ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2014 р.
Справа № 926/1130/13

Львівський апеляційний господарський
суд, в складі колегії:

головуючого-судді:
Якімець Г.Г.,

суддів: Зварич
О.В.,
Кордюк
Г.Т.,

при секретарі судового засідання:
Кришталь М.Б.,

за участю представників:

від позивача - Білик Д.А.

від відповідача (скаржника) - не
з'явився

від третьої особи - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, б/н
від 06.02.2014 року

на рішення господарського суду
Чернівецької області від 20.01.2014 року
(підписане - 23.01.2014 року), суддя Тинок О.С.

у справі № 926/1130/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Асканія Фуд Сервіс",
м. Київ

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, м.Чернівці

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Товариство з обмеженою
відповідальністю "Транспортна
компанія "САТ", м. Київ

про стягнення заборгованості - 46139,81
грн.

в с т а н о в и в :

рішенням господарського суду
Чернівецької області від 20.01.2014 року по
справі №926/1130/13, позов ТзОВ "Асканія Фуд
Сервіс" задоволено повністю.
Присуджено до стягнення на користь
останнього з ФОП ОСОБА_3 37584,12 грн. -
заборгованості, 2733,76 грн. - пені та 5821,93
грн. - 22% річних.

Рішення суду мотивоване тим, що сума
основної заборгованості відповідача
перед позивачем, а також частково сума
нарахованої пені та відсотків
підтверджена матеріалами справи,
підставна і підлягає до стягнення,
враховуючи положення ст.ст.526, 530, 546, 611,
625 ЦК України, ст.ст. 217, 230, 232 ГК України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ФОП ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Чернівецької області від 20.01.2014 року по
справі №926/1130/13, мотивуючи свої доводи
порушенням місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права. Зокрема,
скаржник зазначає, що
товарно-транспортна накладна (накладна
на вантаж) №КИ0425449 від 18.01.2013 року
містить лише підпис клієнта, який не
засвідчений печаткою. Крім того, в
даній накладній зазначено, що товар не
запакований у відповідності до умов
перевезення. Поряд з цим, скаржник в
апеляційній скарзі зазначає, що судом
безпідставно присуджено до стягнення з
останнього збитків, оскільки їх розмір
та факт понесення таких позивачем не
доведено.

Представник позивача в судовому
засіданні проти вимог, викладених в
апеляційній скарзі заперечив з
підстав, наведених у відзиві на
апеляційну скаргу (б/н від 27.02.2014 року),
просив рішення господарського суду
Чернівецької області від 20.01.2014 року у
справі №926/1130/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3 - без
задоволення.

Представники відповідача (скаржника)
та третьої особи в судове засідання не
з'явились, про причини неявки суд не
повідомили, хоча належним чином
повідомлені про час, дату та місце
розгляду даної справи (арк. арк. справи
149 зворот, 150).

Оскільки явка представників
відповідача та третьої особи не
визнавалась обов'язковою, а
представник скаржника був присутнім у
попередньому судовому засіданні та
надавав суду пояснення по суті, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу за їхньої відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши доводи
апеляційної скарги та дослідивши
наявні докази по справі, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським
судом та вбачається з матеріалів
справи, 05.04.2011 року між ТзОВ "Асканія Фуд
Сервіс" (в тексті договору - продавець)
та ФОП ОСОБА_3 (в тексті договору -
покупець) укладено договір поставки
№Л-002, відповідно до умов якого, а саме:
статті 1, позивач зобов'язався
поставляти відповідачу товар,
зазначений у статті 2 цього Договору та
на його умовах, а покупець погодився в
повному обсязі й сумлінно виконувати
всі зобов'язання, передбачені
Договором.

Відповідно до ст.2 Договору, під
товарами розуміються обладнання та
продукція, що поставляються продавцем.
Під обладнанням, що поставляється
продавцем, у цьому Договорі
розуміються певні види машин,
пристроїв, механізмів і/або іншого
обладнання для приготування готової
кави, а також усі деталі і запасні
частини до них, перелік і опис яких
вказані в Додатку №1 до Договору. Під
продукцією, що поставляється
продавцем, в цьому Договорі
розуміється кавова і/або інша харчова
продукція торгових марок «Lavazza» і
«Bossanova», асортиментний перелік і опис
якої зазначені в Додатку №2 до
Договору.

Згідно з пунктом 3.2.1. Договору за згодою
сторін, продавець організовує доставку
товарів автомобільним, залізни чним
або іншим видом транспорту в пункт,
зазначений покупцем, із застосуванням
правил ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року, в
обсязі необхідному для виконання умов
цього договору на умовах СРТ.

Вартість обладнання зазначається в
розрахунковій таблиці, у формі, яка
наводиться у Додатку №4 до Договору,
яка є невід'ємною його частиною.

