КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р. Справа№ 5011-9/17398-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Гончарова С.А.

Суліма В.В.

За участі представників:

від позивача: ОСОБА_2 - представник

від відповідача:1 не з'явився

від відповідача:2 Маяцька С.М. -
представник

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги Концерну "Військторгсервіс" на
рішення Господарського суду міста
Києва від 03.12.2013 року по справі №
5011-9/17398-2012 (Головуючий суддя: Бондаренко
Г.П. судді: Ломака В.С., Чеберяк П.П.)

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4

до 1) Міністерства оборони України

2) Концерну " Військторгсервіс"

про визнання права власності на
перероблену річ, ціна позову 171 680,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернулась до Господарського суду
міста Києва з позовом до Міністерства
оборони України та Концерну
"Військторгсервіс" про визнання права
власності на перероблену річ, ціна
позову 171 680,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 03.12.2013 року по справі №
5011-9/17398-2012 провадження у справі щодо
Міністерства оборони України
припинено, а інші позовні вимоги ФОП -
ОСОБА_4, задоволено в повному обсязі.
Стягнуто з Концерну
«Військторгсервіс» з будь - якого
рахунку виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення
на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 181 314 грн.90 коп. витрат на
здійснення поліпшень орендованого
приміщення та 3626 грн. 30 коп. судових
витрат. Стягнуто з Концерну
"Військторгсервіс" на користь
державного бюджету України 192 грн. 70коп.
судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду першої інстанції, Концерн
"Військторгсервіс" звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду із апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення Господарського суду міста
Києва від 03.12.2013 року у справі №
5011-9/17398-2012 та прийняти нове рішення,
яким в задоволені позовних вимог ФОП -
ОСОБА_4 відмовити. Зупинити виконання
рішення Господарського суду міса києва
від 03.12.2013 р. у справі №5011-9/17398/2012. Судові
витрати покласти на Фізичну особу -
підприємця ОСОБА_4.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
рішення суду першої інстанції прийнято
з порушенням норм матеріального права,
за умовами договору №20 передбачено, що
Сторона 1 відшкодовує за рахунок оплати
за використання орендованого
приміщення витрачені кошти на
матеріали, та виконані роботи, які були
витрачені Стороною 2 для поліпшення
стану наданого в оренду приміщення.
Дане відшкодування можливе тільки у
випадку отримання письмового
погодження від орендодавця.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 12.02.2014
апеляційну скаргу прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 25.03.2014.

25.03.2014. від представника апелянта через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.03.2014
відкладено розгляд справи на 15.04.2014.

Представник позивача 07.04.2014 через
відділ діловодства Київського
апеляційного господарського суду
надав відзив на апеляційну скаргу, в
якому просив залишити її без
задоволення, рішення Господарського
суду міста Києва від 03.12.2013 у справі №
5011-9/17398-2012 без змін.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
15.04.2014 у зв'язку з перебуванням судді
Рєпіної Л.О. у відпустці, для розгляду
справи № 5011-9/17398-2012 визначено колегію
суддів у складі: головуючого судді:
Тарасенко К.В, суддів: Суліма В.В.,
Горчарова С.А.

Представник відповідача 1 у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, про дату, час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача 2, колегія
суддів приходить до висновку про
можливість розгляду справи без участі
представника відповідача 1.

Представник відповідача 2 письмового
відзиву на апеляційну скаргу не надав,
однак у судовому засіданні її доводи
підтримав та просив скасувати рішення
Господарського суду міста Києва від
03.12.2013 року у справі № 5011-9/17398-2012 та
прийняти нове рішення, яким в
задоволені позовних вимог ФОП - ОСОБА_4
відмовити.

Дослідивши доводи апеляційної скарги
та відзиву на неї, заслухавши пояснення
представників позивача, та відповідача
2, перевіривши матеріали справи та
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, Київський апеляційний
господарський суд встановив наступне.

01.09.2010 року між позивачем, як орендарем,
та відповідачем - 2, як орендодавцем,
укладено договір № 20 про надання в
оренду приміщення невиробничого
призначення (далі за текстом - договір),
відповідно до п. 1.1. якого відповідач - 2
на підставі свідоцтва про включення в
ЄДРПОУ надає позивачу в оренду
приміщення невиробничого призначення
площею 52, 7 кв.м., в будівлі № 12/14,
розташоване за адресою: м. Мукачеве,
площа Миру, яке знаходиться та
обліковується в Мукачівській філії
Концерну "Військторгсервіс" для
надання послуг.

Відповідно п. 1.2. договору послуги за
цим договором оренди надаються до
01.08.2013 року з дня його підписання.

