ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

29 квітня 2014 року
Справа № 915/77/14

м. Миколаїв

Кредитор: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інтер-Експорт», 83049,
м.Донецьк, вул. Лебединського, 7Б.

Банкрут: Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЄВРОТРЕЙДІНГ», 54001,
м.Миколаїв, вул. Шевченко, 59-А, оф.702, .

Ліквідатор: Герман О.С., АДРЕСА_1.

Суддя - Василяка К.Л.

Представники:

від кредитора:

від банкрута: Герман О.С. - ліквідатор.

в судовому засіданні приймає участь:

СУТЬ СПРАВИ: про визнання грошових
вимог в сумі 20 000 035,74 грн. у справі про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЄВРОТРЕЙДІНГ».

Постановою суду від 18.03.2014р. товариство
з обмеженою відповідальністю
«ЄВРОТРЕЙДІНГ» визнано банкрутом за
ознаками ст. 95 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
ліквідатором призначено Герман О.С. та
зобов'язано здійснити ліквідацію
боржника відповідно до положень Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

19 березня 2014 року на офіційному
веб-сайті Вищого господарського суду
України було опубліковано
повідомлення про визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури.

24.03.2014р. до суду надійшла заява від
товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтер-Експорт» з
грошовими вимогами до боржника в сумі 20
000 035,74 грн.

Ухвалою суду від 25.03.2014р. вказана заява
була прийнята та призначена до
розгляду на 29.04.2014р.

Ліквідатор надав суду відзив від
23.04.2014р. в якому вказані грошові вимоги
не визнає в повному обсязі.

Вказана відмова мотивована наступним.
Вимоги кредитора фактично є вимогами
відшкодувати вартість товару,
поставленого за договором поставки
№1/16 від 16.09.2013р., який сам кредитор
вважає недійсним. Однак, даний договір
у встановленому законом порядку
недійсним не визнано, більше того, факт
належного виконання умов договору
підтверджується первинною
бухгалтерською документацією боржника
та кредитора.

Розглянувши матеріали заяви, суд
встановив, що наявність вказаних
грошових вимоги обґрунтована
кредитором тим, що останній вважає
недійсним договір поставки товарів,
укладений з ТОВ «ЄВРОТРЕЙДІНГ» 16.09.2013р.
за №1/16, оскільки цей договір не містить
умов щодо ціни договору та строків
поставки товару, а тому просить суд
визнати та включити до реєстру вимог
кредиторів вартість товару (олії
соняшникової), поставленого за
недійсним правочином.

Суд вважає, що заява кредитора не
підлягає задоволенню враховуючи
наступне.

Статтею 204 Цивільного кодексу України
визначено презумпцію правомірності
правочину, а саме визначено, що
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відповідно до положень ст. 626
Цивільного кодексу України, договором
є домовленість двох або більше
сторін, спрямована на встановлення,
зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно з приписами частини 1 статті 215
Цивільного кодексу України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою ст. 203 цього кодексу, зокрема:
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Як вбачається з матеріалів заяви та
підтверджується поясненнями
ліквідатора ТОВ «ЄВРОТРЕЙДІНГ»,
укладений між банкрутом та кредитором
договір поставки недійсним в
установленому чинним законодавством
порядку не визнавався та є укладеним у
формі встановленій чинним
законодавством.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 632
Цивільного кодексу України ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 632 Цивільного
кодексу України якщо ціна у договорі не
встановлена і не може бути визначена
виходячи з його умов, вона визначається
виходячи із звичайних цін, що склалися
на аналогічні товари, роботи або
послуги на момент укладення договору.

Частиною 1 ст. 663 Цивільного кодексу
України визначено, що продавець
зобов'язаний передати товар покупцеві
у строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього
Кодексу.

16 вересня 2013 року між ТОВ
«Інтер-Експорт» та ТОВ «ЄВРОТРЕЙДІНГ»
було укладено договір поставки №1/16,
відповідно до умов якого в порядку та
на умовах, визначених цим договором,
постачальник зобов'язується передати у
власність покупця олію соняшникову
нерафіновану, що відповідає по якості
ДСТУ 4492:2005: «Олія соняшникова
нерафінована першого ґатунку,
наливом», а покупець зобов'язався
прийняти товар і сплатити
постачальникові його вартість (п. 1.1)

Пунктом 1.2 договору поставки визначено,
що поставка товару здійснюється
партіями. Партія товару - кількість
товару, що поставляється
постачальником на підставі однієї
видаткової накладної.

Пунктом 2.3 договору поставки визначено
загальну вартість товару в сумі 20 860 000,00
грн.

Отже, відповідно до умов договору
поставки кількість товару
визначається у видаткових накладних, а
п. 2.3 договору визначено вартість а не
кількість товару.

На виконання вимог договору поставки
ТОВ «Євротрейдінг» передало, а ТОВ
«Інтер - Експорт» прийняло товар на
загальну суму 20 000 035,74 грн.

Факт поставки за договором
підтверджується товарно -
транспортними накладними та
податковими накладними.

ТОВ «Інтер - Експорт» отримало вказаний
товар у повному обсязі, що
підтверджується підписаними
видатковими накладними та актом звірки
від 08.11.2013р.

За поставлений товар ТОВ «Інтер -
Експорт» сплатило ТОВ «Євротрейдінг»
880 000,00 грн. 14.10.2013р. та 120 001,79 грн. 15.10.2013р.,
на залишок заборгованості в сумі 19 000
033,95 грн. ТОВ «Інтер - Експорт» видало
простий вексель від 28.10.2013 р.

Таким чином, оскільки укладений між ТОВ
«Інтер - Експорт» та ТОВ «Євротрейдінг»
договір поставки № 1/16 від 16.09.2013 р. є
дійсним, і за вказаним договором ТОВ
«Євротрейдінг» поставило товар на
загальну суму 20 000 035,74 грн., отримання
якого не заперечується ТОВ «Інтер -
Експорт», правові підстави для
повернення грошових коштів та
задоволення заяви про визнання
кредиторських вимог відсутні.

Відповідно до положень п.36.7
інформаційного листа Вищого
господарського суду України, від
28.03.2013р. №01-06/606/2013 "Про Закон України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011 N
4212-VI)", заяви кредиторів про грошові
вимоги до боржника, що ліквідується
власником, подаються безпосередньо до
господарського суду та оплачуються
судовим збором. Розгляд грошових вимог
кредиторів в ліквідаційній процедурі
здійснюється господарським судом в
тому ж порядку, що і грошових вимог,
заявлених на підставі статті 23 Закону.
За результатами розгляду грошових
вимог кредиторів господарським судом
затверджується реєстр вимог
кредиторів.

Враховуючи вищевикладене, у суду
відсутні підстави для визнання
грошових вимог ТОВ «Інтер-Експорт» в
сумі 19 499 957,56 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 95 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
ст.86 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Грошові вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтер-Експорт» до
ТОВ «ЄВРОТРЕЙДІНГ» на загальну суму 20
000 035,74 грн. відхилити.

Суддя К.Л.
Василяка