У розрахунковій таблиці №1 по оплаті
обладнання (Додаток №4 до Договору), яка
підписана та скріплена печатками обох
сторін зазначена загальна вартість
еспресо-кавоварки Casadio DIECI S2, що
становить 18792 грн.

На виконання умов Договору поставки, 18
січня 2013 року позивач здійснив
поставку, обумовленого Договором
товару (обладнання), а саме:
еспресо-кавоварки Casadio DIECI S2 2 LANCE VAPORE в
кількості 2 штуки, вартістю 18792,06 грн., на
загальну суму 37584,12 грн., що
підтверджується наявною в матеріалах
справи видатковою накладною №109.

Правилами поставки СРТ (ІНКОТЕРМС в
редакції 2010 року) відповідно до статті
А3 продавець зобов'язаний укласти або
забезпечити укладання контракту
(договору) перевезення товару з уз
годженого пункту поставки, якщо такий
є, у місці поставки, до названого місця
призначення чи, якщо узгоджено, до
будь-якого пункту в такому місці.
Контракт (договір) перевезення по винен
бути укладений на звичайних умовах за
рахунок продавця і передбачати
перевезення звичайним маршрутом і
звичайним способом.

Перевезення, обумовленого Договором
поставки, товару здійснювалось
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Транспортна
компанія "САТ" (третя особа) на підставі
укладеного з ТзОВ «Асканія Фуд Сервіс»
Договору перевезення вантажів №8848 від
01 лютого 2012 року.

Частиною 3 статті 909 Цивільного кодексу
України передбачено що, укладення
договору перевезення вантажу
підтверджується складенням
транспортної накладної (коносамента
або іншого документа, встановленого
транспортними кодексами (статутами).

Відтак, товарно-транспортною накладною
від 18 січня 2013 року підтверджується
відпущення товару масою 0,915 т,
кількістю місць - три, на суму 37584,12 грн.
Крім того в даній накладній зазначено,
що з вантажем слідують документи, а
саме: Накл/Рах №109. Вказана
товарно-транспортна накладна
підписана та скріплена печатками ТзОВ
«Асканія Фуд Сервіс» та ТзОВ
«Транспортна компанія «САТ» (арк.
справи 51).

Статтею А4 правил поставки СРТ
(ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року)
передбачений обов'язок продавця
поставити товар шляхом передачі його
перевізнику, з яким укладено контракт
(договір) перевезення, відповідно до
статті А3, в узгоджену дату чи в межах
узгодженого періоду

Статтею В4 наведених вище Правил
встановлено, що покупець зобов'язаний
прийняти поставку товару, якщо він був
поставлений, як передбачено статтею А4,
та одержати його від перевізника в
названому місці призначення.

Товарно-транспортною накладною
(накладна на вантаж) №КИ0425449 від 18 січня
2013 року підтверджується отримання ФОП
ОСОБА_3 товару, вагою 915 кг (0,915 т), що
займає три вантажні місця (разом з
документами), який був перевезений та
доставлений в місце відвантаження
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Транспортна
компанія «САТ», вартість перевезення
якого, згідно з цією накладною
становить 1120 грн. Вказана накладна
підписана клієнтом - ФОП ОСОБА_3 (арк.
справи 52).

В порушення взятих на себе зобов'язань
за Договором поставки, відповідач за
отриманий від позивача товар не
розрахувався, внаслідок чого у нього
виникла заборгованість, яку останній
не погасив, що стало підставою для
звернення позивача до суду з даним
позовом.

В матеріалах справи міститься Акт
звірки заборгованості за період з
01.01.2013 року по 30.06.2013 року, яким
відповідач визнав перед позивачем
заборгованість в сумі 37584,12 грн. за
видатковою накладною №109 від 18.01.2013
року. Вказаний Акт звірки підписаний
сторонами та скріплений їхніми
печатками (арк. справи 34).

Таким чином, станом на день звернення
позивача до суду, заборгованість
відповідача перед останнім становила
37584,12 грн., на яку позивачем нараховано
пеню в сумі 2733,76 грн. та 22% річних у сумі
5821,93 грн.

Місцевий господарський суд позовні
вимоги задоволив у повному обсязі.

Судова колегія погоджується з
висновками місцевого господарського
суду про наявність правових підстав
для задоволення позову, з огляду на
наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 629 ЦК
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами, а зобов'язання
мають виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно із ст. 712 ЦК України, за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Вимогами ст.530 ЦК України передбачено
строк (термін) виконання зобов'язання
та зазначено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Згідно п.3.5.2.2 Договору поставки,
покупець здійснює оплату обладнання у
відповідності до Розрахункової
таблиці по оплаті обладнання (Додаток
№4 до Договору), яка визначає розмір та
строки платежів.

