м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/2631/14 25.04.14
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Територія Інвест"
до Публічного акціонерного товариства
про визнання недійсним договору.
Суддя Шкурдова Л.М.
при секретарі судового засідання
від позивача: - Тарабара Н.В. за дов. б/н
від відповідача: - Кучерявий Д.В. за дов.
№ 08.42-186/84-3255 від 17.12.2013.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Господарським судом міста Києва
розглядається справа за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Територія Інвест" до
Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк" про визнання недійсним
іпотечного договору від 11.07.2011,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в
реєстрі за № 3576.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
спірний договір з боку позивача
укладено на підставі протоколу № 12
загальних зборів учасників від 24.06.2011,
який на думку позивача підписано
ОСОБА_4, що не мав необхідного обсягу
повноважень на підписання його від
імені довірителів позивача, а також у
зв'язку з відсутністю погодження
засновників на укладення спірного
договору у відповідності з п. 22.15
Відповідач 18.03.2014 через відділ
канцелярії суду подав клопотання б/н
від 18.03.2014 про припинення провадження у
справі, згідно з яким просив суд
припинити провадження у даній справі
на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України), яке не підлягає
задоволенню, оскільки наявність
застереження про розгляд спорів між
сторонами у третейському суді не
позбавляє їх права на звернення до
господарського суду для вирішення
Також відповідач 18.03.2014 через відділ
канцелярії суду подав відзив на
позовну заяву, відповідно до якого
проти позову заперечив, зазначивши, що
довіреностями від 08.12.2009 та від 17.01.2011
від імені учасників ТОВ «Територія
Інвест» Компанії «Содано Ентерпрайзис
Лімітед» та Компанії «Ріо Лімітед»
надано право ОСОБА_4 на підписання
протоколу № 12 від 24.06.2011; а також навіть
за відсутності попереднього
затвердження оспорюваного договору
загальними зборами учасників ТОВ
«Територія Інвест», немає законних
підстав для визнання іпотечного
договору від 11.07.2011 недійсним, адже
повноваження генерального директора
Зоренка А.А. щодо розпорядження майном
Товариства будь-яким чином обмежені не
були, у зв'язку з чим у задоволенні
позовних вимог просив відмовити.
У судовому засіданні 22.04.2014 було
оголошено перерву до 25.04.2014.
Відповідачем 24.04.2014 подано заяву б/н від
22.04.2014 про накладення арешту на майно,
відповідно до якого останній на
визнання недійсним іпотечного
договору від 11.07.2011, просив суд накласти
арешт на нежитлові приміщення з №1 по
№7 групи приміщень №41 (в літ. А),
загальною площею 84,70 кв.м, що
знаходяться за адресою: Україна, місто
Київ, вулиця Паньківська, будинок 18 - до
повного виконання Товариством з
обмеженою відповідальністю «Монарх
Рітейл Україна» зобов'язань перед
Публічним акціонерним товариством
«Укрсоцбанк» за генеральним договором
№ 06.3-ГД-1 від 11.07.2011.
У судовому засіданні 25.04.2014 представник
позивача наполягав на задоволенні
позовних вимог, позов просив
Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив, у
задоволенні позовних вимог просив
Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, суд
Як підтверджено матеріалами справи,
11.07.2011 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Територія Інвест»
(далі - іпотекодавець, позивач) та
Публічним акціонерним товариством
«Укрсоцбанк» (далі - іпотекодержатель,
відповідач), в особі генерального
директора Зоренка А.А., який діяв на
підставі статуту, протоколу № 1
загальних зборів учасників від 12.03.2008
та протоколу № 12 загальних зборів
учасників від 24.06.2011, що виступає
майновим поручителем за зобов'язаннями
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Монарх Рітейл
Україна» (далі - клієнт) за генеральним
договором № 06.3-ГД-1 від 11.07.2011 (далі -
основне зобов'язання), було укладено
іпотечний договір (з майновим
поручителем) (далі - Договір),
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 та зареєстрований в
реєстрі за № 3576.