Згідно пунктом 2.1. договору відповідач -
2 передає позивачу приміщення вказане в
п. 1.1. в оренду по акту прийому -
передачі. У разі припинення цього
договору нерухомість повертається
позивачем відповідачу - 2 в належному
стані та не гіршому, ніж на момент
передачі зі складанням акту приймання -
передачі нерухомості (п. 2.2. договору).

Пунктом 3.3. договору сторони погодили,
що відповідач - 2 відшкодовує за рахунок
оплати за використання даного
приміщення витрачені кошти на
матеріали, та виконані роботи, які були
витрачені позивачем, для поліпшення
стану наданого в послуги приміщення.

Згідно до п. 4.1. договору за
використання даного приміщення
позивач зобов'язується сплачувати
відповідачу - 2 договірну плату, згідно
виставленого рахунку.

Відповідно п. 7.5. договору позивач має
право провести поліпшення стану
приміщення наданого в оренду за
письмовою згодою відповідача - 2, та на
підставі актів виконаних робіт,
складених комісією з участю сторін
даного договору.

Між сторонами 01.09.2010 року також був
підписаний акт приймання - передачі
приміщення в будівлі, за адресою
Закарпатська область, м. Мукачево,
площа Миру, 12/14 площею 52, 7 кв.м.,
відповідно до якого позивач прийняв
зазначене приміщення в оренду.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 07.09.2010
року звернулась до відповідача - 2
листом б/н від 07.09.2010 року (копія якого
міститься в матеріалах справи), в якому
просила відповідача - 2 надати дозвіл на
проведення капітального ремонту на
загальну суму 171680,00 грн., враховуючи
незадовільний стан наданого їй в
оренду приміщення.

Відповідач-2, в особі Мукачівської
філії, листом від 09.09.2010 року Вих. № 200
(копія якого наявна в матеріалах
справи), надав позивачу дозвіл провести
капітальний ремонт за свій рахунок для
використання приміщення в подальшому
за призначенням.

Крім того, в матеріалах справи наявний
Акт від 19.10.2010 року, відповідно до якого
комісія у складі: Голова комісії -
головний інженер філії, листом Папп М.
Д., членів комісії: технолог філії
Велкей Т. О. та завідувач базою - механік
Сердюк М. О. при прийнятті виконаних
позивачем робіт встановлено, що
загальна вартість виконаних робіт
становить 171 680, 00 грн,а роботи виконані
відмінно.

Спір у справі виник щодо відшкодування
позивачеві вартості невід`ємних
поліпшень, зроблених позивачем щодо
об`єкта оренди. При цьому, у зв'язку із
відсутністю, за твердженням
відповідача-2, у начальника
Мукачівської філії Концерну
"Військторгсервіс" ОСОБА_8, яким було
укладено договір на підставі
довіреності № 213 від 17.12.2009 року були
відсутні повноваження та право на
укладання, переукладання від імені
відповідача - 2 договорів та угод без
отримання попереднього погодження від
відповідача - 2 щодо оренди майна
відповідача-2. За твердженням
відповідача-2, попереднє погодження на
укладання договору з позивачем
отримано не було, а також ОСОБА_8 без
належних повноважень надав згоду на
здійснення поліпшень орендованого
майна.

Колегія судді погоджується з висновком
першої інстанції, що позовні вимоги з
урахуванням зміненого предмету позову
підлягають задоволенню

Договір № 20 від 01.09.2010 р. є договором
найму (оренди), а відтак між сторонами
виникли правовідносини, які підпадають
під правове регулювання Глави 58
Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст. 759 ЦК України за договором
найму (оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Відповідно ст. 776 ЦК України поточний
ремонт речі, переданої у найм,
провадиться наймачем за його рахунок,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Капітальний ремонт речі, переданої у
найм, провадиться наймодавцем за його
рахунок, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Капітальний ремонт провадиться у
строк, встановлений договором. Якщо
строк не встановлений договором або
ремонт викликаний невідкладною
потребою, капітальний ремонт має бути
проведений у розумний строк.

Якщо наймодавець не провів
капітального ремонту речі, що
перешкоджає її використанню
відповідно до призначення та умов
договору, наймач має право:

1) відремонтувати річ, зарахувавши
вартість ремонту в рахунок плати за
користування річчю, або вимагати
відшкодування вартості ремонту;

2) вимагати розірвання договору та
відшкодування збитків.

Відповідно до зазначеної статті наймач
має право провести не будь-який
капітальний ремонт, а лише такий, не
проведення якого перешкоджає
використанню речі відповідно до
призначення та умов договору
(наприклад, заміна зірваного бурею даху
на будинку).

