ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2014 р.
Справа № 911/557/14

Господарський суд Київської
області у складі судді Лопатіна А.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Державного
підприємства "Інформаційний центр"
Міністерства юстиції України, м. Київ

до Приватного підприємства
"Спеціалізоване підприємство Юстиція",
м.Вишгород

про стягнення 61162, 98 грн.

за участю представників:

від позивача: Гвоздик В.П. за
дов. від 16.21.2013 р.;

від відповідача: не з'явився.

Обставини справи:

Державним підприємством
"Інформаційний центр" Міністерства
юстиції України (надалі позивач)
заявлено позов до Приватного
підприємства "Спеціалізоване
підприємство Юстиція" (надалі
відповідач) про стягнення 61162, 98 грн., з
яких: 51260,00грн. - основний борг, 3875,15 грн. -
пеня, 4477,83 грн. - 3% річних та сума
інфляційні втрати - 1550,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач неналежним чином виконав
свої зобов'язання за договором № 4 від
24.12.2008 р. про надання доступу до Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень для внесення відомостей про
прилюдні торги (аукціони) і майно, що
реалізується у частині сплати коштів
за надані позивачем послуги.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 24.02.2014 р. порушено
провадження у справі та її розгляд
призначено на 12.03.2014 р.

12.03.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
представником позивача подано
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 12.03.2014 р., у зв'язку з неявкою
в судове засідання представника
відповідача, розгляд справи відкладено
на 26.03.2014 р.

26.03.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
представником позивача подано
клопотання про долучення до матеріалів
справи необхідних для розгляду спору
документів.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 26.03.2014 р. з метою належного
повідомлення відповідача про місце,
дату та час розгляду даної справи,
розгляд справи відкладено на 09.04.2014 р.
та направлено ухвалу суду на змінену
відповідачем адресу.

09.04.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
представником позивача на вимогу
ухвали суду від 26.03.2014 р. подано витяг з
ЄДРПОУ щодо відповідача.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 09.04.2014 р. у зв'язку з неявкою
у судове засідання представника
відповідача розгляд справи відкладено
на 23.04.2014 р.

Відповідач, належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового засідання ухвалами суду від
24.02.2014 р., 12.03.2014 р., 26.03.2014 р. та 09.04.2014 р.
явку представника в судове засідання
не забезпечив, про причини неявки суд
не повідомив.

У п.п. 3.9.1, 3.9.2 роз'яснень, наданих Вищим
господарським судом України у
постанові пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", вказано, що особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, у
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом. У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з ст. 18 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 р.
№ 755-IV, якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, були внесені до нього, то такі
відомості вважаються достовірними і
можуть бути використані в спорі з
третьою особою, доки до них не внесено
відповідних змін.

Відповідно до спеціального витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
місцезнаходженням відповідача, яке
було останнім змінено після порушення
провадження у даній справі, є: 08600,
Київська область, м. Васильків, вул.
Соборна, буд. 72, що свідчить про те, що
останній був належним чином
повідомлений про дату, час і місце
розгляду справи, оскільки копії ухвал
суду від 26.03.2014 р. та 09.04.2014 р. було
направлено на вказану адресу.

Враховуючи обмежений ст. 69 ГПК України
строк розгляду спору та те, що
нез'явлення представника відповідача
не перешкоджає розгляду справи по суті,
а матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов у відсутності
представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення присутнього у
судовому засіданні представника
позивача,суд

встановив:

24 грудня 2008 року між ДП "Інформаційний
центр" Міністерства юстиції України
(адміністратор, позивач у справі) та ПП
"Спеціалізоване підприємство Юстиція"
(реєстратор, відповідач у справі) було
укладено договір № 4 про надання
доступу до Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень для внесення
відомостей про прилюдні торги
(аукціони) і майно, що реалізується
(надалі договір), відповідно до п. 1.1
якого предметом останнього є надання
адміністратором для реєстратора
доступу до Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень для розміщення
на веб-сайті з питань реалізації
арештованого державними виконавцями
майна http://trade.informjust.ua/ (далі - Єдиний
реєстр) повідомлень про прилюдні торги
(аукціони) з реалізації арештованого
державними виконавцями майна,
інформації про майно, що реалізується,
та результати проведення прилюдних
торгів (аукціонів).

