ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13 травня 2014 року
Справа № 18/1714

Господарський суд Черкаської області у
складі головуючого судді - Васяновича
А.В.,

секретар судового засідання - Гень С.Г.,

за участю представників сторін:

від Золотоніської об'єднаної державної
податкової інспекції Черкаської
області Державної податкової служби -
представник не з'явився,

від товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська боргова
компанія" - Шульга П.В. - представник за
довіреністю,

від публічного акціонерного
товариства "Кредитпромбанк" -
представник не з'явився,

ліквідатора Степаненка Віталія
Вікторовича,

арбітражного керуючого Гаврильченка
Валентина Михайловича,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

клопотання арбітражного керуючого
Гаврильченка Валентина Михайловича

про затвердження розміру
оплати послуг

у справі

за заявою Золотоніської об'єднаної
державної податкової інспекції

Черкаської області
Державної податкової служби,

м. Золотоноша, Черкаської
області

до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4,

м. Золотоноша, Черкаської
області

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду
Черкаської області знаходиться справа
за заявою Золотоніської об'єднаної
державної податкової інспекції
Черкаської області Державної
податкової служби до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 про визнання
банкрутом.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 14 березня 2013
року припинено повноваження
розпорядника майна боржника -
арбітражного керуючого Гаврильченка
Валентина Михайловича та призначено
розпорядником майна арбітражного
керуючого Степаненка Віталія
Вікторовича.

Постановою господарського суду
Черкаської області від 26 листопада 2013
року фізичну особу - підприємця ОСОБА_4
визнано банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру строком на 12
місяців. Ліквідатором банкрута
призначено арбітражного керуючого
Степаненка Віталія Вікторовича.

До господарського суду Черкаської
області надійшло клопотання від
арбітражного керуючого Гаврильченка
Валентина Михайловича про
затвердження розміру оплати послуг за
кожен місяць здійснення ним
повноважень розпорядника майна у
розмірі 2 мінімальних заробітних плат
на місяць за період з 19 вересня 2012 року
по 14 березня 2013 року, а також
відшкодування останньому
заборгованості по оплаті послуг в
розмірі 13 245 грн. 60 коп. за рахунок майна
боржника.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 25 березня 2014
року розгляд клопотання арбітражного
керуючого Гаврильченка Валентина
Михайловича про затвердження розміру
оплати послуг було призначено на 08
квітня 2014 року.

Розгляд клопотання здійснюється після
відкладення.

Викликані в судове засідання
представники Золотоніської об'єднаної
державної податкової інспекції
Черкаської області Державної
податкової служби та публічного
акціонерного товариства
"Кредитпромбанк" не з'явилися, про
причини неявки суд не повідомили.

Вищевказані особи про час та місце
проведення судового засідання були
належним чином повідомлені, що
підтверджується реєстром поштових
відправлень господарського суду
Черкаської області.

Арбітражний керуючий Гаврильченко
Валентин Михайлович клопотання в
частині затвердження розміру оплати
послуг підтримав, а в решті вимог щодо
відшкодування заборгованості з оплати
послуг просив суд заяву не розглядати.
Відповідної письмової заяви про
відмову від своїх вимог до суду не
надходило.

Ліквідатор в судовому засіданні проти
клопотання арбітражного керуючого
Гаврильченка Валентина Михайловича не
заперечував.

Представник товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська боргова
компанія" в судовому засіданні проти
клопотання арбітражного керуючого
Гаврильченка Валентина Михайловича
заперечував.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши в судовому засіданні
учасників провадження у справі про
банкрутство, суд вважає за необхідне
клопотання арбітражного керуючого
Гаврильченка Валентина Михайловича
задовольнити частково виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 9.4. Рекомендації
президії Вищого господарського суду
України від 04 червня 2004 року № 04-5/1193
"Про деякі питання практики
застосування Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
та п. 57 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 18 грудня 2009 року, № 15
"Про судову практику в справах про
банкрутство" рішення зборів кредиторів
чи комітету кредиторів є способом
волевиявлення кредиторів і не може
визнаватися господарським судом
недійсним, оскільки за своєю правовою
природою не є актом юридичної особи,
державного чи іншого органу. У
прийнятті судових актів у справах про
банкрутство суд повинен давати оцінку
таким рішенням відповідно до вимог
статті 43 ГПК України та брати їх до
уваги, якщо вони не суперечать чинному
законодавству.