Відповідно до п. 1.1 Договору
іпотекодавець передав в іпотеку
іпотекодержателю у якості
забезпечення виконання клієнтом
зобов'язань за основним зобов'язанням
наступне нерухоме майно: нежилі
приміщення з № 1 по № 7 (групи приміщень
№ 41 в літ. А), загальною площею 84,70 кв.м,
що знаходиться за адресою: Україна,
місто Київ, вулиця Панківська, будинок
18, що належать іпотекодавцю на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу нежилих приміщень,
укладеного між іпотекодавцем та ТОВ
«Спільне Українсько-Російське
підприємство «Пальміра Рута»,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 24.12.2008 (далі - нежитлове
приміщення, предмет іпотеки).
Згідно з п. 1.2 Договору іпотечна
вартість предмета іпотеки за згодою
сторін склала 1 746 000,00 грн.
Відповідно до п. 3 статуту позивача
засновниками та учасниками Товариства
є: Компанія «Ріо Лімітед» - юридична
особа за законодавством Республіки
Кіпр та Компанія «Содано Ентерпрайзес
Лімітед» - юридична особа за
законодавством Республіки Кіпр.
Згідно п. 22.15 статуту позивача до
компетенції загальних зборів
учасників ТОВ «Територія Інвест»
віднесено питання попереднього
затвердження правочинів (договорів,
контрактів), що укладаються
Товариством на суму, що перевищує
еквівалент 50 000,00 дол. США або
еквівалент цієї суми в іншій валюті, на
дату складення проекту правочину
(договору, контракту).
На виконання п. 22.15 статуту позивача для
укладення спірного іпотечного
договору приватному нотаріусу було
надано відповідне рішення засновників
Товариства, а саме протокол від 24.06.2011 №
12, який підписано ОСОБА_4 на підставі
довіреностей від 08.12.2009 та від 17.01.2011
(далі - Довіреності) від імені двох
учасників ТОВ «Територія Інвест» -
Компанії «Содано Ентерпрайзис
Лімітед» та Компанії «Ріо Лімітед».
Позивач звернувся до суду з даним
позовом про визнання недійсним
укладеного між позивачем та
відповідачем іпотечного договору від
11.07.2011, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
зареєстрованого в реєстрі за № 3576, у
зв'язку з тим, що спірний договір з боку
позивача укладено на підставі, зокрема,
протоколу № 12 загальних зборів
учасників від 24.06.2011, який підписано
ОСОБА_4, який за твердженням позивача,
не мав необхідного обсягу повноважень
на підписання його від імені
довірителів (Компанія «Содано
Ентерпрайзис Лімітед» та Компанія «Ріо
Лімітед), а також у зв'язку з
відсутністю погодження засновників на
укладення спірного договору у
відповідності з п. 22.15 статуту позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
одним із способів захисту цивільного
права може бути, зокрема, визнання
правочину недійсним.
Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Частинами першою - третьою, п'ятою ст. 203
ЦК України встановлено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
Як установлено судом спірний договір з
боку позивача підписано Зоренком А.А.
на підставі Статуту товариства,
протоколу № 12 загальних зборів
учасників від 24.06.2011, який у свою чергу
підписано ОСОБА_4 на підставі
довіреностей від 08.12.2009 та від 17.01.2011 від
імені Компанії «Содано Ентерпрайзис
Лімітед» та Компанії «Ріо Лімітед».
Судом установлено, що відповідно до п.п.
1, 2, 3, 5, 9 Довіреностей, які є
аналогічними за змістом, ОСОБА_4 надано
повноваження представляти інтереси
довірителя як нерезидента - інвестора в
Відкривати, розпоряджатися та
закривати від імені довірителя
банківські рахунки нерезидента -
інвестора в Україні в українських
гривнях та в будь-якій іноземній валюті
для здійснення інвестицій в Україні;
підписувати всі документи та
здійснювати будь-які операції на цих
рахунках від імені довірителя.
Довірена особа здійснює такі операції
без відтиску корпоративної печатки
Довірителя на будь-яких банківських чи
На власний розсуд приймати рішення
щодо створення та/або придбання
товариств з обмеженою
відповідальністю або інших юридичних
осіб (далі - Компанії(й) в Україні, в
якій(-их) довіритель буде власником,
учасником або акціонером, та
здійснювати необхідні дії для їх
заснування та реєстрації/реєстрації
Приймати рішення про призначення
та/або звільнення директора чи іншого
виконавчого органу Компанії(й).
