м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/7720/13 23.04.14
За позовом Приватного акціонерного
товариства Страхова компанія "Уніка"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "МаККлин'с"
про відшкодування шкоди в порядку
регресу 10 810,28 грн.
Суддя Цюкало Ю.В.
У засіданні брали участь:
від позивача: не з'явилися;
від відповідача: Івін В.А. (директор).
В судовому засіданні 23 квітня 2014 року,
відповідно до положень Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
19.04.2013 до канцелярії Господарського
суду міста Києва надійшла позовна
заява №124/13 від 16.04.2013 Приватного
акціонерного товариства Страхова
компанія "Уніка" (надалі - позивач) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "МаККлин'с" (надалі -
відповідач) про відшкодування шкоди в
порядку регресу 10 810,28 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.04.2013 прийнято позовну заяву
до розгляду та порушено провадження по
справі № 910/7720/13, розгляд справи
призначено на 20.05.2013.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.05.2013 розгляд справи було
відкладено на 12.06.2013.
У зв`язку із перебуванням судді Цюкала
Ю.В. у відпустці, розпорядженням
заступника голови Господарського суду
міста Києва від 12.06.2013 справу було
передано судді Підченку Ю.О для
розгляду справи.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.06.2013, на підставі ст. 65, 86
Господарського процесуального кодексу
України, прийнято справу до
провадження суддею - Підченком Ю.О. та
призначено розгляд справи на 22.07.2013.
У зв'язку із виходом з відпустки судді
Цюкала Ю.В., з метою уникнення
затягування розгляду справи
розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
01.07.2013 справу було передано судді
Цюкалу Ю.В. для подальшого розгляду
справи.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.07.2013, на підставі ст. 65, 86
Господарського процесуального кодексу
України, прийнято справу до
провадження суддею - Цюкало Ю.В. та
призначено розгляд справи на 22.07.2013.
В судове засідання, призначене на
22.07.2013, з'явився представник позивача,
однак вимог ухвали суду не виконав.
В судове засідання, призначене на
22.07.2013, представник відповідача, не
з'явився, витребувані судом докази не
подав, причин неявки суд не повідомив.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.07.2013 розгляд справи
відкладено на 12.08.2013.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.08.2013 призначено у справі
№910/7720/13 транспортно-трасологічну та
автотоварознавчу експертизи,
проведення яких доручено Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз (КНДІСЕ), зупинено до
проведення судової експертизи та
отримання висновку експерта.
25.09.2013 до канцелярії Господарського
суду міста Києва надійшли матеріали
справи № 910/7720/13 разом з клопотанням
№8743/13-52/8744/13-54 від 16.09.2013 про
забезпечення огляду автомобіля та
автомобільної мийки, та щодо оплати
вартості проведення експертизи.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.09.2013 поновлено провадження
у справі. Розгляд справи призначено на
У зв`язку із перебуванням судді Цюкала
Ю.В. на лікарняному, розпорядженням
заступника голови Господарського суду
міста Києва від 09.10.2013, з метою
дотримання процесуальних строків,
справу було передано судді Підченку
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.10.2013 суддею Підченко Ю.О.
прийнято справу до свого провадження.
Розгляд справи призначено на 28.10.2013.
У зв'язку з виходом з лікарняного судді
Цюкала Ю.В., з метою уникнення
затягування розгляду справи,
розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
10.10.2013 справу було передано судді
Цюкалу Ю.В. для подальшого розгляду
справи.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.10.2013 суддею Цюкало Ю.В.
прийнято справу до свого провадження.
В судове засідання, призначене на
28.10.2013, представники сторін не
з'явились, причин неявки суд не
повідомили, були належним чином
повідомлені про час та дату судового
В судовому засіданні 28.10.2013 було
розглянуто клопотання судових
експертів Бикова В.І. та Берегового С.В.
№8743/13-52/8744/13-54 Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз про забезпечення огляду
автомобіля та автомобільної мийки.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.10.2013 клопотання судових
експертів Бикова В.І. та Берегового С.В.
№8743/13-52/8744/13-54 Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз про забезпечення огляду
автомобіля та автомобільної мийки -
задоволено. Провадження у справі
№910/7720/13 зупинено до проведення судової
експертизи та отримання висновку
15.01.2014 до Господарського суду міста
Києва від Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз надійшов лист №8743/13-52/8744/13-54
від 25.12.2013. У вказаному листі зазначено
про неможливість надання висновку
комплексної трасологічної та
