ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

25.04.14 №910/7422/14. Суддя Митрохіна А.В.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Галактик Інвест
Груп"

до Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві; Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрспецторг групп";
Закритого недиверсифікованого
венчурного пайового інвестиційного
фонду "ОТП Солюшн" Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія з
управління активами "ОТП Капітал"

про визнання недійсним
торгів/протоколу торгів та свідоцтва
про придбання з прилюдних торгів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Галактик Інвест
Груп" звернулось до Господарського
суду міста Києва із позовом до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві; Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрспецторг групп";
Закритого недиверсифікованого
венчурного пайового інвестиційного
фонду "ОТП Солюшн" Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія з
управління активами "ОТП Капітал" про
визнання недійсним торгів/протоколу
торгів та свідоцтва про придбання з
прилюдних торгів

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов
висновку, що позовна заява №б/н від
22.04.2014 і додані до неї документи
підлягають поверненню позивачеві без
розгляду з наступних підстав:

Пунктом 2 частини другої статті 54
Господарського процесуального кодексу
України (ГПК України) передбачено, що
позовна заява повинна містити, зокрема,
найменування, місцезнаходження,
ідентифікаційні коди суб'єкта
господарської діяльності за їх
наявності (для юридичних осіб).

Згідно ч. 1 ст. 90 Цивільного кодексу
України юридична особа повинна мати
своє найменування, яке містить
інформацію про її
організаційно-правову форму.
Найменування установи має містити
інформацію про характер її діяльності.
Юридична особа може мати крім повного
найменування скорочене найменування.

Найменування юридичної особи - це її
ідентифікуюча ознака. Найменування
складається з двох частин:
організаційно - правової форми і назви.
Назва це індивідуальна частина
найменування.

Повне найменування юридичної особи
зазначається в її установчих
документах, змінах до них, усіх
офіційних документах і вноситься до
Єдиного державного реєстру.

У позовній заяві у якості одного з
відповідачів вказано - Закритий
недиверсифікований венчурний пайовий
інвестиційний фонд "ОТП Солюшн"
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
управління активами "ОТП Капітал",
однак із витягу зробленого судом із
офіційного джерела, а саме
Інформаційно-ресурсного центру
wwwhttp://irc.gov.ua, вбачається, що
найменуванням юридичної особи
відповідача є Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
управління активами "ОТП Капітал".

Відповідно до Постанови Пленуму ВГСУ
№18 від 26.12.2011 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", зокрема, абзацу 1 п.
3.5, де зазначено, що недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК. Так, позовна заява підлягає
поверненню без розгляду, якщо
позивачем не вказано повне
найменування сторін та їх поштових
адрес, або позовну заяву підписано не
уповноваженою належним чином особою чи
особою, посадове становище якої не
вказано, або прокурор не зазначив
орган, уповноважений здійснювати
відповідні функції держави у спірних
відносинах, або позовна заява не
підписана позивачем.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо у
позовній заяві не вказано обставин, на
яких ґрунтується позовна вимога,
доказів, що підтверджують викладені в
заяві обставини.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України
письмові докази подаються в оригіналі,
або в належним чином засвідченій копії.

Письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Оригінали документів подаються, коли
обставини справи відповідно до
законодавства мають бути засвідчені
тільки такими документами, а також в
інших випадках на вимогу
господарського суду.

Відповідно до пункту 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціали та прізвища, дати засвідчення
копії і проставляють нижче реквізит
"підпис". Така відмітка проставляється
на кожному аркуші засвідченої копії
документа.

За таких обставин, додані позивачем до
позовної заяви документи належним
чином не засвідчені, оскільки на деяких
взагалі відсутні відмітки відповідно
до вказаних вище вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач,
прокурор чи його заступник зобов'язані
при поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення, а відповідно до п. 2 ч.
1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
Правил надання послуг поштового
зв'язку від 05.03.09 р. № 270 розрахунковим
документом, що підтверджує факт
надання послуг поштового зв'язку є
документ встановленої відповідно до
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" форми і змісту
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо).

Таким чином, належним доказом
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви та доданих до неї
документів є опис вкладень в поштовий
конверт та документ, що підтверджує
надання поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо) надані в
оригіналі.

Фактично до позовної заяви додано
копії: фіскального чеку відділення
поштового зв'язку №5322 від 09.04.2014; списку
згрупованих поштових відправлень №446
від 09.04.2014; описів вкладення у цінний
лист. Суд звертає увагу на те, що в п. 16
кожного опису написано власноруч (від
руки) «копія позовної заяви» без
примітки «виправленому вірити» з
зазначенням прізвища особи, яка
зробила таке доповнення. У зв'язку з
тим, що описи вкладення у цінний лист
подані не в оригіналі, у суду відсутні
підстави вважати, що відповідачам
направлялися копії позовної заяви, що
зобов'язує суд застосувати норми п. 6 ч. 1
ст. 63 ГПК України.

Крім того, із доданих до позовної заяви
копій описів вкладення поштового
відправлення вбачається, що позивачем
на адресу відповідачів надіслано 16
предметів (додатків) всього на 25
аркушах, у той час як на адресу
Господарського суду міста Києва
позивачем надіслано 19 предметів всього
на 51 аркушах.

Статтями 4-2 та 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що правосуддя у
господарських судах здійснюється на
засадах рівності всіх учасників
судового процесу перед законом і судом.
Судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Принцип рівності сторін у процесі
вимагає, щоб кожній стороні надавалася
розумна можливість представляти
справу в таких умовах, які не ставлять
цю сторону у суттєво невигідне
становище відносно другої сторони (п. 87
Рішення у справі "Салов проти України"
від 06.09.2005 року).

У Рішенні у справі "Надточий проти
України" від 15.05.2008 року зазначено, що
принцип рівності сторін передбачає, що
кожна сторона повинна мати розумну
можливість представляти свою сторону в
умовах, які не ставлять її в суттєво
менш сприятливе становище в порівнянні
з опонентом.

Змагальність означає таку побудову
судового процесу, яка дозволяє всім
особам - учасникам певної справи
обстоювати свої права та законні
інтереси, свою позицію у справі.
принцип змагальності є процесуальною
гарантією всебічного, повного та
об'єктивного з'ясування судом обставин
справи, ухвалення законного,
обґрунтованого і справедливого
рішення у справі.

З огляду на вищенаведене, надіславши на
адресу відповідачів невідповідну
кількість додатків, позивач не
дотримуючись принципів господарського
процесу, порушив норми п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України.

Таким чином, суддя повертає позивачу
позовну заяву і додані до неї документи
без розгляду, якщо не подано доказів
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів, як передбачено п. 6 ч. 1 ст. 63
ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на
те, що заявником не дотримано вимог
ст.ст. 54, 56, 57 Господарського
процесуального кодексу України,
враховуючи, що приписи ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України носять імперативний характер,
суд дійшов висновку, що викладені
обставини є підставою для повернення
позовної заяви відповідно до ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Проаналізувавши всі наведені вище
обставини, суд дійшов висновку, що
позовна заява не може бути прийнята до
розгляду та підлягає поверненню.

Суд звертає увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до господарського суду
міста Києва з позовом, відповідно до ч. 3
ст. 63 ГПК України.

Керуючись п. п. 2, 3, 6 ч. 1 ст. 63, ч. 3 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути
позивачеві без розгляду.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку
передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя
А.В.
Митрохіна