ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2014 р.
Справа № 907/1110/13

м. Львів

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

Головуючого - судді
Кордюк Г.Т.

суддів
Зварич О.В.

Якімець Г.Г.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Закарпатполіметали"
від 06.01.2014р. №01-24/1/1

на рішення господарського суду
Закарпатської області від 26.12.2013 року

у справі № 907/1110/13

За позовом: ТзОВ „Закарпатполіметали",
с. Мужієво, Берегівського району

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю „Сауляк" м. Рахів

за участю третіх осіб без самостійних
вимог на стороні відповідача:

- Рахівське ВУЖКГ м.Рахів

- ПАТ „Українська
інноваційно-фінансова компанія" м.Київ

- ПАК „Сауляк Ресорсез Лімітед"
м.Нікосія, Кіпр

- Компанія „Сауляк Ресорсез Лімітед"
Маврикій, Порт-Луіс

- Державна реєстраційна служба
Рахівського районного управління
юстиції м.Рахів,

про визнання недійсними:

- рішення зборів учасників ТОВ „Сауляк"
від 29.07.2002р., оформленого протоколом
зборів №2 від 29.07.2002р.;

- договір поступки частки ТОВ „Сауляк"
від 29.07.2002р., укладений між ТОВ
„Закарпатполіметали" та Рахівською
районною радою;

- Статут ТОВ „Сауляк" (нова редакція) та
Установчий договір ТОВ „Сауляк" (нова
редакція), що затверджені зборами
учасників (протокол №2 від 29.07.2002р.) та
зареєстровані 31.07.2002р. №0142;

- рішення зборів учасників ТОВ „Сауляк"
від 20.11.2002р., що оформлено протоколом №3
від 20.11.2002р.;

- зміни до Статуту ТОВ „Сауляк", що
затверджені загальними зборами ТОВ
„Сауляк" (протокол №3 від 20.11.2002р.) та
зареєстровані 09.12.2002р. №0150;

- рішення зборів учасників ТОВ „Сауляк"
від 23.01.2003р., що оформлено протоколом №4
від 23.01.2003р.;

- зміни до Статуту ТОВ „Сауляк" та зміни
до установчого договору ТОВ „Сауляк",
що затверджені зборами учасників ТОВ
„Сауляк" (протокол №4 від 23.01.2003р.) та
зареєстровані 21.02.2003р. №156;

- рішення зборів учасників ТОВ „Сауляк"
від 27.03.2003р., що оформлено протоколом
зборів учасників №5 від 27.03.2003р.;

- Статут ТОВ „Сауляк" (нова редакція) та
договір про продовження діяльності ТОВ
„Сауляк" (нова редакція установчого
договору), що затверджені загальними
зборами учасників (протокол №5 від
27.03.2003р.) та зареєстровані 28.03.2003р. №0160;

- рішення зборів учасників ТОВ „Сауляк"
від 19.11.2004р., що оформлено протоколом
зборів ТОВ „Сауляк" ;13 від 19.11.2004р.;

- Статут ТОВ „Сауляк" (нова редакція) що
затверджений загальними зборами
учасників (протокол №13 від 19.11.2004р.) та
зареєстрований 31.01.2005р. №1000098;

- рішення зборів учасників ТОВ „Сауляк"
від 25.05.2005р., що оформлено протоколом
зборів учасників ТОВ „Сауляк"25.05.2005р.
№15;

- Статут ТОВ „Сауляк" (нова редакція), що
затверджений загальними зборами
учасників (протокол №15 від 25.05.2005р.) та
зареєстрований 06.06.2005р. №2000098;

- рішення зборів учасників ТОВ „Сауляк"
від 06.08.2007р., що оформлено протоколом
загальних зборів учасників ТОВ
„Сауляк" від 06.08.2007р. №22;

- Статут ТОВ „Сауляк" (нова редакція), що
затверджений загальними зборами
учасників (протокол №2 від 06.08.2007р.), та
зареєстрований 30.08.2007р. №1000098;

- рішення зборів учасників ТОВ „Сауляк"
від 17.11.2008р., що оформлено протоколом
загальних зборів учасників ТОВ
„Сауляк" від 17.11.2008р. №26;

- Статут ТОВ „Сауляк" (нова редакція), що
затверджений загальними зборами
учасників (протокол №26 від 17.11.2008р.), та
зареєстрований 28.11.2008р. №5000098;

- визнати право власності на частку у
статутному капіталі ТОВ „Сауляк" у
розмірі 85% за ТОВ „Закарпатполіметали";

за участю третьої особи із
самостійними вимогами на предмет
спору:

Рахівської районної ради, м. Рахів

про визнання недійсним рішення зборів
учасників ТОВ „Сауляк" від 29.07.2002р., що
оформлено протоколом №2 від 29.07.2002р. та
про визнання права власності на частку
у статутному капіталі ТОВ „Сауляк" у
розмірі 15% за Рахівською районною радою

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Тричинець Н.П. -
представник

від третіх осіб: не з'явились

Права та обов'язки сторін, третіх осіб,
передбачені ст. ст. 20, 22, 27 ГПК України
роз'яснено, заяви про відвід суддів не
поступали. Клопотання про технічну
фіксацію судового процесу не
надходило, тому протокол судового
засідання ведеться з дотриманням вимог
ст. 81-1 ГПК України без забезпечення
повного фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
24.04.2014 року змінено склад колегії,
замість суддів Гриців В.М. та Давид Л.Л.,
в склад колегії введено суддів Зварич
О.В. та Якімець Г.Г..

