ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2014 р.
Справа № 914/981/14

За позовом: Прокурора Буського району
Львівської області в інтересах держави
в особі Державного підприємства
"Буське лісове господарство", м. Буськ
Львівської області;

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "УАНЕЛ", м. Буськ
Львівської області;

про: стягнення 10870,75 грн.,

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від прокуратури: Леонтьєва Н.Т. -
прокурор (посвідчення № 005508);

від позивача: Коржан О.І. -
представник (довіреність № 18 від 04.04.2014
року);

від відповідача: Тітор М.Р.-директор
(наказ № 5 від 14.05.2014 року).

В судовому засіданні 14.05.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть спору:

позов заявлено прокурором Буського
району Львівської області в інтересах
держави в особі Державного
підприємства "Буське лісове
господарство" (м.Буськ) до Товариства з
обмеженою відповідальністю "УАНЕЛ"
(м.Буськ) про стягнення 10870,75 грн.

Ухвалою суду від 25.03.14 року порушено
провадження у справі. Розгляд справи
призначено на 16.04.14р. Вимоги до сторін
по підготовці справи до розгляду в
судовому засіданні висвітлено в
зазначеній ухвалі, в тому числі,
визнано обов'язковою участь
повноважних представників сторін в
судове засідання.

Ухвалою господарського суду від 16.04.2014
року розгляд справи було відкладено на
14.05.2014 року з підстав, викладених у
відповідній ухвалі.

В судове засідання 14.05.2014р. прокурор та
позивач участь повноважних
представників забезпечили, вимоги
ухвали суду від 25.03.2014 року виконали,
позов підтримали.

Відповідач явку повноважного
представника в особі директора
забезпечив, позовні вимоги заперечив,
відзиву на позов не подав.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, повно та об'єктивно дослідивши
докази в їх сукупності, суд встановив
наступне.

18.01.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "УАНЕЛ" (покупцем
згідно договору) та Державним
підприємством "Буське лісове
господарство" (продавцем згідно
договору) було укладено договір
купівлі-продажу № 4.

Відповідно до п.1.1 договору, продавець
зобов'язується поставити, а покупець
прийняти та оплатити продукцію згідно
специфікації, а саме: дрова паливні
твердої породи (граб) для виробництва
дров колотих. Загальний об'єм поставки
500 кбм. Сума цього договору складає 130000
грн. без ПДВ відповідно до п.3.1 договору.

Відповідно до п. 4.1 договору, продукція
поставляється в кількості і
асортименті згідно
товарно-транспортної накладної,
виписаної продавцем. Дата поставки
товару визначається датою прийому
цього товару покупцем.

Як зазначено у 3.2 договору, розрахунок
за поставлену продукцію здійснюється
покупцем шляхом перечислення коштів на
розрахунковий рахунок продавця до
одержання товару.

На виконання умов договору 23.01.2013 року
відповідачем було здійснено
передоплату в розмірі 5200 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 1.

Факт поставки товару підтверджується
товарно-транспортними накладними №
023175 від 23.01.2013 року на суму 1648,40 грн.; №
023440 від 29.01.2013 року на суму 1794,00 грн. №
023905 від 29.01.2013 року на суму 1806,00 грн.; №
023906 від 30.01.2013 року на суму 1565,20 грн.; №
023441 від 30.01.2013 року на суму 1702,80 грн.; №
023443 від 30.01.2013 року на суму 1702,80 грн.; №
023625 від 06.02.2013 року на суму 1783,60 грн.; №
024240 від 06.02.2013 року на суму 1783,60 грн.; №
024276 від 08.02.2013 року на суму 1783.60 грн.; №
024268 від 16.02.2013 року на суму 1702,80 грн.; №
024477 від 18.02.2013 року на суму 3354,00 грн.; №
024478 від 19.02.2013 року на суму 3508,80 грн.

Товар отримував Мороз Василь
Васильович на підставі довіреностей №
01 від 23.01.2013 року; № 2 від 29.01.2013 року; № 6
від 06.02.2013 року; № 8 від 16.02.2013 року та № 7
від 18.02.2013 року.

Загальна вартість отриманого
відповідачем товару складає 24135,00 грн.

30.01.2013 року відповідач здійснив оплату
на суму 7000,00 грн. згідно платіжного
доручення № 3 та 1500,00 грн. згідно
платіжного доручення № 22 від 04.03.2014
року.

