ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"10" квітня 2014 р.Справа № 921/326/14-г/6 УХВАЛА
про повернення позовної заяви
Суддя Шумський І.П.,
Розглянувши позовні матеріали, подані
Міністерством інфраструктури України
до відповідача №1 Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Тер-Пінгвін", відповідача №2
Тернопільської міської ради, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" про визнання
нечинним та скасування свідоцтва про
право власності №585033 від 23 червня 2009
року та визнання за державою Україна в
особі Міністерства інфраструктури
України права державної власності на
нерухоме майно, суддя прийшов до
висновку, що позов підлягає поверненню,
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 54 ГПК України,
якщо позов підлягає грошовій оцінці,
позовна заява повинна містити
зазначення ціни позову.
Обов'язок визначення ціни позову,
частина 3 ст. 55 ГПК України покладає на
Відомостей про ціну позову (вартість
спірного майна), подана Міністерством
інфраструктури України позовна заява
Крім того, у відповідності до ст. 44 ГПК
України, ст. 3 Закону України "Про
судовий збір" за подання до суду
позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством, справляється судовий
Пункт 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, покладає на
позивача обов'язок долучати до
позовних матеріалів документ, що
підтверджує сплату судового збору.
В порушення приписів ст.ст.44,54,57 ГПК
України, до матеріалів справи не
долучено документів, які підтверджують
сплату судового збору у встановленому
Перелічені обставини, згідно з
приписами п.п.3.4 ст. 63 ГПК України, є
підставами для повернення позовної
При цьому, суд приймає до уваги
роз'яснення пленуму Вищого
господарського суду України, викладені
у п. 2.2.1 постанови "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" № 7 від 21 лютого 2013 року (далі -
Постанова №7), відповідно до яких,
судовий збір з позовної заяви про
визнання права власності на майно,
визначається з урахуванням вартості
спірного майна, тобто як зі спору
майнового характеру. Оскільки за
змістом пункту 3 частини другої статті
54 і статті 55 ГПК такий обов'язок
покладається на позивача, суд не
повинен визначати вартість майна за
відповідними вимогами.

За змістом п. 2.7 Постанови №7, одним з
реквізитів позовної заяви є ціна
позову, яку зазначає позивач і з якої
обчислюється судовий збір. Якщо
позивачем не зазначена вартість
спірного майна та/або не подано доказів
в обґрунтування цієї вартості, то
позовна заява підлягає поверненню на
підставі пункту 3 частини першої статті
63 ГПК.

У відповідності до ч.2 п.2.22 Постанови №7,
якщо заявником не подано належних
доказів сплати судового збору у
встановленому порядку та розмірі або
(за необхідності) документів, що
підтверджують звільнення від його
сплати, заява (скарга) повертається
господарським судом з підстав,
передбачених пунктом 4 частини першої
статті 63 ГПК України.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про
судовий збір", враховуючи майновий стан
сторони, суд може своєю ухвалою
звільнити позивача від сплати судового
збору.

З огляду на зміст зазначеної статті,
єдиною підставою для вчинення
господарським судом дій, зазначених у
статті 8 Закону, є врахування ним
майнового стану сторін.

Особа, яка заявляє відповідне
клопотання, повинна навести доводи і
подати докази на підтвердження того, що
її майновий стан перешкоджав
(перешкоджає) сплаті нею судового збору
у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки статтею 129
Конституції України, як одну із засад
судочинства визначено рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом і судом, отже, в тому числі й
органів державної влади, то самі лише
обставини, пов'язані з фінансуванням
установи чи організації з Державного
бюджету України та відсутністю у ньому
коштів, призначених для сплати
судового збору, не можуть вважатися
підставою для звільнення від такої
сплати (п.3.1 Постанови №7, п. 12
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-06/1175/2011
від 25 серпня 2011 року "Щодо судового
збору".

Враховуючи зазначене, беручи до уваги
не подання заявником доказів які
вказують на відсутність в кошторисі
позивача коштів на сплату судового
збору, клопотання Міністерства
інфраструктури України про звільнення
від сплати судового збору слід
відхилити.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 1,2,32-34,36,43,44,54-57,63,86 ГПК України,
суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву б/н, б/д та додані до неї
документи повернути Міністерству
інфраструктури України (пр-т. Перемоги,
14, м. Київ, 01135) без розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до суду в загальному порядку після
усунення допущених порушень.

На ухвалу господарського суду, сторони,
прокурор, треті особи та особи, які не
брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки мають право
подати апеляційну скаргу протягом
п'яти днів з дня прийняття ухвали,
через місцевий господарський суд.

Суддя
І.П. Шумський