Рішенням господарського суду
Закарпатської області від 26.12.2013 року у
справі № 907/1110/13 (суддя - Йосипчук О.)
відмовлено у задоволенні позовних
вимог ТзОВ „Закарпатполіметали" до
ТзОВ „Сауляк" та у задоволенні
самостійних вимог Рахівської районної
ради на предмет спору.

Приймаючи рішення у даній справі,
місцевий господарський суд виходив з
того, що корпоративні права позивача,
які сформовано за рахунок власного
вкладу та частки, безвідплатно
отриманої від Рахівської районної
ради, було відчужено за його ж
ініціативою третім особам і уже на
підставі оплатних компенсаційних, а
саме договорів купівлі-продажу від
24.01.2003р., від 23.11.2004р., які затверджені
відповідними загальними зборами
учасників ТзОВ „Сауляк" (Протокол №4
від 23.01.2003р. та №13 від 19.11.2004р.) та із
відповідною реєстрацією змін до
установчих документів ТзОВ „Сауляк", а
тому відсутні порушення майнових прав
та охоронюваних законом інтересів ТзОВ
„Закарпатполіметали" і, відповідно,
підстави для відновлення права
власності на частку у ТзОВ „Сауляк".

Також, місцевий господарський суд у
рішенні прийшов до висновку, що вимоги
позивача щодо визнання недійсними
подальших рішень загальних зборів
учасників та нових редакцій Статуту
ТзОВ „Сауляк" та установчих договорів
ТзОВ „Сауляк", не підлягають
задоволенню, оскільки підставою
недійсності позивачем обрано факт
порушення корпоративних прав, що
належали іншому учасникові -
Рахівській районній раді.

В частині вимоги про недійсність
договору поступки частки ТОВ „Сауляк"
від 29.07.2002р., укладений між ТзОВ
„Закарпатполіметали" та Рахівською
районною радою, місцевий господарський
суд зазначив, що матеріалами справи та
поясненнями сторін встановлено, що
сторони оспореного правочину були
проінформованими про факт укладання
оспореного договору у момент його
укладання (2002 рік), а тому вимоги
позивача та третьої особи із
самостійними вимогами заявлено поза
межами строку позовної давності, яка у
даному випадку темпорально
установлена законодавцем у три роки,
відповідно положень ст.ст.256, 257 ЦК
України (п.6 Перехідних положень ЦК
України).

Крім цього, місцевий господарський суд
у рішенні зазначив, що вимоги третьої
особи із самостійними вимогами на
предмет спору про недійсність зборів
учасників ТзОВ „Сауляк", які оформлено
протоколом зборів учасників № 2 від
29.07.2002р., задоволенню не підлягають,
оскільки погашені строком позовної
давності.

Також, господарський суд у рішенні
вказав, що матеріали справи не містять
доказів про протиправне відчуження
корпоративних прав Рахівської
районної ради чи їх втрату, а тому
вимога останнього про визнання за нею
права власності на частку у ТзОВ
„Сауляк" у розмірі 15%, не підлягає
задоволенню.

Не погоджуючись із рішенням місцевого
господарського суду, ТзОВ
„Закарпатполіметали" подано
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення господарського суду скасувати
та прийняти нове, яким позовні вимоги
задоволити повністю. Зокрема, в
апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що відповідно до вимог ст. 53 Закону
України «Про господарські товариства»
(у редакції, що діяла під час виникнення
спірних правовідносин) передача частки
(її частини) третім особам можлива
тільки після повного внесення вкладу
учасником, який її відступає. При
передачі частки (її частини) третій
особі відбувається одночасний перехід
до неї всіх прав та обов'язків, що
належали учаснику, який відступив її
повністю або частково. Частка учасника
товариства з обмеженою
відповідальністю після повного
внесення ним вкладу може бути придбана
самим товариством.

Таким чином, апелянт вважає, що на
момент відчуження частки Рахівської
районної ради у ТзОВ «Сауляк»
законодавство взагалі не передбачало
можливість існування учасників
товариств з обмеженою
відповідальністю з несплаченими
частками, а тому - правова заборона на
передачу частки (її частини) без
попередньої її сплати стосується будь -
яких третіх осіб - як інших учасників,
так і не учасників.

Також, апелянт вважає, що договір
безоплатної передачі часток від 29.07.2002
року, укладений між ТзОВ
«Закарпатполіметали» та Рахівською
районною радою є таким, що не
відповідає вимогам закону, зокрема,
ст.ст. 52, 53 Закону України «Про
господарські товариства», а тому -
повинен бути визнаний недійсним в
порядку та відповідно до вимог ст. 48
Цивільного кодексу УРСР, який був
чинним під час виникнення спірних
правовідносин.

