ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

24.04.14 № 910/7543/14.

Суддя Господарського суду міста Києва
Котков О.В., розглянувши матеріали за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сільгосп-Центр» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рітейл-Кепітал» про
стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2014 року до канцелярії
Господарського суду міста Києва від
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сільгосп-Центр»
(позивач) на розгляд суду надійшла
позовна заява б/н від 18 квітня 2014 року
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рітейл-Кепітал»
(відповідач) в якій викладені позовні
вимоги про стягнення грошових коштів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

У відповідності до ч. 1 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином-суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Згідно вимог ч. 3 ст. 57 ГПК України до
позовної заяви, підписаної
представником позивача, додається
довіреність чи інший документ, що
підтверджує повноваження представника
позивача.

Позовна заява б/н від 18 квітня 2014 року
підписана представником позивача за
довіреністю - ОСОБА_1, на підставі
довіреності б/н від 01.04.2014 року.

Відповідно до вищезазначеної
довіреності на ім'я п. ОСОБА_1, останній
уповноважений, зокрема «…, підписувати
від імені Товариства будь-які
договорои, контракти, угоди, …».

Частиною 1 ст. 2 ГПК України визначено,
що господарський суду порушує справи
за позовними заявами і вирішує
господарські спори у порядку позовного
провадження (ч. 1 ст. 4-1 ГПК України).

Позовна заява - процесуальний документ,
за допомогою якого реалізується право
на звернення до господарського суду.

Подання позовної заяви є формою
реалізації права на позов.

Подання позову включає в себе дії
позивача (самостійно або через
уповноважених представників) щодо його
безпосереднього звернення до
господарського суду за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Враховуючи вищезазначене та зміст
наданих п. ОСОБА_1 прав за довіреністю
б/н від 01.4.2014 року підставним є
висновок, що п. ОСОБА_1 не наділений
правом на підписання позовних заяв,
оскільки про підписання позовних заяв
у довіреності взагалі не йдеться.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 ГПК України
позовна заява повинна містити, зокрема,
ідентифікаційні коди суб'єкта
господарської діяльності за їх
наявності (для юридичних осіб) або
індивідуальні ідентифікаційні номери
за їх наявності (для фізичних осіб -
платників податків).

Натомість, фактично у позовній заяві не
зазначено ідентифікаційних кодів
позивача та відповідача, що є
порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК
України та тягне за собою наслідки,
передбачені п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Наведене узгоджується з правовою
позицією Вищого господарського суду
України, викладену в абз. п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

Окрім того, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Виходячи з аналізу вимог ч.1 ст. 56
Господарського процесуального кодексу
України вбачається, що обов'язок
позивача, прокурора направити
відповідачу копії доданих до позовної
заяви документів не залежить від того
чи є у наявності у відповідача дані
документи.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст.4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

З доданих до позовної заяви документів
вбачається, що в якості доказу
направлення відповідачу копії
позовної заяви з доданими до неї
документами Товариством з обмеженою
відповідальністю «Сільгосп-Центр»
додано фіскальний чек № 2898 від 18.04.2014
року та опис вкладення у цінний лист
від 18.04.2014 року.

Згідно наведеного опису вкладення у
цінний лист, Товариству з обмеженою
відповідальністю «Рітейл-Кепітал»
направлено «Позовну заяву з додатками
у кількість предметів - 2», втім
вичерпного переліку документів, які
були направлені відповідачу заявником
не зазначено, що позбавляє суд
можливості перевірити факт дотримання
заявником вимог ст. 56 ГПК України та
достовірно встановити факт
направлення відповідачу саме доданих
до позовної заяви документів, а не
іншої кореспонденції.

Зазначені обставини є суттєвими,
оскільки нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Таким чином, позовна заява не може бути
прийнята до розгляду та підлягає
поверненню для усунення допущеного
порушення, після чого заявник не
позбавлений права повторно звернутись
з позовною заявою до господарського
суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України).

Керуючись п.п. 1, 2, 6 частини 1 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали б/н від 18 квітня 2014
року Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сільгосп-Центр» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рітейл-Кепітал» про
стягнення грошових коштів - повернути
без розгляду.

Суддя

О.В.Котков