На засіданні комітету кредиторів
фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 від
12 травня 2014 року (протокол № 3)
відхилено звіт арбітражного керуючого
Гаврильченка Валентина Михайловича
про нарахування заробітної плати в
розмірі двох мінімальних заробітних
плат за період з 19 вересня 2012 року по 14
березня 2013 року. Дане рішення
мотивовано тим, що оплата послуг
розпорядника майна полягає
призначенню та виплаті лише за
виконання своїх обов'язків. Проте, на
думку комітету кредиторів боржника, за
час виконання Гаврильченком
Валентином Михайловичем своїх
повноважень він не вчинив дій, які б
свідчили про належне виконання ним
своїх обов'язків розпорядника майна.

З таким твердженням комітету
кредиторів суд не погоджується,
оскільки в даному випадку, спеціальний
Закон не вимагає від розпорядника
майна обов'язкового надання письмових
доказів факту виконання ним своїх
обов'язків, достатньою правовою
підставою є ухвала господарського суду
про призначення арбітражного
керуючого на посаду розпорядника
майна.

Частина 11 ст. 31 Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції станом на 04 листопада 2012 року
(далі - Закон) передбачає механізм
усунення арбітражного керуючого від
виконання ним своїх обов'язків, у
випадку неналежного їх виконання.

До винесення ухвали господарського
суду про усунення арбітражного
керуючого від виконання ним своїх
обов'язків, в зв'язку з неналежним їх
виконанням, його діяльність вважається
добросовісною та такою, що підлягає
оплаті.

Згідно положень ч. 14 ст. 31 Закону
вказаний закон розрізняє декілька
видів компенсацій арбітражному
керуючому: оплата його (розпорядника
майна, ліквідатора, керуючого санацією)
послуг за виконання покладених на
нього судом відповідних обов'язків у
справі про банкрутство, як винагороду
за виконання обов'язків арбітражного
керуючого, яка має регулярний характер
(за кожен місяць здійснення
повноважень арбітражного керуючого - ч.
14 ст. 31 Закону) та фіксований розмір
(встановлений комітетом кредиторів і
затверджений господарським судом, якщо
інше не встановлено цим Законом, але не
менше двох мінімальних заробітних плат
та не більше середньомісячної
заробітної плати керівника боржника за
останні дванадцять місяців його роботи
перед порушенням провадження у справі
про банкрутство - ч. 14 ст. 31 Закону); а
також відшкодування витрат
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
у зв'язку з виконанням ним своїх
обов'язків, які є компенсацією
матеріальних витрат арбітражного
керуючого (тобто повернення коштів,
витрачених арбітражним керуючим), які
ним були понесені у зв'язку із
здійсненням повноважень у відповідній
справі про банкрутство (витрати на
публікацію оголошення, сплата
державного мита (судового збору), у разі
необхідності, витрати на оцінку майна
боржника тощо).

В ч. 14 ст. 31 Закону зазначається, що
оплата послуг арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) за кожен місяць
здійснення ним своїх повноважень
встановлюється та виплачується в
розмірі, встановленому комітетом
кредиторів і затвердженому
господарським судом, якщо інше не
встановлено цим Законом, але не менше
двох мінімальних заробітних плат та не
більше середньомісячної заробітної
плати керівника боржника за останні
дванадцять місяців його роботи перед
порушенням провадження у справі про
банкрутство.