З огляду на вищенаведене та враховуючи
неправомірну передачу частки
Рахівською районною радою під час
прийняття рішення 29.07.2002 р., Рахівська
районна рада була учасником ТзОВ
«Сауляк» на час прийняття загальними
зборами рішень (від 20.11.2002 р. (протокол
загальних зборів № 3); від 23.01.2003 р.
(протокол загальних зборів № 4); від
27.03.2003 р. (протокол загальних зборів № 5);
від 19.11.2004 р. (протокол загальних зборів
№ 13); від 25.05.2005 р. (протокол загальних
зборів № 15); від 06.08.2005 р. (протокол
загальних зборів № 22); від 17.11.2008 р.
(протокол загальних зборів № 26)), які
стосуються змін до статутного фонду
(капіталу) та прийняття/вибуття нових
учасників

Щодо позовних вимог про визнання
недійсними редакції установчих
документів (статуту та установчого
договору) ТзОВ «Сауляк», апелянт
вважає, що останні не відповідають
вимогам ст. 4 Закону України «Про
господарські товариства», оскільки
установчі документи повинні містити
відомості про вид товариства, предмет і
цілі його діяльності, склад
засновників та учасників, найменування
та місцезнаходження, розмір та порядок
утворення статутного (складеного)
капіталу, порядок розподілу прибутків
та збитків, склад та компетенцію
органів товариства та порядок
прийняття ними рішень, включаючи
перелік питань, по яких необхідна
кваліфікована більшість голосів,
порядок внесення змін до установчих
документів та порядок ліквідації і
реорганізації товариства. Установчі
документи повинні також містити
відомості, передбачені статтями 51, 65, 67
і 76 цього Закону. Відсутність
зазначених відомостей в установчих
документах є підставою для відмови у
державній реєстрації товариства.
Враховуючи, що вказані документи не
містять у складі учасників Рахівську
районну раду, а розмір внеску ТзОВ
«Закарпатполіметали» не відповідає
дійсності, вказані установчі документи
не відповідають чинному законодавству

Також, апелянт зазначає, що як
вбачається з матеріалів справи
(додаток № 2 до протоколу № 26
загальних зборів учасників ТзОВ
«Сауляк» від 17.11.2008 р.) компанія Saulyak
Reusources Ltd. прийняла рішення про свій
вихід із складу учасників ТОВ «Сауляк».
Вказана процедура передбачена ст. 148 ЦК
України та формою реалізації
передбаченого законом права учасника
на припинення корпоративних відносин.
Існуючий власник - Приватна акціонерна
компанія «Saulyak Reusources Ltd.», 100% частки у
статутному капіталі ТОВ «Сауляк» набув
своє право власності на підставі
власної заяви про вступ до складу
учасників (додаток № 1 до протоколу № 26
загальних зборів учасників ТОВ
«Сауляк» від 17.11.2008 р.).

При цьому, можливість проведення
операції «вступу» до складу учасників
товариств з обмеженого
відповідальністю не передбачена
законодавством та матеріали справи не
містять у собі документів,
підтверджуючих платність проведеної
операції.

Таким чином, ПАК «Saulyak Reusources Ltd.» набула
прав на 100% частки у статутному капіталі
ТОВ «Сауляк» не в передбачений
законодавством спосіб та безоплатно.

З огляду на наведене, виходячи з вимог
ст.ст. 388, 392 ЦК України та враховуючи, що
майно, а саме частка у статутному
капіталі ТОВ «Сауляк» у розмірі 100 %,
було набуте Приватним акціонерним
товариством «Saulyak Reusources Ltd.» безплатно у
особи, яка не мала право його
відчужувати (компанії Saulyak Reusources Ltd.) і
безвідплатно (протокол загальних
зборів учасників від 17.11.2008 р. № 26), ТзОВ
«Закарпатполіметали» має право на
визнання права власності на частки у
розмірі 85% за собою.

Також, апелянт вважає поважними
причини пропущення позовної давності,
оскільки ліквідатор ТОВ
«Закарпатполіметали» арбітражний
керуючий Громчаков О. В. був
призначений ухвалою господарського
суду Закарпатської області 20.03.2013 року.
Тобто, до цієї дати чинний ліквідатор
не мав можливості довідатися про
порушення права ТОВ
«Закарпатполіметали» стосовно
прийнятих недійних рішень щодо
відчуження частки у ТОВ «Сауляк», а
тому, є підстави вважати причини
пропущення строку позовної давності
поважними.

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу та представник в судовому
засіданні, вимоги апеляційної скарги
заперечив, просить рішення
господарського суду залишити без змін,
апеляційну скаргу без задоволення.
Зокрема, відповідач зазначає, що
господарський суд першої інстанції
вірно не застосував ч. 2 ст. 53 Закон
України «Про господарські товариства»
(в редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) до спірних
правовідносин, оскільки за договором
поступки частки ТОВ «Сауляк» відбулося
відчуження частки між учасниками
товариства: Рахівською районною радою
та ТОВ «Закарпатполіметали», а не
третіми особами, як прямо передбачено
змістом ч. 2 ст. 53 Закону України «Про
господарські товариства» (в редакції
Закону від 07.03.2002 року № 3095-III), яка
передбачала як порядок відчуження
частки товариства учасником на користь
третіх осіб, так і окремо між
учасниками товариства, що прямо
вбачається із її змісту.

