ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.04.14р. Справа № 904/1620/14

За позовом прокурора Кіровського
району м. Дніпропетровська в інтересах
держави в особі Дніпропетровської
міської ради в особі міського
комунального підприємства
"Дніпропетровські теплові мережі", м.
Дніпропетро

до державно-кооперативного
проектно-вишукувального інституту
"ДНІПРОАГРОПРОЕКТ", м. Дніпропетровськ

про стягнення 87 055, 69 грн.
заборгованості за теплову енергію та 3
965, 60 грн. пені

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: Іщенко Ю. С., довіреність
від 04.02. 14р. № 28, юрисконсульт

Від відповідача: Ільїн А. М.,
довіреність від 15.01.14р., юрисконсульт

В засіданні брали участь: Масенко А. О.,
посвідчення №024234, прокурор відділу
прокуратури Дніпропетровської області

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Кіровського району м.
Дніпропетровська звернувся до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом в інтересах держави в
особі Дніпропетровської міської ради в
особі Міського комунального
підприємства "Дніпропетровські
теплові мережі", м. Дніпропетровськ про
стягнення з державно-кооперативного
проектно-вишукувального інституту
"ДНІПРОАГРОПРОЕКТ", м. Дніпропетровськ
87 055, 69 грн. заборгованості за теплову
енергію поставлену за березень 2013р.,
грудень 2013р., січень 2014р. та квітень 2014р.
на підставі договору №040037 від 15.10.2006р.
на постачання теплової енергії для
опалення приміщення та 3 965, 60грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідача
своїх зобов'язань по оплаті
поставленої позивачем електроенергії
за договором №040037 від 15.10.06р. про
постачання електричної енергії.

Відповідачем надане платіжне
доручення №183 від 19.02.14р. про часткову
сплату заборгованості у сумі 20 000 грн.
Таким чином, відповідач визнає позовні
вимоги у сумі основного боргу у розмірі
67 055, 69 грн. та просить розстрочити
виконання рішення суду терміном на 6
місяців у зв'язку з несприятливою
фінансовою ситуацією в Україні, що
пов'язана з кризою в країні та
відсутністю своєчасних оплат
(погашення заборгованості) з боку
державних бюджетних установ на користь
відповідача, який вважається
державно-кооперативним підприємством,
є підставою для розстрочення виконання
рішення та для зменшення розміру пені
на 50 відсотків.

Представник позивача та прокурор у
судовому засіданні не заперечували
проти заяви відповідача про розстрочку
суми основного боргу, щодо зменшення
пені на 50 відсотків представник
позивача погодився, проте прокурор
заперечував.

Згідно із статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні від 15.04.14р. було
оголошено перерву до 29.04.14р.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу
представниками сторін не заявлялось.

У судовому засіданні 29.04.14р. оголошені
вступна та резолютивна частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін та прокурора, господарський суд
-

ВСТАНОВИВ:

15.10.06р. між комунальним підприємством
"Дніпропетровські теплові мережі" (далі
- Енергопостачальна компанія) та
державно-кооперативним
проектно-вишукувальним інститутом
"ДНІПРОАГРОПРОЕКТ" (далі - Споживач)
було укладено договір №040037 на
постачання теплової енергії (далі -
Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору
Енергопостачальна організація взяла
на себе зобов'язання постачати
Споживачеві теплову енергію в гарячій
воді в потрібних йому обсягах, а
Споживач зобов'язався оплачувати
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим Договором.

Згідно п.2.1 Договору теплова енергія
постачається Споживачу в обсягах
згідно з додатком 1 до цього договору у
вигляді гарячої води на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - в період
опалюваного сезону (175 діб);

- гаряче водопостачання - протягом 350
діб;

- технологічні потреби - відповідно з
виробничою програмою;

- кондиціювання повітря - по мірі
необхідності.

За змістом Додатку №1 до Договору
теплова енергія постачається за
адресою: пр. Кірова, 28А.

Згідно п. 5.2 Договору облік споживання
теплової енергії здійснюється за
показниками приладів обліку,
встановлених на вводах на опалення і
ГВП по пр. Кірова 28А.

Договір набуває чинності з дня його
підписання та діє до 15.10.09р. (п.11.1
Договору). Договорів вважається
пролонгованим на кожний наступний рік,
якщо за місяць до закінчення строку
його дії про його припинення не буде
письмово заявлено однією із сторін
(п.11.4 Договору).