Відповідно до п. 3.1. договору розмір
оплати послуг за розміщення на
веб-сайті з питань реалізації
арештованого державними виконавцями
майна повідомлень про прилюдні торги
(аукціони) з реалізації арештованого
державними виконавцями майна,
інформації про майно, що реалізується,
та результати проведених прилюдних
торгів (аукціону) становить 0,3% від суми,
отриманої за реалізацію арештованого
державними виконавцями майна з
урахуванням податку на додану
вартість. Визначення розміру оплати
послуг адміністратора здійснюється
адміністратором щомісяця виходячи з
відомостей про реалізоване майно та
ціну продажу такого майна внесених
реєстратором до Єдиного реєстру
протягом розрахункового місяця, за
який проводиться оплата, що фіксується
в акті наданих послуг.

Згідно з п. 3.2. договору, оплата послуг
адміністратора наданих реєстратору та
його регіональним філіям (вказаних в
додатку 1 договору) за цим договором
здійснюється реєстратором щомісячно
на підставі, виставлених
адміністратором рахунків та актів
наданих послуг, протягом 5 (п'яти)
календарних днів після їх отримання,
але не пізніше 20 числа наступного за
розрахунковим місяця, шляхом
перерахування коштів на поточний
рахунок адміністратора.

Договір набуває чинності з моменту
підписання його сторонами та діє до
наступного визначення Міністерством
юстиції України спеціалізованих
організацій з реалізації арештованого
державними виконавцями майна у
відповідності до Положення про умови і
порядок проведення тендерів
(конкурсів) з визначення
спеціалізованих організацій для
реалізації арештованого державними
виконавцями майна, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 11.11.2003 № 136/5, зареєстрованого в
Мін'юсті 11.11.2003 за № 1036/8357. Договір є
пролонгованим на кожний наступний
термін у випадку визнання
Міністерством юстиції України
Реєстратор переможцем (одним з
переможців) тендеру (конкурсу) з
визначення спеціалізованих
організацій, з якими органи державної
виконавчої служби можуть укладати
договори про реалізацію
арештованого майна, до наступного
визначення міністерством юстиції
України спеціалізованих організацій з
реалізації арештованого державними
виконавцями майна в порядку проведення
чергових тендерів (конкурсів) (п.п. 7.1. та
7.2. договору).

Сторонами доказів припинення договору
у порядку встановленому останнім до
суду не подано.

Відповідно до умов вказаного вище
договору позивачем були наданні
відповідачеві послуги по доступу до
Єдиного державного реєстру виконавчих
проваджень для внесення відомостей про
прилюдні торги (аукціони) і майно, що
реалізується у січні 2011 року на суму
55258,29 грн. та у грудні 2013 року на суму
1260,00 грн., що підтверджується актом
наданих послуг №КІ122053-01 від 31.01.2011 р. на
суму 55258,29 грн., який підписано
представниками сторін та скріплено
відтисками печаток юридичних осіб,
актом наданих послуг №КІ122053-12 від
31.12.2013 р. на суму 1260,00 грн. та рахунками
№КІ122053-09 від 22.09.2013 р. на суму 320000,00 грн.,
№КІ122053-10 від 31.10.2013 р. на суму 243233,69 грн.,
№КІ122053-08 від 31.08.2013 р. на суму 110360,00 грн.,
які були виставлені позивачем
відповідачеві.

З п. 3.2. договору вбачається, що
відповідач мав здійснити розрахунок з
позивачем за надані послуги у січні 2011
року у термін до 20.02.2011 р. включно, а за
послуги надані у грудні 2013 року - до
20.01.2014 р. включно.

У свою чергу, як зазначає позивач,
відповідач взяті на себе зобов'язання у
частині оплати вартості наданих
позивачем послуг виконав не у повному
обсязі, сплативши лише 5258,29 грн. при
наданні позивачем послуг у січні 2011
року та грудні 2013 року на загальну суму
56518,29 грн., що підтверджується
оборотно-сальдовою відомістю по
рахунку 361 за період з 01.01.2010 р. по 23.04.2014
р., у зв'язку з чим, у відповідача станом
на дату судового засідання рахується
заборгованість перед позивачем у
розмірі 51260,00грн.

ПП "Спеціалізоване підприємство
Юстиція", станом на дату судового
засідання, ані належних та допустимих
доказів сплати боргу у розмірі 51260,00
грн., ані відзиву на позовну заяву до
суду не подано.