Щодо вимог про визнання недійсними
рішення зборів учасників ТОВ «Сауляк»,
що були прийняті після 29.07.2002р.,
відповідач вважає, що місцевим
господарським судом законно, в межах
норм матеріального та процесуального
права відмовлено в їх задоволенні, у
зв'язку з тим, що Рахівська районна рада
була позбавлена можливості приймати
участь в загальних зборах учасників
товариства під час винесення вказаних
рішень на підставі ст. 21 ГПК України,
згідно якої порушення чи оспорювання
права або охоронюваного законом
інтересу повинно мати місце стосовно
позивача, а не третьої особи.

Також, відповідач вважає, що
господарський суд обґрунтовано
відмовив у вимозі позивача визнати
недійсними зміни до Статуту і
Установчого договору ТОВ «Сауляк»,
внесені 29.07.2002 року, оскільки
оспорюваний договір поступки частки
ТОВ «Сауляк» був прийнятий в рамках і
на підставі чинного законодавства,
тому склад учасників й не повинен
містити Рахівську районну раду.

Крім цього, відповідач вважає, що
обґрунтовано відмовлено позивачу у
вимозі про визнання за ним права
власності на частку у статутному
капіталі ТОВ «Сауляк» у розмірі 85 % та
встановлено, що порушення вимог
чинного законодавствам України під час
поступки частки Рахівської районною
радою на користь позивача не
відбувалось.

Звертає відповідач і увагу на те, що
корпоративні права позивача, які
сформовано за рахунок власного вкладу
та частки, безвідплатно отриманої від
Рахівської районної ради, були
відчужені за його ж ініціативою третім
особам і уже на підставі оплатних
компенсаційних - Договорів купівлі-
продажу від 24.01.2003р., від 23.11.2004р., які
затверджені відповідними загальними
зборами учасників ТОВ «Сауляк»
(Протокол № 4 від 23.01.2003р. та № 13 від
19.11.2004р.) та із відповідною реєстрацією
змін до установчих документів ТОВ
«Сауляк». Таким чином, оскільки
корпоративні права позивача були ним
же відчужено за плату, господарським
судом законно підтверджено
відсутність факту порушення майнових
прав та охоронюваних законом інтересів
ТОВ «Закарпатполіметали» і,
відповідно, відсутність підстав для
відновлення права власності на частку
у ТОВ «Сауляк».

Також, відповідач зазначає про
необґрунтованість обрання позивачем
такого способу захисту, як визнання
права власності на підставі ст. 329 ЦК
України, адже саме товариство є
власником майна, переданого йому
учасниками у власність, одержаних
доходів тощо. Учасники товариства є
володільцями корпоративних прав (ст. 167
ГК України), а право участі у товаристві
є особистим немайновим правом (ст. 100 ЦК
України).

Щодо вимоги позивача про застосування
строку позовної давності, відповідач
вважає, що господарським судом першої
інстанції обґрунтовано не визнано
поважною причину пропуску позовної
давності, зазначеної в позові
(призначення ліквідатором ТОВ
«Закарпатполіметали» 20.03.2013 р.),
оскільки звертається до суду саме
особа, право якої порушено, тому
початок перебігу строку позовної
давності встановлюється саме для цієї
особи, а не для діючого представника,
яким і є ліквідатор на підставі ч. 2 ст. 4
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Третя особа-1 із самостійними вимогами
на предмет спору - Рахівська районна
рада у відзиві на апеляційну скаргу
зазначила, що вважає рішення суду
таким, що прийнято за недоведеністю
обставин, що мають значення для справи,
з невідповідністю висновкам,
викладених у рішенні суду, обставинам
справи та з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, третя особа-1 вважає, що
рішення загальних зборів учасників ТОВ
«Сауляк», оформлене протоколом зборів
учасників від 29.07.2002 р. № 2, було
прийнято з порушенням норм чинного
законодавства, оскільки передбачає
відчуження частки у статутному фонді
товариства з обмеженою
відповідальністю, яка не була сплачена
учасником ні під час реєстрації
товариства, ні після реєстрації. Однак,
судом зроблено висновок, що ст. 53 Закону
України «Про господарські товариства»
(у редакції, що діяла під час виникнення
спірних правовідносин) не містить у
собі обмеження щодо продажу
несплаченої частки іншим
співучасникам.

Проте, вказаний висновок, а фактично -
тлумачення норми законодавства,
зроблено без будь - якого посилання на
норми законодавства або судову
практику, оскільки на момент
відчуження частки Рахівської районної
ради у ТОВ «Сауляк» законодавство
взагалі не передбачало можливість
існування учасників товариств з
обмеженою відповідальністю з
несплаченими частками, а тому - правова
заборона на передачу частки (її
частини) без попередньої її сплати
стосується будь - яких третіх осіб-як
інших учасників, так і не учасників.

Також, третя особа зазначає, що згідно
п.п. 19, 20 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
виключно на пленарних засіданнях
районної, обласної ради вирішуються
такі питання, зокрема, вирішення за
дорученням відповідних рад питань про
продаж, передачу в оренду, концесію або
під заставу об'єктів комунальної
власності, які забезпечують спільні
потреби територіальних громад і
перебувають в управлінні районних,
обласних рад, а також придбання таких
об'єктів в установленому законом
порядку; вирішення в установленому
законом порядку питань щодо управління
об'єктами спільної власності
територіальних громад сіл, селищ, міст,
районів у містах, що перебувають в
управлінні районних і обласних рад;
призначення і звільнення їх
керівників. Таким чином, питання щодо
відчуження 15% права на статутний фонд
ТОВ «Сауляк» повинно було прийматися
на пленарному засіданні Рахівської
районної ради, але такого рішення сесія
Рахівської районної ради не приймала.