Згідно п. 7.2 розрахунковим періодом є
календарний місяць, по результатам
якого підписується акт ( в 2-х
примірниках ) на відпуск - отримання
теплової енергії по формі додатку 4.

Відповідно до п. 7.3 Споживач
зобов'язаний не пізніше ніж за 5 діб до
початку розрахункового періоду
сплачувати Енергопостачальної
організації вартість теплової енергії
згідно з її кількістю, передбаченою у
додатку 1 до цього договору, по власним
платіжним дорученням з указанням
періоду, за який він сплачує.

Остаточний розрахунок за спожиту
теплову енергію проводиться
Споживачем в продовж 5 діб після
одержання рахунку енергопостачальної
організації, яка зобов'язана направити
його Споживачу не пізніше 10 числа
місяця слідкуючого за розрахунковим. У
випадку утворення переплати, вона
зараховується в рахунок наступних
платежів.

Позивач свої зобов'язання за Договором
виконав належним чином здійснивши
поставку теплової енергії відповідачу
на суму 107 500, 69 грн., що підтверджується
Актами прийому-передачі виконаних
робіт за березень 2013р., квітень 2013р.,
грудень 2013р. та січень 2014р. та
виставленими рахунками №040037 від 31.03.13р.
від 31.03.13р. за березень на суму 36 743, 76
грн., №040037 від 30.04.13р. за квітень 2013р. на
суму 13 178, 95 грн., №040037 від 31.12.13р. за
грудень 2013р. на суму 24 068, 98 грн. та №040037
від 31.01.14р. за січень 2014р. на суму 33 509
грн.

Отримання вказаних рахунків-фактури
підтверджується підписом повноважного
представника державно-кооперативного
проектно-вишукувального інституту
"ДНІПРОАГРОПРОЕКТ" у реєстрах рахунків
(арк.спр. 39-42).

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ст. 275 Господарського
кодексу України передбачено, що за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі -енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу
України).

Пунктом 2 ст. 714 Цивільного кодексу
України передбачено, що до договору
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає із суті відносин сторін.

Відповідач зобов'язання по оплаті
виконав частково у сумі 40 445 грн.

Сума основного боргу станом на час
розгляду справи за договором №040037 від
15.10.06р. становить 67 055, 69 грн., що також
підтверджується актом взаємних
розрахунків станом на 10.04.14р.

На момент розгляду справи доказів
погашення заборгованості у розмірі 67
055, 69 грн. перед позивачем відповідачем
не надано.

При викладених обставинах вимоги
позивача щодо стягнення суми основного
боргу слід визнати обґрунтованими і
такими що підлягають задоволенню лише
частково у сумі 67 055, 69 грн.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231
Господарського кодексу України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Положеннями ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Статтею 611
Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

За несвоєчасну оплату за спожиту
теплову енергію в договорі встановлена
відповідальність (п.8.2.3 Договору) у
вигляді пені у розмірі 1%, але не більше
подвійної облікової ставки
Національного банку України від суми
простроченого платежу, за кожний день
прострочки.

Розрахунок пені, що підлягає до
стягнення позивачем завищено, оскільки
його було здійснено без врахування
положень п.6 ст.232 Господарського
кодексу України, яким встановлено, що
розмір нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно наданого розрахунку пеня за
період з 15.04.13р. по 25.02.14р. складає 3 965, 60
грн.

Щодо заяви відповідача про зменшення
штрафних санкцій відповідно до п. 3 ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право зменшувати у
виняткових випадках розмір неустойки,
яка підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання. За змістом
вказаної норми, зменшення розміру
неустойки є правом, а не обов'язком,
суду, яке застосовується у виняткових
випадках.

Згідно до положень ст. 3, ч. 3 ст. 509
Цивільного кодексу України загальними
засадами та на засадах яких має
ґрунтуватися зобов'язання між
сторонами є добросовісність та
розумність і справедливість.