Із врахуванням викладеного, сума боргу
станом на дату подання позову та
розгляду справи по суті складає 10435,60
грн.

Докази оплати боргу в матеріалах
справи відсутні.

На суму основного боргу позивачем
нараховано 146,10 грн. інфляційних втрат
та 289,05 грн. 3% річних. Загальна сума
позову складає 10870,75 грн.

Оцінивши подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України, за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 Цивільного
кодексу України обов'язок продавця
передати товар покупцеві вважається
виконаним у момент: вручення товару
покупцеві, якщо договором встановлений
обов'язок продавця доставити товар.

Згідно ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язання виникають з
підстав, вказаних у ст. 11 Цивільного
кодексу України, у тому числі з угод,
передбачених законом, а також із угод,
хоча і не передбачених законом, але не
суперечних йому. Виникнення прав та
обов'язків пов'язано з юридичними
фактами, які підтверджують виникнення
між сторонами правовідносин.

Між сторонами виникли правовідносини,
у силу яких позивач здійснив поставку
товару, а Товариство з обмеженою
відповідальністю "УАНЕЛ" зобов'язалось
провести повну оплату.

Як визначено у п. 3.2 договору розрахунок
за поставлену продукцію здійснюється
покупцем до одержання товару. На
виконання умов договору відповідачем
проведено переоплату лише на суму 5200,00
грн.

Ст. 530 Цивільного кодексу передбачає, що
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений момент пред'явлення вимоги,
кредитор має право вимагати його
виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 692
Цивільного кодексу України покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу.

Якщо у договорі або законі не
встановлено строку (терміну), у який
повинно бути виконано грошове
зобов'язання, судам необхідно виходити
зприписів частини другої статті 530 ЦК
України. Цією нормою передбачено, між
іншим, і можливість виникнення
обов'язку негайного виконання; такий
обов'язок випливає, наприклад, з
припису частини першої статті 692 ЦК
України, якою визначено, що покупець за
договором купівлі-продажу повинен

оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього; відтак якщо
договором або актами цивільного
законодавства не встановлено інший
строк оплати товару, відповідна оплата
має бути здійснена боржником негайно
після такого прийняття, незалежно від
того, чи пред'явив йому кредитор
пов'язану з цим вимогу. При цьому
передбачена законом відповідальність
за невиконання грошового зобов'язання
підлягає застосуванню починаючи з дня,
наступного за днем прийняття товару,
якщо інше не вбачається з укладеного
сторонами договору. Відповідні
висновки випливають зі змісту частини
другої статті 530 ЦК України. (Постанова
пленуму Вищого господарського суду
України „Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013 р.).

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Стаття 610 Цивільного
кодексу України зазначає, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Відповідно до ст.
193 Господарського кодексу України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання недопустима. Частиною 1 ст.
612 Цивільного кодексу України
встановлено, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Матеріалами справи встановлено, що
позивач свої зобов'язання за договором
№4 від 18.01.2013 р. виконав, а відповідач,
вчасно не розрахувавшись по договору
за отриману продукцію, порушив взяті на
себе договірні зобов'язання, в
результаті чого заборгував перед
позивачем 10 435,6 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи наведене, до стягнення з
відповідача підлягають 289,05 грн. - 3%
річних та 146,10 грн. інфляційних втрат.

Беручи до уваги викладене, суд вважає
позовні вимоги підставними,
обгрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судовий збір покладається на
відповідача у відповідності до ст. 49
ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись 33, 34,
35, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський
суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "УАНЕЛ" (Львівська
область, м. Буськ, вул. Львівська, 71/4,
ідентифікаційний код 36763817) на користь
Державного підприємства "Буське лісове
господарство" (Львівська область, м.
Буськ, вул. Січових Стрільців, 39,
ідентифікаційний код 00992504) 10435,60 грн.
основного боргу, 146,10 грн. інфляційних
втрат та 289,05 грн. - 3% річних.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "УАНЕЛ" (Львівська
область, м. Буськ, вул. Львівська, 71/4,
ідентифікаційний код 36763817) в доход
державного бюджету 1827,00 грн. судового
збору.

4. Накази видати згідно ст. 116 ГПК
України.

Повне рішення складено 16.05.2014 р.

Суддя
Король М.Р.