У розрахунковій таблиці №1 по оплаті
обладнання (Додаток №4 до Договору), яка
підписана та скріплена печатками обох
сторін, зазначена загальна вартість
еспресо-кавоварки Casadio DIECI S2, що
становить 18792 грн.

Враховуючи наведене, судова колегія
погоджується з висновками місцевого
господарського суду про наявність
правових підстав для задоволення
позовних вимог про стягнення з
відповідача 37584,12 грн. - основного боргу.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання

Пунктом 6.1. Договору поставки
передбачено, що у разі невиконання чи
неналежного виконання своїх
зобов'язань по даному договору, сторони
несуть відповідальність у
відповідності із чинним
законодавством України.

У випадку несвоєчасної оплати товару,
згідно п.3.5.2.2., покупець зобов'язаний
сплатити на користь продавця суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції, 22 % річних від
простроченої суми, а також пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми боргу, що діяла у період
заборгованості, за кожний день
прострочення платежу. При цьому,
черговість погашення вимог за
грошовими зобов'язаннями буде
встановлена відповідно до ст.534
Цивільного кодексу України (п.6.2
Договору поставки).

Зважаючи на наведені вище положення
законодавства та Договору поставки,
беручи до уваги проведений позивачем
розрахунок пені та 22 % річних,
враховуючи, що відповідач не виконав
зобов'язання за Договором поставки в
частині оплати за поставлену
продукцію, колегія суддів погоджується
з висновком місцевого господарського
суду про наявність підстав для
задоволення вимог позивача щодо
стягнення суми штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання
(2733,76 грн. - пені та 5821,93 грн. - 22% річних).

Щодо посилань скаржника про
відсутність печатки останнього на
товарно-транспортній накладній
(накладна на вантаж) №КИ0425449 від 18.01.2013
року, колегія суддів зазначає наступне:

Згідно з п.3.2.2 Договору поставки,
прийом-передача товарів по кожній
партії товару оформляється
підписанням видаткової накладної
уповноваженими представниками сторін.
З аналізу наведеного вище положення
Договору поставки випливає, що для
засвідчення товарно-транспортної
накладної (накладна на вантаж) №КИ0425449
від 18.01.2013 року достатньо було лише
підписів сторін.

Як вбачається з наведеної вище
накладної, остання підписана обома
сторонами, в тому числі і ОСОБА_3, що
підтверджує отримання відповідачем
поставленого за Договором товару. Крім
того, як зазначено вище, заборгованість
за поставлений товар по видатковій
накладній №109 від 18.01.2013 року
підтверджується актом звірки, в якому є
посилання на вказану накладну і
останній підписаний відповідачем.

Посилання скаржника на вказівку у
даній накладній про те, що товар не
запакований у відповідності до умов
перевезення не беруться судом до уваги,
оскільки, пунктом 3.3.2 Договору поставки
передбачено, що у момент
прийому-передачі товарів, покупець
зобовязаний здійснити перевірку
товарів за кількістю та огляд упаковки
товарів. Відсутність претензій
підтверджується підписом
уповноваженого представника покупця у
накладній. Отже, підписавши
товарно-транспортну накладну №КИ0425449
від 18.01.2013 року, відповідач тим самим
засвідчив відсутність претензій щодо
упаковки товару та його кількості.

Щодо посилань скаржника на
безпідставність присуджених до
стягнення з останнього збитків,
оскільки їх розмір та факт понесення
таких позивачем не доведено, слід
зазначити, що місцевий господарський
суд не присуджував до стягнення збитки,
а заявлена позивачем вимога крім
стягнення суми основного боргу,
стосувалась лише стягнення суми
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання (2733,76 грн. - пені
та 5821,93 грн. - 22% річних), що правомірно
задоволена судом першої інстанції.

Відтак, вимоги апеляційної скарги щодо
скасування рішення господарського
суду Чернівецької області від 20.01.2014
року є безпідставними та недоведеними.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно із ст. 33 ГПК України, кожна з
сторін повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд вважає, що при
прийнятті оскаржуваного рішення
господарський суд повно і всебічно
перевірив всі обставини справи, дав
належну правову оцінку зібраним у
справі доказам та прийняв законне і
обґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, доводи скаржника
про скасування рішення місцевого суду
є безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у
відповідності з вимогами діючого
законодавства, а тому підстав для його
скасування апеляційний суд не вбачає.

Судовий збір за подання апеляційної
скарги на рішення господарського суду,
в порядку ст.49 ГПК України покладається
на скаржника

Керуючись ст.ст.101, 102, 103, 105 ГПК України,
суд,

постановив:

Рішення господарського суду
Чернівецької області від 20.01.2014 року по
справі №926/1130/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий
господарський суд.

Повну постанову складено 05.05.2014 року

Головуючий-суддя
Якімець Г.Г.

Судді
Зварич О.В.

Кордюк Г.Т.