Умовами договору обов'язок здійснити
капітальний ремонт не був покладений
на орендаря. Проте, як встановлено
судом, проведення ремонту позивачем
було погоджено відповідачем - 2, шляхом
обміну листами.

Приписами ст. 778 ЦК України визначено,
що наймач може поліпшити річ, яка є
предметом договору найму, лише за
згодою наймодавця.

Якщо поліпшення можуть бути
відокремлені від речі без її
пошкодження, наймач має право на їх
вилучення.

Якщо поліпшення речі зроблено за
згодою наймодавця, наймач має право на
відшкодування вартості необхідних
витрат або на зарахування їх вартості в
рахунок плати за користування річчю.

Якщо в результаті поліпшення,
зробленого за згодою наймодавця,
створена нова річ, наймач стає її
співвласником. Частка наймача у праві
власності відповідає вартості його
витрат на поліпшення речі, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Якщо наймач без згоди наймодавця
зробив поліпшення, які не можна
відокремити без шкоди для речі, він не
має права на відшкодування їх вартості.

Цивільний кодекс України не дає
чіткого визначення поліпшень. В
діловій практиці під поліпшеннями
орендованої речі розуміється
проведення певних її змін, завдяки яким
істотно покращується її стан,
корисність, комфортабельність,
зовнішній вигляд тощо у порівнянні з
тим станом, в якому річ знаходилася до
передачі наймачеві (наприклад,
проведення ремонту найнятого
приміщення, встановлення на автомобілі
додаткових приладів тощо). Здійснення
поліпшень треба відрізняти від
проведення наймачем ремонту, в
результаті якого відновлюються якісні
характеристики майна, втрачені ним під
час найму.

Статтею 95 ЦК України встановлено, що
філією є відокремлений підрозділ
юридичної особи, що розташований поза
її місцезнаходженням та здійснює всі
або частину її функцій.

Згідно до ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Відповідно ч. 3 ст. 92 ЦК України орган
або особа, яка відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступає від її імені, зобов'язана
діяти в інтересах юридичної особи,
добросовісно і розумно та не
перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами
обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження.

Згідно до ст. 241 ЦК України правочин
вчинений представником з перевищенням
повноважень, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки особи, яку
він представляє, лише у разі наступного
схвалення правочину цією особою.
Правочин вважається схваленим зокрема
у разі, якщо особа, які він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання. Наступне схвалення
правочину особою, яку представляють,
створює, змінює припиняє цивільні
права та обов'язки з моменту вчинення
цього правочину.

Виконання позивачем своїх зобов'язань
за договором щодо своєчасної та повної
сплати орендних платежів
відповідачами не заперечується, та
підтверджується матеріалами справи.
При цьому, орендні платежу приймалися
як Мукачівською філією відповідача-2,
так і безпосередньо самим
відповідачем-2 - Концерном
"Військторгсервіс" (орендні платежі за
березень та квітень 2013 року).

Доказів визнання недійсним договору за
рішенням суду та доказів, що позивач
знав та міг знати про обмеження
повноважень начальника Мукачівської
філії відповідача - 2 матеріали справи
не містять.

Крім того, враховуючи, що матеріалами
справи підтверджено, що орендні
платежі по договору за
березень-квітень 2013 року були внесені
позивачем безпосередньо на рахунок
відповідача - 2, і прийняті ним (доказів
іншого матеріали справи не містять),
суд дійшов висновку про наступне
схвалення відповідачем - 2 договору
шляхом прийняття його до виконання.
Крім того, відповідач-2 не заперечує, що
протягом дії договору оренди він знав
про його існування, позивач фактично
користувався орендованим приміщенням,
яке знаходиться на балансі
відповідача-2, однак відповідач-2 жодних
дій щодо визнання такого договору
недійсним не вчинив, як і не вимагав від
позивача звільнити вказане приміщення,
а отже також свідчить про схвалення
відповідачем-2 укладеного його
представником правочину.

На підставі викладених норм чинного
законодавства та обставин справи, суд
відхиляє доводи відповідача-2 щодо
відсутності у ОСОБА_8 повноважень на
укладання від імені відповідача - 2
договорів та угод на одержання в оренду
нерухомого майна без одержання
попереднього письмового погодження
відповідача - 2, що за твердженням
відповідача-2 є підставою для відмови у
позові.

Факт здійснення позивачем ремонту
орендованого за договором приміщення
підтверджується матеріалами справи,
зокрема, кошторисами, укладеними
договорами та актами виконаних робіт,
актами комісій обох сторін, договору,
тощо.