При цьому, судом встановлено, що
рішення зборів учасників ТОВ «Сауляк»,
яке оформлено протоколом зборів
учасників № 2 від 29.07.2002 р. є спірним,
тобто, неправомірним, але відмовлено у
задоволенні вимог у зв'язку зі строком
позовної давності.

Враховуючи, що предметом позовних
вимог Рахівської районної ради є саме
організаційно - господарські
зобов'язання, як зобов'язання між
суб'єктом господарювання та власником,
який є засновником даного суб'єкта,
позовна давність не повинна бути
застосовуватися.

Також, третя особа-1 зазначає, що згідно
ст. 392 ЦК України власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності. Враховуючи, що частка у
статутному капіталі ТОВ «Сауляк»
оспорюється та не визнається
відповідачем, судом зроблено помилкові
висновки про відсутність підстав для
задоволення вимоги щодо визнання права
власності.

Позивач та треті особи в судове
засідання явку уповноважених
представників не забезпечили, про
причини неявки не повідомили, хоча були
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи.

23.04.2014 року до початку судового
засідання від представника позивача
надійшла телеграма про розгляд справи
без участі представника у зв'язку із
неможливістю забезпечення явки в
судове засідання.

Розглянувши в судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та оцінивши наявні в
ній докази, заслухавши в судовому
засіданні доводи та заперечення
представника відповідача, апеляційний
господарський суд вважає, що рішення
господарського суду належить залишити
без змін, апеляційну скаргу без
задоволення, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи,
20.11.2001 року на загальних зборах
учасників, оформлених протоколом № 1
(а.с. ) учасниками ТзОВ
«Закарпатполіметали» (85%) та Рахівська
районна рада Закарпатської області (15%),
створено товариство з обмеженою
відповідальністю «Сауляк».

У відповідності із вказаним рішенням
08.02.2002 р. Рахівською районною державною
адміністрацією Закарпатської області
зареєстровано товариство з обмеженою
відповідальністю «Сауляк» із
статутним капіталом 12 000,00 грн., який
розподілений між учасниками наступним
чином: ТзОВ «Закарпатполіметали»
вносить грошові кошти у сумі 10 200,00 грн.,
що складає 85% статутного фонду
товариства та Рахівська районна рада
Закарпатської області вносить грошові
кошти у сумі 1 800,00 грн., що складає 15%
статутного фонду товариства.

29.07.2002 року на загальних зборах
учасників ТзОВ «Сауляк», оформлених
протоколом № 2, було прийнято рішення,
яким погоджено продаж ТОВ
«Закарпатполіметали» 15 відсоткової
частини своєї частки (у розмірі 85
відсотків) Рахівському ВУЖКГ і
прийняти останнього до складу
учасників Товариства; погоджено
відступлення Рахівською районною
радою належної їй 15 відсоткової частки
на користь ТОВ «Закарпатполіметали» з
виходом Рахівської районної ради з
Товариства; оформлено продаж та
відступлення часток у статутному фонді
товариства окремими договорами.

На підставі цього рішення, 29.07.2002 року
між ТзОВ «Закарпатполіметали» та
Рахівською районною радою
Закарпатської області було укладено
договір поступки частки ТзОВ «Сауляк»
(а.с. 44), згідно умов якого (п. 1.1
договору), Рахівська районна рада
безоплатно передала у власність ТОВ
«Закарпатполіметали» свою неоплачену
частку у статутному фонді товариства з
обмеженою відповідальністю «Сауляк», а
ТОВ «Закарпатполіметали» прийняло цю
частку. Згідно п. 3.3 цього договору,
частка Рахівської районної ради у
статутному фонді товариства не
оплачена.

Окрім цього, на підставі
вищенаведеного, зміни до установчих
документів були оформлені новою
редакцією Статуту ТОВ «Сауляк» та
зареєстровані Рахівською районною
державною адміністрацією 31.07.2002 р.,
запис в ЖЗРЮ1 № 0142 (а.с. 45).

20.11.2002 р. на загальних зборах учасників
ТзОВ «Сауляк», оформлених протоколом №
3, було прийнято рішення щодо
збільшення статутного капіталу за
рахунок додаткового внеску ТзОВ
«Закарпатполіметали» на суму 205 000,00
грн., в наслідок чого, статутний фонд
відповідача склав 217 000,00 грн. та був
розподілений наступним чином - ТзОВ
«Закарпатполіметали» 99,17 %, що складає
215 200,00 грн., КП «Рахівське виробниче
управління житлово-комунального
господарства» 0,83%, що складає 1 800,00 грн.

На загальних зборах учасників ТзОВ
«Сауляк», які оформлені протоколом
зборів учасників № 4 від 23.01.2003 р. було
прийнято рішення щодо погодження
продажу частини частки у статутному
капіталі товариства, яка належить ТзОВ
«Закарпатполіметали» номінальною
вартістю 54 235,00 грн., що становить 24,99 %
статутного фонду товариства,
Відкритому акціонерному товариству
«Українська іноваційно-фінансова
компанія» за ціною 1 800 000,00 грн.

