спірне приміщення
буде неможливо або значно ускладнене
виконання рішення суду. Більш того,
такі заходи забезпечення позову як
заборона відповідачам вчиняти будь-які
дії з примусового виселення позивача з
орендованого приміщення до розгляду
справи по суті не є перешкодою у
здійсненні відповідачами
господарської діяльності.

До того ж слід зазначити, що сторони не
позбавлені права звернутися до суду з
відповідним клопотанням про
скасування заходів забезпечення
позову у разі надання відповідних
доказів, які б спростовували
необхідність застосування таких
заходів.

Стосовно інших вимог заявника про
забезпечення позову шляхом заборони
відповідачам укладати будь-які
договори щодо передачу в оренду та інше
користування спірного приміщення і
заборони відповідачу - ТОВ „Сіті-Сад"
відчужувати у будь-якій спосіб вказане
приміщення, суд зазначає, що вказані
заходи не є співмірними із заявленими
позивачем вимогами та можуть
створювати перешкоди у здійсненні
відповідачем як власником приміщення
своїх повноважень, що є неприпустимим.
У зв'язку з цим зазначені вимоги
позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

У
Х В А Л И В:

1. Заяву Публічного акціонерного
товариства „Західінкомбанк" про
забезпечення позову задовольнити
частково.

2. Заборонити Приватному
підприємству „Інторг-Прєміум" (65045, м.
Одеса, вул. Заславського, 5, ком. 7; ) та Товариству з обмеженою
діяльністю „Сіті-Сад" (43026, м. Волинська
область, м. Луцьк, пр-т Соборності, 6, кв.
29; ) вчиняти будь-які дії
з примусового

виселення (в тому числі будь-які дії по
недопущенню до приміщень, відключенню

комунікації тощо) Публічного
акціонерного товариства
„Західінкомбанк" (43005, м. Луцьк, пр.
Перемоги, 15; ) з
орендованої за договором оренди від
27.02.2009 р. частини нежитлового
адміністративно-побутового
приміщення, яке розташоване за адресою:
м. Одеса, пр-т Шевченка, 27 „А", загальною
площею 404 кв.м.

3. Стягувачем за цією ухвалою є
Публічне акціонерне товариство
„Західінкомбанк" (43005, м. Луцьк, пр.
Перемоги, 15; ).

4. Боржниками за цією ухвалою є
Приватне підприємство
„Інторг-Прєміум" (65045, м. Одеса, вул.
Заславського, 5, ком. 7; )
та Товариство з обмеженою діяльністю
„Сіті-Сад" (43026, м. Волинська область, м.
Луцьк, пр-т Соборності, 6, кв. 29; ).

Ухвалу може бути пред'явлено для
виконання до Державної виконавчої
служби протягом року з дня її
прийняття.

Ухвалу може бути оскаржено у 5-денний
термін з дня її прийняття.

Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання.

Ухвала набирає чинності з дня її
прийняття.

Суддя
Петров В.С.