Відповідно до ст. 31, ч. 1 ст. 11, ч. ч. 1-3 ст. 17
та ч. 1 ст. 24 вказаного Закону єдиною
підставою для виконання арбітражним
керуючим своїх обов'язків є ухвала суду
про його призначення в процедурах
розпорядження майном боржника, санації
боржника та ліквідації банкрута.
Наведене підтверджується також
роз'ясненнями Верховного суду України,
про що зазначено в п. 60 Постанови
Пленуму Верховного суду України від 18
грудня 2009 року № 15 "Про судову практику
в справах про банкрутство".

Зважаючи на наведені норми
законодавства, слід зазначити, що
відповідно до змісту положень ст. 31
Закону надання послуг професійного
(ліцензованого) арбітражного керуючого
відбувається на платній основі, тому
послуги розпорядника майна
Гаврильченка Валентина Михайловича у
даній справі у будь-якому випадку
повинні бути оплачені.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне затвердити арбітражному
керуючому Гаврильченку Валентину
Михайловичу оплату послуг
арбітражного керуючого у розмірі двох
мінімальних заробітних плат за кожен
місяць здійснення ним своїх
повноважень розпорядника майна за
період з 19 вересня 2012 року по 14 березня
2013 року, на підставі ст. 31 Закону.

При цьому судом враховано висновки
викладені в постанові Київського
апеляційного господарського суду від 15
травня 2013 року зі справи №18-10-14-01/2759.

Що стосується вимоги арбітражного
керуючого Гаврильченка Валентина
Михайловича про відшкодування
останньому заборгованості з оплати
послуг в розмірі 13 245 грн. 60 коп. за
рахунок майна боржника, слід зазначити
наступне:

Згідно ч. 12 ст. 31 Закону оплата послуг,
відшкодування витрат арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) у
зв'язку з виконанням ним своїх
обов'язків здійснюються в порядку,
встановленому цим Законом, за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
боржника, або за рахунок коштів
кредиторів чи коштів, одержаних у
результаті виробничої діяльності
боржника.

Оплата послуг арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) за період від
дня винесення господарським судом
ухвали про порушення провадження у
справі про банкрутство і до дня першого
засідання комітету кредиторів, на
якому встановлюється розмір оплати
послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого, здійснюється
кредитором або боржником, за заявою
якого порушено справу, у максимальному
розмірі, визначеному цією статтею.

Тобто Закон визначає період, за який
оплата послуг арбітражного керуючого
проводиться за рахунок ініціюючого
кредитора та період за який
відшкодовується оплата за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
боржника.

Водночас, особливістю в даній справі є
те, що перехід до стадії розпорядження
майном було здійснено після початку
проведення спрощеної процедури
банкрутства.

Оскільки розмір мінімальної
заробітної плати було затверджено
судом лише в даному судовому засіданні,
тому арбітражним керуючим вимогу про
відшкодування заборгованості зі
сплати заробітної плати саме в
судовому порядку заявлено передчасно.

Таким чином заява в цій частині
задоволенню не підлягає.

На підставі вищевказаного, та
керуючись ч.ч. 12, 14 ст. 31 Закону України
„Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст. 86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання арбітражного
керуючого Гаврильченка Валентина
Михайловича про затвердження розміру
оплати послуг та відшкодування
заборгованості по оплаті послуг
задовольнити частково.

2. Затвердити арбітражному
керуючому Гаврильченку Валентину
Михайловичу оплату послуг
арбітражного керуючого у розмірі двох
мінімальних заробітних плат за кожен
місяць здійснення ним своїх
повноважень розпорядника майна за
період з 19 вересня 2012 року по 14 березня
2013 року.

3. В решті клопотання арбітражного
керуючого Гаврильченка Валентина
Михайловича залишити без задоволення.

4. Копію ухвали надіслати
Золотоніській об'єднаній державній
податковій інспекції Черкаської
області Державної податкової служби,
товариству з обмеженою
відповідальністю "Українська боргова
компанія", публічному акціонерному
товариству "Кредитпромбанк",
ліквідатору Степаненку Віталію
Вікторовичу та арбітражному керуючому
Гаврильченку Валентину Михайловичу.

Суддя
А.В. Васянович