Відповідно до підпункту 3.17.4 підпункту
3.17 пункту 3 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.11р.
№18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" вирішуючи, в тому
числі й з власної ініціативи, питання
про зменшення розміру неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання
(пункт 3 статті 83 Господарського
процесуального кодексу України),
господарський суд повинен об'єктивно
оцінити, чи є даний випадок винятковим,
виходячи з інтересів сторін, які
заслуговують на увагу, ступеню
виконання зобов'язання, причини
(причин) неналежного виконання або
невиконання зобов'язання, незначності
прострочення виконання, наслідків
порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

У зазначеній нормі Господарського
процесуального кодексу України
йдеться про можливість зменшення
розміру саме неустойки (штрафу, пені), а
тому вона не може застосовуватися у
вирішенні спорів, пов'язаних з
відшкодуванням сум збитків та шкоди
(стаття 22, глава 82 Цивільного кодексу
України).

Крім того, ця процесуальна норма може
застосовуватись виключно у
взаємозв'язку (сукупності) з нормою
права матеріального, яка передбачає
можливість зменшення розміру
неустойки (штрафу, пені), а саме
частиною третьою статті 551 Цивільного
кодексу України і статтею 233
Господарського кодексу України. Якщо
відповідні санкції застосовуються не у
зв'язку з порушенням зобов'язання, а з
інших передбачених законом підстав
(наприклад, за порушення вимог
конкурентного законодавства), їх
розмір не може бути зменшено судом.

Враховуючи викладене, суд вважає
необхідним задовольнити заяву
відповідача щодо зменшення розміру
пені за несвоєчасну оплату ним
заборгованості на 50 відсотків та
стягнути з відповідача 1 982, 80 грн. пені.

Також, відповідач просить розстрочити
виконання рішення у зв'язку з складним
матеріальним становищем на 6 місяців.

Відповідно до п. 6 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення.

Відповідно до ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, суд за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою, у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом.

Суд, вирішуючи питання щодо надання
розстрочення або відстрочення
виконання рішення, враховує
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору та інші
обставини справи.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання про
розстрочку виконання рішення,
відповідач посилається на
несприятливу фінансову ситуацію в
Україні, що пов'язана з кризою в країні
та відсутністю своєчасних оплат
(погашення заборгованості) з боку
державних бюджетних установ на користь
відповідача, який вважається
державно-кооперативним підприємством.

З урахуванням викладеного,
господарський суд вважає за доцільне в
порядку ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України
розстрочити виконання судового
рішення у справі № 904/1620/14 в частині
суму основного боргу 67 055, 69 грн.
рівними частинами на 6 місяців.

Згідно із статтею 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі розподіляються
пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 173, 193, 232 Господарського
кодексу України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610,
611 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49,
82-85, 121 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з державно-кооперативного
проектно-вишукувального інституту
"ДНІПРОАГРОПРОЕКТ" (49000, м.
Дніпропетровськ, пр. Кірова, 28А, ) на користь міського
комунального підприємства
"Дніпропетровські теплові мережі" (49044,
м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 37,
) 67 055, 69 грн.
заборгованість за спожиту теплову
енергію та 1 982, 80 грн. пені.

В решті позовних вимог відмовити.

Розстрочити виконання рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 29.04.14р. по справі 904/1620/14 щодо
стягнення з державно-кооперативного
проектно-вишукувального інституту
"ДНІПРОАГРОПРОЕКТ" (49000, м.
Дніпропетровськ, пр. Кірова, 28А, ) на користь міського
комунального підприємства
"Дніпропетровські теплові мережі" (49044,
м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 37,
) 67 055, 69 грн.
заборгованості за спожиту теплову
енергію на 6 місяців згідно з наступним
графіком:

1) травень 2014р. - 11 175, 95грн.;

2) червень 2014р. - 11 175, 95 грн.;

3) липень 2014р. - 11 175, 95 грн.;

4) серпень 2014р. - 11 175, 95 грн.;

5) вересень 2014р. - 11 175, 95 грн.;

6) жовтень 2014р. - 11 175, 95 грн.

Стягнути з державно-кооперативного
проектно-вишукувального інституту
"ДНІПРОАГРОПРОЕКТ" (49000, м.
Дніпропетровськ, пр. Кірова, 28А, ) в доход Державного бюджету
України в особі Управління Державної
казначейської служби України у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
(49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7,
, банк ГУ ДКСУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012,
рахунок №3005, КБКД 22030001) судовий
збір в розмірі 1 827 грн.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 30.04.2014р.

Суддя Е.М. Бондарєв