На підставі цього рішення, між
позивачем та ВАТ «Українська
іноваційно-фінансова компанія»
(третьою особою-3) було укладено договір
купівлі - продажу частки в ТзОВ
«Сауляк» від 24.01.2003 року (а.с. 59) . Зміни
до установчих документів були
зареєстровані Рахівською районною
державною адміністрацією 21.02.2003 р.,
запис в ЖЗРЮ1 № 156 (а.с. 59). Відповідно до
вказаних змін частки у статутному
фонді відповідача були розподілені
наступним чином: ТзОВ
«Закарпатполіметали»: 74,18 %, що складає
160 965,00 грн.; КП «Рахівське
виробниче управління житлово -
комунального господарства»: 0,83%, що
складає 1 800,00 грн.; ВАТ «Українська
іноваційно - фінансова компанія»: 54 235,00
грн., що складає 24,99 %.

Окрім вищенаведеного, як вбачається з
матеріалів справи, на загальних зборах
учасників ТзОВ «Сауляк», які оформлені
протоколом зборів учасників № 5 від
27.03.2003 р. було прийнято рішення щодо
включення до складу учасників
товариства Компанії «Сауляк Ресорсез
Лімітед» та збільшення статутного
фонду за рахунок додаткових внесків
вказаної компанії. Зміни до статутних
документів були оформлені новою
редакцією Статуту, яка зареєстрована
Рахівською районною державною
адміністрацією 28.03.2003 р., запис в ЖЗРЮ 1
№ 0160. Відповідно до вказаних змін
статутний фонд Товариства склав 642 765,00
грн. та частки у статутному фонді
відповідача були розподілені
наступним чином - ТзОВ
«Закарпатполіметали»: 25,04 %, що складає
160 965,00 грн.; КП «Рахівське виробниче
управління житлово - комунального
господарства»: 0,28%, що складає 1 800,00
грн.; Компанія «Сауляк Ресорсез
Лімітед»: 480 000,00 грн., що складає 74,68 %.

Рішенням зборів учасників товариства
від 19.11.2004 року, оформлених протоколом
№ 13, учасниками товариства вирішено
відступити частку ТзОВ «Сауляк», що
належить ТзОВ «Закарпатполіметали» на
користь компанії «Сауляк Ресорсез
Лімітед». Відповідно до вказаних змін
статутний фонд товариства склав 642 765,00
грн. та частки у статутному фонді
відповідача були розподілені
наступним чином: КП «Рахівське
виробниче управління житлово -
комунального господарства»: 0,28%, що
складає 1 800,00 грн.; Компанії «Сауляк
Ресорсез Лімітед»: 640 965,00 грн., що
складає 99,72 %. Зміни до статутних
документів були оформлені новою
редакцією Статуту, яка зареєстрована
Державним реєстратором Рахівської
районної ради 31.01.2005 р., номер запису:
1.

25.05.2005 року на загальних зборах
учасників ТзОВ «Сауляк», оформлених
протоколом № 15, було прийнято рішення
щодо збільшення статутного фонду
товариства на 250 000,00 доларів США, в
наслідок чого, статутний фонд
товариства склав 1 905 265,00 грн., частки у
статутному фонді відповідача були
розподілені наступним чином - КП
«Рахівське виробниче управління
житлово - комунального господарства»:
0,28%, що складає 5 335,00 грн. та Компанія
«Сауляк Ресорсез Лімітед»: 1 899 930,00 грн.,
що складає 99,72 %. Відповідні зміни до
статутних документів були оформлені
новою редакцією Статуту, яка
зареєстрована Державним реєстратором
Рахівської районної ради 06.06.2005 р.,
номер запису: 2000098. Відповідно до
вказаних змін

На загальних зборах учасників ТзОВ
«Сауляк», оформлених протоколом № 22
від 06.08.2007 року, прийнято рішення про
виключення Рахівського ВУЖКГ зі складу
учасників та додатковому внеску
Компанії «Сауляк Ресорсез Лімітед» до
статутного капіталу товариства у
розмірі 5 335,00 грн.

На загальних зборах учасників ТзОВ
«Сауляк», оформлених протоколом № 26
від 17.11.2008 року, прийнято рішення про
прийняття в якості учасника товариства
Приватну акціонерну компанію «Saulyak
Reusources Ltd.» та вихід зі складу учасників
Компанії «Сауляк Ресорсез Лімітед».

Звертаючись з позовом, позивач
стверджує про порушення відповідачем
вимог чинного законодавства при
прийнятті рішень вищим органом
управління товариством з обмеженою
відповідальністю „Сауляк". Зокрема,
позивач вважає, що в порушення вимог ст.
53 Закону України «Про господарські
товариства" (в редакції Закону від
07.03.2002 року № 3095-III, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин), яка
передбачає можливість передачі частки
третім особам тільки після повного
внесення вкладів учасником, який її
відступає, а саме під час прийняття
зборами учасників ТОВ „Сауляк"
рішення, оформленого протоколом №2 від
29.07.2002р. та укладання договору поступки
частки ТОВ „Сауляк" від 29.07.2002р.,
Рахівська районна рада, як учасник
товариства не сплатила своєї частки у
статутному фонді і, відповідно не
вправі була відчужувати неоплачену
частку іншій особі за договором.