автотоварознавчої експертизи, яка
призначена ухвалою Господарського
суду міста Києва від 12.08.2013 у справі
№910/7720/13.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.01.2014 поновлено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
У зв`язку із перебуванням судді Цюкала
Ю.В. на лікарняному, розпорядженням
голови Господарського суду міста Києва
від 17.02.2014, з метою дотримання
процесуальних строків, справу було
передано судді Підченку Ю.О.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.02.2014 суддею Підченко Ю.О.
прийнято справу до свого провадження.
Розгляд справи призначено на 17.03.2014.
У зв'язку із виходом судді Цюкала Ю.В. з
лікарняного, з метою уникнення
затягування розгляду справи,
розпорядженням голови Господарського
суду міста Києва від 24.02.2014 справу було
передано судді Цюкало Ю.В. для
подальшого розгляду справи.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.02.2014 суддею Цюкало Ю.В.
прийнято до свого провадження справу
№910/7720/13.
В судове засідання, призначене на 17.03.2014
представники сторін не з'явились,
причини неявки суд не повідомили, про
дату, час та місце судового засідання
повідомлені належним чином.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.03.2014 відкладено розгляд
справи на 14.04.2014.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.04.2014 відкладено розгляд
справи у судовому засіданні на 23.04.2014.
В судове засідання, призначене на 23.04.2014
з'явився представник відповідача,
надав документи для долучення до
матеріалів справи, усні пояснення по
суті спору, відповів на запитання суду.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суд не повідомив, про дату, час та місце
судового засідання повідомлений
За приписами ст.65 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається учасникам судового
процесу за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
Відповідно до п.11 листа №01-8/123 від
15.03.2007р. Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2006 році»
до повноважень господарських судів не
віднесено встановлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.
Місцем проживання фізичної особи є
житловий будинок, квартира, інше
приміщення, придатне для проживання в
ньому (гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово (ст.29
Цивільного кодексу України).
Статтею 93 Цивільного кодексу України
встановлено, що місцезнаходженням
юридичної особи є фактичне місце
ведення діяльності чи розташування
офісу, з якого проводиться щоденне
керування діяльністю юридичної особи
(переважно знаходиться керівництво) та
здійснення управління і обліку.
Згідно із ч. 4 ст. 89 вказаного Кодексу
України відомості про
місцезнаходження юридичної особи
вносяться до Єдиного державного
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців»
Єдиний державний реєстр створюється з
метою забезпечення державних органів,
а також учасників цивільного обороту
достовірною інформацією про юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців з
Єдиного державного реєстру.
Наразі, всю судову кореспонденцію було
направлено за адресами відповідача, що
зазначена у позовній заяві та повністю
узгоджуються з відомостями з Витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.
З огляду на неявку відповідача в судове
засідання, господарський суд враховує,
що за змістом ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
прийняття участі у судовому засіданні
є правом сторони. При цьому, норми
вказаної статті зобов'язують сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами.
За приписами ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України спір
має бути вирішено господарським судом
у строк не більше двох місяців від дня
одержання позовної заяви. У виняткових
випадках за клопотанням сторони, з
урахуванням особливостей розгляду
спору, господарський суд ухвалою може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на п'ятнадцять днів.
Статтею 77 зазначеного Кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених ст. 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.
У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3
роз'яснення Вищого арбітражного суду
України від 18.09.1997р. "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України" (з
подальшими змінами) у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
Таким чином, враховуючи вищенаведене,
керуючись принципами розумності
строків судового провадження,
незважаючи на те, що відповідач в
процесі розгляду справи не скористався
правами, передбаченими Господарським
процесуальним кодексом України, за
висновками суду, у матеріалах справи
достатньо документів, які мають
значення для правильного вирішення
спору, внаслідок чого справа може бути
розглянута за наявними у ній
документами відповідно до вимог ст.75
Господарського процесуального кодексу
України, а неявка відповідача не
перешкоджає вирішенню справи по суті.
Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосування
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, суд, -
07.08.2009 між Закритим акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Кредо-Класик» та ОСОБА_4 було укладено
Договір добровільного комплексного
страхування на транспорті №011092/4002/0000099,
за яким було застраховано належний
страхувальнику автомобіль «Nissan Х-Trail»,
Позивач наголошує на тому, що у зв'язку
із вступом в силу Закону України «Про
акціонерні товариства» №514-ІV від
17.09.2008, Страхова компанія
«Кредо-Класик» змінила найменування
типу товариства із Закритого
акціонерного товариства на Приватне
акціонерне товариство.
В свою чергу, згідно рішення Загальних
зборів акціонерів Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «УНІКА»
є правонаступником усіх прав та
обов'язків Приватного акціонерного
товариства «Кредо-Класик».
В позовній заяві позивач наголошує на
тому, що 05.03.2010 гр. ОСОБА_4 приїхав на
автомобілі «Nissan Х-Trail», р/н НОМЕР_1 на
автомийку за адресою: м. Київ, пр-т
Повітрофлотський, 86. Громадянин ОСОБА_4
пояснив, що після мийки автомобіля
виявив розбите переднє лобове скло.
Вказана подія була визнана позивачем
страховим випадком, що підтверджується
Страховим актом №00040150 від 07.04.2010.
Позивач зазначає, що на виконання умов
Договору страхування виплатив на
рахунок, визначений страхувальником
страхове відшкодування у розмірі 10 810,28
грн., що підтверджується платіжним
дорученням №004649 від 16.04.2010.
Позивач вказує на те, що до ПрАТ «СК
«Уніка» перейшло в межах суми 10 810,28 грн.
право вимоги до особи, відповідальної
за заподіяний збиток, а саме до ТОВ
На підставі вищезазначеного позивач
звернувся до суду за захистом
порушених прав та просить суд стягнути
з відповідача в рахунок відшкодування
заподіяної шкоди суму в розмірі 10 810,28
Відповідач не погоджується з
обставинами, викладеними у позовній
заяві та керуючись правом, наданим
чиним законодавством України
звернувся до суду із відзивом,
відповідно до якого заперечує у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі, вважає позов необгрунтованим
та безпідставним з огляду на наступне.
Відповідач зазначає, що позивачем не
надано доказів, які б свідчили про
наявність порушень в діях відповідача.
Також, відповідач наголошує на тому, що
позивачем не доведено в установленному
законом порядку суму відшкодування у
розмірі 10 810,28 грн.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Нормами частини 1 статті 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства. Пунктом 1
частини 2 зазначеної статті визначені
підстави виникнення цивільних прав та
обов'язків, якими зокрема є договори та
Частинами другою статті 1187 Цивільного
кодексу України передбачено, що шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.
Цивільним кодексом України
встановлено, що цивільно-правова
відповідальність виникає лише за
наявності вини особи. Цивільні права та
обов'язки можуть виникати з рішенням
суду. Крім того, Конституція України
закріплює положення, що відображають
сутність презумпції невинуватості (ст.
62): "Особа вважається невинуватою у
вчиненні злочину і не може бути піддана
кримінальному покаранню, доки її вину
не буде доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду". Загалом нормативне
опесередкування презумпції
невинуватості при розгляді справ про
адмістративні правопорушеня має
фрагментарний характер - особа
вважається невинуватою у вчиненні
адміністративного правопорушення,
доки її вина не буде доведена у
передбаченому законом порядку і
зафіксована постановою, що набула
Як вбачається з матеріалів справи, спір
виник внаслідок пошкодження
автомобіля «Nissan X-Trail», р/н НОМЕР_1 після
надання послуг автомийкою «МаККлін'с»,
як зазначає позивач.
Як на доказ в підтвердження власної
правової позиції позивач посилається
на Постанову міліції Солом'янського РУ
ГУМВС України в м. Києві від 10.03.2010.
Дослідивши матеріали справи судом
встановлено, що у відповідності до
вказаної Постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи від
10.03.2010, в порушенні кримінальної справи
по ч. 1, ст. 194 Кримінального кодексу
України відмовлено з огляду на те, що в
матеріалах перевірки відсутні ознаки
злочину. Таким чином з вказаної
постанови вбачається відсутність
неправомірних дій зі сторони
З огляду на вищезазначене, слід зробити
висновок, що в судовому порядку вина
ТОВ «МаККлін'с» не доведена, та
цивільно-правова відповідальність ТОВ
«МаККлін'с» за пошкодження автомобіля
«Nissan X-Trail», р/н НОМЕР_1 не настала.
Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
При цьому, збитками є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки) або доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).
Частиною 1 статтею 1166 Цивільного
кодексу України передбачено, що
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