Врахувавши вищезазначені обставини,
судом встановлено факт неналежного
виконання відповідачем своїх
зобов'язань щодо сплати коштів, за
надані позивачем послуги 51260,00 грн., при
наданні послуг у січні 2011 року та
грудні 2013 року на загальну суму у
розмірі 56518,29 грн.

Згідно з частиною першою та частиною
сьомою ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно з частиною першою ст. 509
Цивільного кодексу України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Частина друга ст. 509 Цивільного кодексу
України передбачає, що зобов'язання
виникають з підстав, встановлених ст. 11
цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 частини другої ст. 11
Цивільного кодексу України, підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори.

Приписами частини першої ст. 626
Цивільного кодексу України
встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно з частиною першою ст. 901
Цивільного кодексу України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої ст. 903
Цивільного кодексу України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України визначено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В ході розгляду справи позивачем
належними та допустимими доказами
доведено той факт, що заборгованість
відповідача перед ДП "Інформаційний
центр" Міністерства юстиції України
складає 51260,00 грн.

Оскільки заборгованість відповідача
перед позивачем на час прийняття
рішення не погашена, розмір вказаної
заборгованості відповідає фактичним
обставинам справи, вимога позивача про
стягнення з відповідача 51260,00 грн. боргу
підлягає задоволенню.

Окрім основного боргу, позивач просить
стягнути з відповідача 4477,83 грн.
3%річних та 3875,15 грн. пені та 1550,00 грн.
інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до частини першої ст. 612
Цивільного кодексу України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Зробивши розрахунок 3% річних по
заборгованості за надані позивачем у
січні 2011року та грудні 2013 року послуги
окремо, за період з 21.02.2011 р. по 13.02.2014р.
(вказаний у розрахунку позивача), суд
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача 3%річних у розмірі 4477,83 грн.
задовольняє повністю, оскільки
відповідний розрахунок виконано
позивачем арифметично вірно.

Зробивши розрахунок інфляційних втрат
по заборгованості за надані позивачем
у січні 2011 року та грудні 2013 року
послуги окремо, за період з 21.02.2011 р. по
13.02.2014р. (вказаний у розрахунку
позивача), суд вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача інфляційних
втрат у розмірі 1550,00 грн. задовольняє
повністю, оскільки відповідний
розрахунок виконано позивачем
арифметично вірно.

Згідно з частиною першою ст. 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частиною першою ст. 549 Цивільного
кодексу України передбачено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Частиною третьою цієї ж статті
встановлено, що пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до п. 4.1.1. договору за
несвоєчасне виконання зобов'язань,
передбачених пунктом 3.2. договору,
реєстратор сплачує адміністратору
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла у період за який
сплачується пеня, від суми
простроченої оплати, за кожен день
прострочення до повного погашення
заборгованості.

Відповідно до частини шостої ст. 232 ГК
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня.

Зробивши розрахунок пені по
заборгованості за надані позивачем у
січні 2011 року та грудні 2013 року послуги
окремо, за періоди з 21.02.2011 р. по 13.08.2014р.
та з 21.01.2014 р. по 13.02.2014 р. відповідно
(вказані у розрахунку позивача), суд
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача пені у розмірі 3875,15 грн.
задовольняє повністю, оскільки
відповідний розрахунок виконано
позивачем арифметично вірно.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 51260,00 грн. основного
боргу, 4477,83 грн. 3% річних, 1550,00 грн.
інфляційних втрат та 3875,15 грн. пені, а
загалом 61162,98 грн.

Судові витрати, відповідно до частини
четвертої статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, судом
покладаються на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись
статтею 124 Конституції України,
статтями 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного
підприємства "Спеціалізоване
підприємство Юстиція" (08600, Київська
область, м. Васильків, вул. Соборна, буд.
72; код ЄДРПО України 32277680) на користь
Державного підприємства
"Інформаційний центр" Міністерства
юстиції України (04050, м. Київ,
Шевченківський район, вул. Мельникова,
буд. 81, літера "А"; код ЄДРПО України
25287988) - 51260 (п'ятдесят одну тисячу двісті
шістдесят) гривень 00 коп. боргу, 3875 (три
тисячі вісімсот сімдесят п'ять) гривень
15 коп. пені, 4477 (чотири тисячі чотириста
сімдесят сім) гривень 83 коп. 3% річних, 1550
(одну тисячу п'ятсот п'ятдесят) гривень
00 коп. інфляційних втрат та 1827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) гривень 00
коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 05.05.2014 року.

Суддя
А.В. Лопатін