Вимоги позивача, що стосуються
недійсності рішень загальних зборів
учасників, які прийняті після 29.07.2002р.,
ґрунтуються на тому, що у цих
засіданнях зборів учасників не
приймала участь Рахівська районна
рада, в якості потенційного учасника,
що є порушенням ст. 60 Закону України
„Про господарські товариства".
Аналогічно, з причини відсутності у
складі учасників ТОВ „Сауляк"
Рахівської районної ради та
невідповідності розміру внеску іншого
учасника - ТОВ „Закарпатполіметали"
фактичному, аргументуються вимоги
позивача про визнання недійсними
статутів наступних редакцій та
установчих договорів про заснування та
діяльність ТОВ „Сауляк". У цьому
випадку, позивач вважає, що відбулося
порушення ст.ст.4, 37, 51, 65, 67, 76 Закону
України „Про господарські товариства"
та ст.31 Закону України „Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців".

Як вбачається з матеріалів справи та
зазначалось вище, рішенням загальних
зборів учасників товариства,
оформлених протоколом № 2 від 29.07.2002
року, вирішено, що ТОВ
„Закарпатполіметали" 15 відсотків
своєї частки у статутному фонді
товариства продає КП «Рахівське
виробниче управління житлово -
комунального господарства», а також
Рахівська районна рада належну їй
частку в статутному фонді у розмірі 15 %
відступає на користь іншого учасника -
ТОВ „Закарпатполіметали".

Рішення про відступлення частки
Рахівської районної ради іншому
учаснику товариства - ТОВ
„Закарпатполіметали" було оформлено
договором поступки частки від 29.07.2002р.,
згідно з яким Рахівська районна рада в
особі Голови Ради Беркера М.М.
безоплатно передала у власність ТОВ
„Закарпатполіметали" свою неоплачену
частку у статутному фонді ТОВ „Сауляк".

У відповідності до ст. 167 ГК України,
корпоративні права - це права особи,
частка якої визначається у статутному
фонді (майні) господарської
організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарським товариством,
отримання установленої частки
прибутку у вигляді дивідендів та
активів у разі ліквідації останньої
відповідно до закону, а також інші
правомочності, передбачені законом та
статутними документами.

Вимогами ст.53 Закону України «Про
господарські товариства» (в редакції
Закону України від 07.03.2002 року № 3095-III,
що діяла на момент виникнення спірних
правовідносин) передбачено можливість
передачі частки третім особам тільки
після повного внесення вкладів
учасником, який її відступає.

Аналогічні положення встановлені і у п.
3.2 Статуту ТОВ „Сауляк" та п. 11
Установчого договору в редакції, що
затверджена Рішенням зборів учасників,
оформленого протоколом № 1 від 20.11.2001
року.

Отже, чинним на момент здійснення
спірних правочинів законодавством
було передбачені спеціальні обмеження
щодо переходу права на частку у
статутному фонді, а саме у відношення
до третіх осіб, які не є учасниками
цього товариства, така можливість
існує виключно у випадку якщо ця
частка, яка відступається, є сплаченою
власником.

Як зазначалось вище, у спірній ситуації
неоплачена частка Рахівської районної
ради була передана іншому учасникові
ТОВ „Сауляк", а не третій особі,
відповідно колегія суддів вважає, що
місцевим господарським судом вірно
зроблено висновок про неможливість
застосування до спірних правовідносин
положення ч. 2 ст. 53 Закону України «Про
господарські товариства» (в редакції
Закону України від 07.03.2002 року № 3095-III,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин).

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що місцевим господарським
судом зроблено вірний висновок, що
відсутні обґрунтовані підстави для
визнання недійсним рішення зборів
учасників ТОВ „Сауляк, оформлене
протоколом №2 від 29.07.2002р..

Окрім цього, як вбачається із
матеріалів, корпоративні права
позивача, які сформовано за рахунок
власного вкладу та частки,
безвідплатно отриманої від Рахівської
районної ради, були відчужені за його ж
ініціативою третім особам і уже на
підставі оплатних компенсаційних
Договорів купівлі-продажу від 24.01.2003р.,
від 23.11.2004р., які затверджені
відповідними загальними зборами
учасників ТОВ „Сауляк" (протокол №4 від
23.01.2003р. та №13 від 19.11.2004р.) та із
відповідною реєстрацією змін до
установчих документів ТОВ „Сауляк".

Отже, оскільки корпоративні права
позивача були ним же відчужено за
плату, відповідно колегія суддів
погоджується із висновком місцевого
господарського суду щодо відсутності
факту порушення майнових прав та
охоронюваних законом інтересів ТОВ
„Закарпатполіметали" та підстав для
відновлення права власності на частку
у ТОВ „Сауляк".

Зважаючи на вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком
місцевого господарського суду, що з тих
же підстав не підлягають судовому
захисту і вимоги позивача щодо
визнання недійсними подальших рішень
загальних зборів учасників та нових
редакцій Статуту ТОВ „Сауляк" та
установчих договорів ТОВ „Сауляк",
оскільки підставою недійсності
позивачем обрано факт порушення
корпоративних прав, що належали іншому
учасникові - Рахівській районній раді.

