ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2014 р.
Справа № 914/1178/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «50х50», м. Миколаїв
Львівської області

до: Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Західпромбудпостач», м. Львів

про: стягнення 841,29 грн. заборгованості
за Договором №П-08 від 21.01.2011 р.

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Емха Л.М.

Представники сторін:

від позивача: Борачок В.М. (довіреність
від 23.04.2014 року)

від відповідача: не з'явився

Представнику позивача роз'яснено його
права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20,
22 ГПК України. Заяв про відвід судді не
подавалось. У судовому засіданні 24.04.2014
року оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суть спору: Господарським судом
Львівської області розглядається
справа за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю « 50х50» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Західпромбудпостач» про стягнення
841,29 грн. заборгованості за Договором
№П-08 від 21.01.2011 р.

Ухвалою суду від 10.04.2014 року позовну
заяву прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 24.04.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються
невиконанням відповідачем умов
Договору №П-08 від 21.01.2011 р. в частині
оплати вартості поставленого товару,
внаслідок чого у нього виникла
заборгованість перед позивачем.

24.04.2014 року представником позивача
через канцелярію суду подано заяву
вх.№2096/14 про зменшення розміру
позовних вимог, відповідно до якої
позивач просить суд врахувати часткове
погашення заборгованості відповідачем
на суму 4730,00 грн. та стягнути з
відповідача 841,29 грн. Дана заява
прийнята судом.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, позовні вимоги з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог підтримав, просив позов
задоволити повністю з підстав,
наведених у позовній заяві.

Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, вимог ухвали суду від 10.04.2014
року не виконав, проти задоволення
позову у встановленому законом порядку
не заперечив, причин неявки та
невиконання вимог ухвали суду не
повідомив, хоча про час та місце
проведення судового засідання був
належним чином повідомлений.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представника відповідача за
наявними у справі матеріалами, яких
достатньо для встановлення обставин і
вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, повно та об'єктивно
дослідивши докази в їх сукупності, суд
встановив наступне.

21.01.2011 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю « 50х50» (Продавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Західпромбудпостач» (Покупець)
укладено Договір №П-08 (Договір),
відповідно до п.1.1. якого Продавець
зобов'язався поставити, а Покупець -
прийняти й оплатити цемент та інші
будівельні матеріали (Товар) та послуги
у кількості, асортименті, терміни і за
ціною відповідно до умов даного
Договору та додатково погоджених
Специфікацій, що є невід'ємною частиною
даного Договору.

На виконання умов Договору позивач
відвантажив відповідачу 10,7 тон цементу
марки Портланд ПЦ ІІ/А-Ш 400 на суму 9030,00
грн., що підтверджується долученими до
матеріалів справи видатковими
накладними № 1802/116 від 18.02.2011 року та №
2903/113 від 29.03.2011 року.

Доставка проводилась по цінах,
обумовлених сторонами в специфікації
№ 1 від 21.01.2011 року.

Як зазначив позивач в позовній заяві,
відповідач в односторонньому порядку
відмовився від взятих на себе
зобов'язань, провівши остаточний
розрахунок за поставку 18 лютого та
часткову оплату за поставлену
продукцію 29 березня 2011 року згідно
платіжного доручення № 323 від 25.12.2013
року. Згідно бухгалтерських даних
позивача основна заборгованість
станом на 25.02.2014 року становила 4730,00 грн.

У відповідності до п.7.1 Договору
позивачем прийняті міри по узгодженню
спору в досудовому порядку шляхом
направлення на адресу відповідача
претензії № 47 від 09.12.2013 року з вимогою
в семиденний термін оплатити
заборгованість.

Однак, станом на день подання позову
відповідачем борг не погашений,
відповіді на претензію не отримано.

У судовому засіданні представником
позивача до матеріалів справи долучено
копію платіжного доручення № 63 від
26.03.2014 року на суму 4730,00 грн., з якого
вбачається, що відповідачем погашена
суму основної заборгованості в повному
обсязі.

Відтак, позивач просить суд стягнути з
відповідача 330,01 грн. пені, 440,26 грн. 3 %
річних та 71,02 грн. інфляційних
нарахувань.

Дослідивши представлені суду докази,
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, підставними та такими,
що підлягають до задоволення повністю
з огляду на наступне.

Згідно ст. 175 Господарського Кодексу
України майнові зобов'язання, які
виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Статтею 174 Господарського Кодексу
України визначено, що господарські
зобов'язання виникають, зокрема,
безпосередньо з господарського
договору, інших угод, передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать, а також внаслідок подій, з
якими закон пов'язує настання правових
наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до статті 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Між сторонами у справі виникли
договірні відносини на підставі
Договору №П-08 від 21.01.2011 р.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до п. 4.2. Договору оплата
Покупцем за Товар проводиться коштами
на умовах 100 % попередньої оплати на
поточний рахунок Продавця. До окремих
поставок за умови попереднього
погодження з Продавцем можливе
відтермінування оплати Товару до 15-ти
календарних днів з моменту
відвантаження.

Відтак, термін оплати за поставку
товару підлягав відповідно до 05.03.2011
року та 13.04.2011 року.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання. Статтею 611 Цивільного
кодексу України передбачені наслідки
порушення зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджено факт
поставки позивачем відповідачу 10,7 тон
цементу марки на суму 9030,00 грн. на
підставі долучених до матеріалів
справи видаткових накладних № 1802/116 від
18.02.2011 року та № 2903/113 від 29.03.2011 року.

У свою чергу відповідач своїх
зобов'язань в частині повної та
своєчасної оплати поставленого товару
не виконав.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що у
випадку порушення Покупцем термінів
оплати, згідно умов даного Договору,
він сплачує Продавцю пеню в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного Банку України від
несплаченої суми за кожен день
протермінування.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З урахуванням зазначеного, суд вважає
підставними та обґрунтованими вимоги
позивача про стягнення з відповідача
нарахованих 330,01 грн. пені, 440,26 грн. 3 %
річних та 71,02 грн. інфляційних
нарахувань.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оскільки спір виник з вини відповідача,
у відповідності до ст. 49 ГПК України
судовий збір в сумі 1827,00 грн. слід
покласти на нього в повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись
Конституцією України, ст.ст. 526, 530, 610, 625,
655, 692, 712 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 174, 175 Господарського кодексу
України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84, 85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Західпромбудпостач» (79049, м. Львів, вул.
Трильовського, будинок 8-А, квартира 13;
ідентифікаційний код юридичної особи
31730331) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю « 50х50» (81600, Львівська
область, м. Миколаїв, вул. Болоня,
будинок 22; р/р 3100 в АТ Укрсиббанк м.
Харків, МФО 351005; ідентифікаційний код
юридичної особи 32991624) 330,01 грн. пені, 440,26
грн. 3 % річних, 71,02 грн. інфляційних
нарахувань та 1827,00 грн. суми судового
збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК
України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 29.04.2014 р.

Суддя
Кидисюк Р.А