З аналізу вказаної статті слідує, що
будь-яка майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам або майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується
особою, яка її завдала, в повному
обсязі.

Таким чином, для відшкодування шкоди за
правилами ст. 1166 Цивільного кодексу
України необхідно довести такі факти:
неправомірність поведінки особи;
наявність шкоди; причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та шкодою;
вина завдавача шкоди.

Наявність всіх вищезазначених умов є
обов'язковим для прийняття судом
рішення про відшкодування завданої
шкоди (Ухвала Верховного Суду України
(судова колегія з цивільних справ) від
21.12.2005 р.).

В даному спорі позивачем не доведено
неправомірну поведінку відповідача,
внаслідок якої завдано шкоду
автомобілю «Nissan X-Trail», р/н НОМЕР_1.

Також, позивачем не доведено причинний
зв'язок між протиправною поведінкою
ТОВ «МаККлін'с» та завданою шкодою
автомобілю «Nissan X-Trail», р/н НОМЕР_1.

Отже, враховуючи те, що чинним
законодавством передбачено як
підставу для настання
відповідальності щодо відшкодування
шкоди неправомірні дії, рішення чи
бездіяльність особи, то позивачем не
надано доказів, які б свідчили про
наявність порушень в діях відповідача.

Крім того, суд наголошує на наступному.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом спору є відшкодування
відповідачем заподіяної шкоди у сумі 10
810,28 грн. У даному випадку позивач
посилається на заяву страхувальника на
виплату страхового відшкодування
відповідно до Акта виконаних робіт по
технічному обслуговуванню (ремонту)
автомобіля №321474 від 10.03.2010 виданого ТОВ
«Автомобільний центр Голосіївський»,
квитанцію №70 від 10.03.2010 про оплату
ремонту, платіжне доручення №004649 від
16.04.2010.

У відповідності до ст. 3 Закону України
«Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» оцінка майна, майнових прав -
це процес визначення їх вартості на
дату оцінки за процедурою,
встановленою нормативно-правовими
актами, зазначеними в статті 9 цього
Закону, і є результатом практичної
діяльності суб'єкта оціночної
діяльності.

Статтею 5 вказаного Закону передбачено,
що суб'єктами оціночної діяльності є
зокрема, суб'єкти господарювання -
зареєстровані в установленому
законодавством порядку фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності, а
також юридичні особи незалежно від їх
організаційно-правової форми та форми
власності, які здійснюють господарську
діяльність, у складі яких працює хоча б
один оцінювач, та які отримали
сертифікат суб'єкта оціночної
діяльності відповідно до цього Закону.

Згідно з п.2 ст. 7 Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні», проведення оцінки майна є
обов'язковим у випадках, зокрема,
визначення збитків або розміру
відшкодування у випадках, встановлених
законом.

Статтею 12 вищезазначеного Закону
передбачено, що звіт про оцінку майна є
документом, що містить висновки про
вартість майна та підтверджує виконані
процедури з оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності - суб'єктом
господарювання відповідно до договору.
Звіт підписується оцінювачами, які
безпосередньо проводили оцінку майна,
і скріплюється печаткою та підписом
керівника суб'єкта оціночної
діяльності.

Однак, позивачем не надано Звіту про
оцінку майна, який би містив відомості
про вартість майна, з огляду на що сума
відшкодування у розмірі 10 810,28 грн.
позивачем в установленому порядку не
доведена.

Також, суд зазначає, що справа №910/7720/13
направлялась до Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз для проведення комплексної
трасологічної та авто товарознавчої
експертизи, однак позивачем на вимогу
суду та експертної установи не було
надано для дослідження переднє вітрове
(лобове) скло, яке було встановлене на
автомобілі «Nissan X-Trail», р/н НОМЕР_1 під
час мийки. З огляду на викладене
експертна установа повідомила про
неможливість надання висновку
експертизи у справі №910/7720/13.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Отже, позивач під час розгляду справи
не довів завдання йому збитків у
спірній сумі саме неправомірними діями
відповідача та наявність
причинно-наслідкового зв'язку між
збитками та протиправною поведінкою
відповідача, як і не довів сам факт
понесення збитків.

З огляду на вищезазначене, позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті
судового збору відповідно до положень
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на
позивача, з урахуванням відмови у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 25, 33, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Приватного
акціонерного товариства Страхова
компанія "Уніка"

- відмовити.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Дата підписання повного тексту рішення
- 28.04.2014.

Суддя
Ю.В. Цюкало