Брати участь в управлінні
Компанією(ями): представляти
довірителя та голосувати на зборах
учасників/акціонерів Компанії(й),
включаючи перші установчі збори
Компанії(й), з правом голосу і/або
ухвалювання рішення з будь-якого
питання, підписувати від імені
довірителя протоколи зборів
учасників/акціонерів Компанії(й) та
будь-які інші документи, пов'язані з
представництвом довірителя як
учасника/власника або акціонера
Компанії(-й); входити до складу органів
управління Компанії(й).
Виходячи зі змісту вказаних
довіреностей, під терміном «Компанія»
розуміються будь-які товариства з
обмеженою відповідальністю або інші
юридичні особи, де довіритель є
власником, учасником або акціонером,
без прив'язки до дати їх виникнення і
без жодних обмежень у повноваженнях
щодо управління Компаніями, які були
Водночас, відповідно до ст. 62 Закону
України «Про господарські товариства»
генеральний директор має право без
довіреності виконувати дії від імені
товариства. Разом з цим судом
установлено, що іпотечний договір від
імені позивача було підписано
генеральним директором Зоренком А.А.,
який був призначений на посаду у
відповідності до протоколу загальних
зборів учасників товариства № 1 від
Згідно зі ст. 92 ЦК України юридична
особа набуває цивільних прав та
обов'язків і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до
установчих документів та закону.
Порядок створення органів юридичної
особи встановлюється установчими
документами та законом. У випадках,
встановлених законом, юридична особа
може набувати цивільних прав та
обов'язків і здійснювати їх через своїх
учасників. Орган або особа, яка
відповідно до установчих документів
юридичної особи чи закону виступає від
її імені, зобов'язана діяти в інтересах
юридичної особи, добросовісно і
розумно та не перевищувати своїх
повноважень. У відносинах із третіми
особами обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження. Якщо члени
органу юридичної особи та інші особи,
які відповідно до закону чи установчих
документів виступають від імені
юридичної особи, порушують свої
обов'язки щодо представництва, вони
несуть солідарну відповідальність за
збитки, завдані ними юридичній особі.
У п. 3.3 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 11 від
29.05.2013 «Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними» роз'яснено, що вирішуючи
спори, пов'язані з представництвом
юридичної особи у вчиненні правочинів,
господарські суди повинні враховувати
Письмовий правочин може бути вчинений
від імені юридичної особи її
представником на підставі довіреності,
закону або адміністративного акта.
Особа, призначена повноважним органом
виконуючим обов'язки керівника
підприємства, установи чи організації,
під час вчинення правочинів діє у межах
своєї компетенції без довіреності.
Припис абзацу першого частини третьої
статті 92 ЦК України зобов'язує орган
або особу, яка виступає від імені
юридичної особи не перевищувати своїх
повноважень. Водночас саме лише
порушення даного обов'язку не є
підставою для визнання недійсними
правочинів, вчинених цими органами
(особами) від імені юридичної особи з
третіми особами, оскільки у відносинах
із третіми особами обмеження
повноважень щодо представництва
юридичної особи не має юридичної сили,
крім випадків, коли юридична особа
доведе, що третя особа знала чи за всіма
обставинами не могла не знати про такі
обмеження (абзац другий частини
третьої статті 92 ЦК України). Отже,
позов про визнання недійсним
відповідного правочину може бути
задоволений у разі доведеності
юридичною особою (позивачем) у
господарському суді тієї обставини, що
її контрагент знав або повинен був
знати про наявні обмеження повноважень
представника цієї юридичної особи, але,
незважаючи на це, вчинив з ним
оспорюваний правочин (що не отримав
наступного схвалення особи, яку
У зв'язку з наведеним господарському
суду слід виходити з того, що
контрагент юридичної особи знає (або
повинен знати) про обмеження
повноважень цієї особи, якщо: такі
обмеження передбачені законом
(наприклад, абзацом другим частини
другої статті 98 ЦК України); про
відповідні обмеження було вміщено
відомості у відкритому доступі на
офіційному веб-сайті розпорядника
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців.