Вартість понесених позивачем витрат на
проведення ремонту вбудованого
приміщення колишнього магазину
"Військова книга" площею - 52, 7 кв. м.,
розташованого за адресою: Закарпатська
область, м. Мукачеве, площа Миру, № 12-14
встановлена висновком № 170 судової
будівельно-технічної експертизи по
справі № 5011-9/17398 - 2012 від 07.03.2013 року, та
складає 181 314, 9 грн. Крім того,
зазначеним висновком судової
експертизи встановлено, що зроблені
позивачем поліпшення вбудованого
приміщення площею 52, 7 кв. м. не можуть
бути відокремленими від нього без його
пошкодження.

Станом на момент винесення рішення по
справі договір припинив свою дію (01.08.2013
року), доказів продовження терміну дії
договору сторонами суду не надано.

Як встановлено судом, договором
передбачено право позивача провести
поліпшення стану приміщення наданого в
оренду за письмовою згодою відповідача
- 2, та на підставі актів виконаних
робіт, складених комісією з участю
сторін даного договору (п. 7.5. договору).

Матеріалами справи підтверджено, що
позивач отримав згоду відповідача - 2 на
проведення капітального ремонту
орендованого приміщення (зазначена
згода була надана позивачу філією
відповідача - 2, яка здійснює його
функції поза його місцезнаходженням).
Отже, умови визначені п. 7.5. договору, в
тому числі, щодо прийняття виконаних
робіт на підставі актів виконаних
робіт, складених комісією за участі
сторін договору, були виконані, що
підтверджено матеріалами справи.

Пунктом 3.3. договору сторони погодили
що відповідач - 2 відшкодовує за рахунок
оплати за використання орендованого
приміщення кошти на матеріали, та
виконані роботи, які були витрачені
позивачем, для поліпшення стану
наданого в послуги приміщення.

Враховуючи те, що з 01.08.2013 року договір
між сторонами припинено, провести
зарахування суми понесених позивачем
витрат на проведення ремонту
орендованого приміщення не можливо у
відповідності до п. 3.3. договору.

Стаття 776 ЦК України надає орендодавцю
право, якщо наймодавець не провів
капітального ремонту речі, що
перешкоджає її використанню
відповідно до призначення та умов
договору відремонтувати річ,
зарахувавши вартість ремонту в рахунок
плати за користування річчю, або
вимагати відшкодування вартості
ремонту. Стаття 778 ЦК України надає
орендодавцю право, якщо поліпшення
речі зроблено за згодою наймодавця,
відшкодування вартості необхідних
витрат або на зарахування їх вартості в
рахунок плати за користування річчю.

Отже, право позивача вимагати
відшкодування вартості ремонту та/або
вартості поліпшень, що зроблені за
згодою наймодавця встановлено законом.

Оскільки позивачем виконано при
проведенні ремонту орендованого
приміщення, не тільки роботи, що дають
можливість використовувати приміщення
відповідно до призначення та умов
договору, а й направлені на його
поліпшення (покращення його стану,
корисності, комфортабельності,
зовнішнього вигляду тощо), суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, щодо кваліфікації здійснених
позивачем робіт, як поліпшення
орендованого приміщення.

На підставі викладено, враховуючи, що
право орендаря на відшкодування
вартості поліпшення речі зробленого за
згодою наймодавця встановлено законом,
а матеріалами справи підтверджено факт
проведення позивачем поліпшення
орендованого приміщення (ремонту) та
його вартість, таке поліпшення було
проведено за згодою орендодавця, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги,
щодо стягнення з відповідача 181314, 90 грн.
витрат на здійснення поліпшень
орендованого приміщення є доведеними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що позовні вимоги з
урахуванням заяви про зміну предмету
позову взагалі не містять жодних вимог
до відповідача-1, а договір оренди
укладений з відповідачем-2, і саме у
відповідача-2 виникли зобов'язання по
відшкодування зроблених позивачем
поліпшень приміщення, то спірні
правовідносини між позивачем та
відповідачем-1 взагалі відсутні, а отже
суд припиняє провадження у справі щодо
відповідача-1 на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80
ГПК України.

Колегія суддів не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду першої
інстанції.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Заперечення скаржника, викладені у
апеляційній скарзі, не приймається
колегією суддів до уваги, оскільки не
підтверджуються матеріалами справи та
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає рішення суду по даній справі
обґрунтованим та таким, що відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи,
підстав для його скасування чи зміни не
вбачається, апеляційна скарга
відповідача-2 є необґрунтованою та
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Концерну
"Військторгсервіс" залишити без
задоволення, рішення Господарського
суду міста Києва від 03.12.2013 року по
справі № 5011-9/17398-2012 залишити без змін.

Матеріали справи № 5011-9/17398-2012 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
К.В. Тарасенко

Судді
С.А. Гончаров

В.В. Сулім