Щодо клопотання позивача про
поновлення строку позовної давності
при зверненні до суду з позовом та
покликання останнього на поважність
причин пропуску строку позовної
давності, судова колегія зазначає
наступне:

Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 10
від 29.05.2013р. «Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів», за
змістом частини першої статті 261 ЦК
України позовна давність
застосовується лише за наявності
порушення права особи. Отже, перш ніж
застосовувати позовну давність,
господарський суд повинен з'ясувати та
зазначити в судовому рішенні, чи
порушене право або охоронюваний
законом інтерес позивача, за захистом
якого той звернувся до суду. У разі коли
такі право чи інтерес не порушені, суд
відмовляє в позові з підстав його
необґрунтованості. І лише якщо буде
встановлено, що право або охоронюваний
законом інтерес особи дійсно порушені,
але позовна давність спливла і про це
зроблено заяву іншою стороною у справі,
суд відмовляє в позові у зв'язку зі
спливом позовної давності - за
відсутності наведених позивачем
поважних причин її пропущення.

Аналогічної позиції дотримується і
Верховний Суд України у своїй
постанові від 12.06.2007 року у справі
№П-9/161-16/165, де зазначено, що правила про
позовну давність, відповідно до ст. 267
ЦК України, мають застосовуватися лише
тоді, коли буде доведено існування
самого суб'єктивного права. У випадках
відсутності такого права або коли воно
ніким не порушене, в позові має бути
відмовлено не з причин пропуску строку
позовної давності, а в зв'язку з
необґрунтованістю самої вимоги.

Оскільки, судовою колегією
встановлено, що право позивача спірним
рішенням загальних зборів учасників
товариства не порушено, то за таких
обставин у задоволенні позовних вимог
слід відмовити у зв'язку відсутністю
порушеного права, а не у зв'язку із
пропуском позивачем позовної даності.

Окрім вищенаведеного, як вбачається з
матеріалів справи, Рахівською районною
радою (третя особа із самостійними
вимогами на предмет спору) заявлено
самостійні вимоги, згідно з якими
остання просить визнати недійсним
рішення зборів учасників ТОВ „Сауляк"
від 29.07.2002р., що оформлено протоколом №2
від 29.07.2002р. та визнати права власності
на частку у статутному капіталі ТОВ
„Сауляк" у розмірі 15% за Рахівською
районною радою з мотивів, що ідентичні
мотивам позивача, викладені у його
позовній заяві.

Обґрунтовуючи свої вимоги, Рахівська
районна рада зазначає, що в порушення
вимог ст. 53 Закону України «Про
господарські товариства" (в редакції,
що діяла у 2002 році, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин), яка
передбачає можливість передачі частки
третім особам тільки після повного
внесення вкладів учасником, який її
відступає, а саме під час прийняття
зборами учасників ТОВ „Сауляк"
рішення, оформленого протоколом №2 від
29.07.2002р., районна рада, як співучасник
товариства не сплатила своєї частки у
статутному фонді і, відповідно не була
вправі відчужувати неоплачену частку
іншій особі за договором.

Крім цього, Рахівська районна рада
покликається на порушення п. 20 ч. 1 ст. 43
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», а саме
зазначає, що вирішення в установленому
законом порядку питань щодо управління
об'єктами спільної власності
територіальних громад сіл, селищ, міст,
районів у містах, що перебувають в
управлінні районних і обласних рад;
призначення і звільнення їх
керівників, вирішуються виключено на
пленарних засіданнях районної чи
обласної рад, однак, районна рада не
приймала відповідного рішення про
відчуження частки у статутному фонді
ТОВ „Сауляк".

Відповідно до ст.ст. 257, 261 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки з
моменту, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту. Згідно норми
ст. 267 ЦК України, заяву про
застосування позовної давності у
справі може подати лише сторона і до
винесення рішення судом.

Як вбачається з матеріалів справи,
Рахівська районна рада у позовній
заяві не заявляє про пропущення нею
строку позовної давності та не клопоче
про поновлення даного строку. А тому,
зважаючи на те, що хоча рішення зборів
учасників ТОВ „Сауляк", яке оформлено
протоколом зборів учасників №2 від
29.07.2002р. є спірним, а права органу
місцевого самоврядування - порушеними,
оскільки районна рада не приймала
відповідного рішення про відчуження
частки у статутному фонді ТОВ „Сауляк"
у відповідності до вимог п.п. 19, 20 ч. 1 ст.
43 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», місцевим
господарським судом зроблено
обґрунтований висновок, що вимоги
третьої особи із самостійними вимогами
на предмет спору, задоволенню не
підлягають, оскільки погашені строком
позовної давності.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України,
Львівський апеляційний господарський
суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення господарського суду
Закарпатської області від 26.12.2013 року у
даній справі залишити без змін,
апеляційну скаргу ТОВ
„Закарпатполіметали" - без
задоволення.

2. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України в порядку та строки,
встановлені ст.ст. 109, 110 ГПК України.

Головуючий - суддя
Кордюк Г.Т.

суддя
Зварич О.В.

суддя
Якімець Г.Г.