Якщо договір містить умову (пункт) про
підписання його особою, яка діє на
підставі статуту підприємства чи
іншого документа, що встановлює
повноваження зазначеної особи, то
наведене свідчить про обізнаність
іншої сторони даного договору з таким
статутом (іншим документом) у частині,
яка стосується відповідних
повноважень, і в такому разі суд не може
брати до уваги посилання цієї сторони
на те, що їй було невідомо про наявні
обмеження повноважень представника її
Таким чином на підставі наведеного
вище суд дійшов висновку про те, що
ОСОБА_4 був уповноважений на
представництво інтересів Компанії
«Содано Ентерпрайзис Лімітед» та
Компанії «Ріо Лімітед» на управління
юридичними особами, в яких довірителі є
власниками, учасниками або
акціонерами, у тому числі брати участь
у загальних зборах учасників та
приймати рішення з будь-якого питання,
у тому числі й щодо передачі позивачем
власного нерухомого майна в іпотеку
відповідача, а відтак уповноважений на
підписання оспорюваного протоколу № 12,
на підставі якого було укладено
іпотечний договір 11.07.2011.
Доводи позивача щодо відсутності
необхідного обсягу повноважень у
ОСОБА_4 на підписання від імені
довірителів протоколу №12 від 24.06.2011 є
необґрунтованими та суперечать
дійсним обставинам справи.
Разом з цим суд зауважує, що у п. 22.15
статуту позивача передбачено
попереднє затвердження правочинів
(договорів, контрактів), що укладаються
Товариством на суму, що перевищує
еквівалент 50 000,00 дол. США або
еквівалент цієї суми в іншій валюті.
Саме ж право виконавчого органу
позивача на укладення правочинів щодо
розпорядження майном юридичної особи
відповідно до статуту Товариства
У п. 3.5 вказаної вище постанови пленуму
Вищого господарського суду України
роз'яснено, що відповідно до пункту "і"
частини п'ятої статті 41 і статті 59
Закону України "Про господарські
товариства" до компетенції загальних
зборів учасників товариства з
обмеженою відповідальністю віднесено
затвердження договорів, укладених на
суму, що перевищує вказану в статуті
Цими нормами передбачено не укладення
договорів, а їх затвердження. Тому якщо
господарським судом буде з'ясовано, що
статутом товариства з обмеженою
відповідальністю право виконавчого
органу цього товариства на укладення
договору не обмежено, тобто такий орган
уклав договір без порушення наданих
йому повноважень, то сам лише факт
незатвердження договору після його
підписання не може бути підставою для
визнання договору недійсним.
Визнання недійсними у судовому порядку
рішень загальних зборів
господарського товариства не може бути
підставою для визнання недійсними
договорів, укладених виконавчим
органом товариства на виконання рішень
загальних зборів, оскільки у
відносинах із третіми особами
обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
третя особа знала чи за всіма
обставинами не могла не знати про такі
обмеження (ч. 3 ст. 92 ЦК України).
Аналогічної правової позиції
дотримується Верховний Суд України,
зокрема, у постанові від 06.06.2011 у справі
№ 3-50гс11.
Таким чином спірний іпотечний договір
від 11.07.2011 від імені позивача було
укладено генеральним директором на
підставі Статуту товариства та
чинного протоколу загальних зборів №
12, підписаного, як встановлено вище
судом, уповноваженою на те особою -
ОСОБА_4 Докази зворотнього у суду
На підставі викладеного позовні вимоги
про визнання недійсним іпотечного
договору від 11.07.2011, укладеного між
Публічним акціонерним товариством
"Укрсоцбанк" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Територія Інвест" -
необґрунтовані, відтак не підлягають
Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Згідно з ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
На підставі викладеного суд дійшов
висновку про відмову в позові.
Зважаючи на те, що у задоволенні позову
про визнання недійсним укладеного між
сторонами у даній справі іпотечного
договору від 11.07.2011 судом відмовлено,
відтак заява відповідача б/н від 22.04.2014
ЦК України, арешту на нежитлові
приміщення з №1 по №7 групи приміщень
№41 (в літ. А), загальною площею 84,70 кв.м,
що знаходяться за адресою: Україна,
місто Київ, вулиця Паньківська, будинок
18, до повного виконання Товариством з
обмеженою відповідальністю «Монарх
Рітейл Україна» зобов'язань перед
Публічним акціонерним товариством
«Укрсоцбанк» за генеральним договором
№ 06.3-ГД-1 від 11.07.2011 задоволенню не
Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається на позивача.
Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 35, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд
У задоволенні позову відмовити.
Повне рішення складено 29.04.2014.
Суддя