ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.03.2014
Справа № 905/7163/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді Нестеренко Ю.С.

при секретарі судового засідання Рудюк
Є.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні господарського
суду справу за позовом Державного
підприємства "Маріупольський морський
торговельний порт", м.Маріуполь,
Донецька область до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Метінвест-Шіппінг", м.Донецьк про
визнання розміру внесків сторін за
договором від 04.07.2006р. №27-7/06/477 у такому
порядку: ДП "Маріупольський морський
торговельний порт"- 79,36%; ТОВ
"Метінвест-Шіппінг" - 20,64% та зобов`язати
ТОВ "Метінвест-Шіппінг" внести зміни до
договору від 04.07.2006р. №27-7/06/477 шляхом
підписання договору про внесення змін
№11 у редакції ДП "Маріупольський
морський торговельний порт".

за участю уповноважених представників:

від позивача: Тиріна М.П., яка діє на
підставі довіреності №01-10/706 від
25.12.2013р.

від відповідача: Бєляєв А.П., який діє на
підставі довіреності №98/13 від 06.09.2013р.

Омельченко О.О. , який діє на підставі
довіреності №55/14 від 29.01.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство
«Маріупольський морський торговельний
порт», м.Маріуполь, Донецька область
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до
Відповідача, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Метінвест-Шіппінг»
м.Донецьк про визнання розміру внесків
сторін за договором про спільну
діяльність №27-7/06/477 від 04.07.2006р. у такому
порядку: Державне підприємство
«Маріупольський морський торговельний
порт» - 79,36%; Товариство з обмеженою
відповідальністю «Метінвест-Шіппінг» -
20,64%. та зобов`язати ТОВ
"Метінвест-Шіппінг" внести зміни до
договору від 04.07.2006р. №27-7/06/477 шляхом
підписання договору про внесення змін
№11 у редакції ДП "Маріупольський
морський торговельний порт".

В обґрунтування позовних вимог Позивач
посилається на укладений між
сторонами договір про спільну
діяльність №27-7/06/477 від 04.07.2006р., а також
на збільшення вартості майна, яке
відбулось у результаті його
переоцінки, що на думку Позивача є
підставою для внесення відповідних
змін до Договору в частині
розмірів внесків.

На підтвердження вказаних обставин
Позивач надав належним чином
засвідчені копії наступних документів:
договору про спільну діяльність
№27-7/13/281 від 24.04.2013р. разом з додатками
до нього, договору про внесення змін №1
від 11.07.2008р., договору про внесення змін
№2 від 11.07.2008р., договору про внесення
змін №3 від 11.07.2008р., договору про
внесення змін №4 від 11.07.2008р., договору
про внесення змін №5 від 17.08.2009р.,
договору про внесення змін №6 від
29.11.2011р., договору про внесення змін №8,
договору про внесення змін б/н від
09.08.2012р., договору про внесення змін б/н
від 07.06.2013р., договору про внесення змін
№11.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує ст.ст. 3, 7, 16, 652, 1130, 1131
Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 188
Господарського кодексу України, ст.ст.
2, 12, 60, 84 Господарського процесуального
кодексу України, ЗУ «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні».

В процесі розгляду справи 10.01.2014р.
Позивач надав заяву №18/525 від 17.12.2013р.,
якою уточнив позовні вимоги, а саме:
просив змінити правовідношення шляхом
визнання розміру внесків сторін за
договором від 04.07.2006р. №27-7/06/477 з червня
2013 року у такому порядку: Державне
підприємство «Маріупольський морський
торговельний порт» - 79,36%; Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Метінвест-Шіппінг» - 20,64% та
зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю «Метінвест-Шіппінг»
внести зміни до договору від 04.07.2006року
№27-7/06/477 шляхом підписання договору про
внесення змін №11 у редакції державного
підприємства «Маріупольський морський
торговельний порт», встановивши, що
умови останнього застосовуються до
відносин між сторонами з червня 2013р.

Отже, суд розглядає справу з
урахуванням заяви Позивача №18/525 від
17.12.2013р.

Відповідач у своєму відзиві №09/рн
від 31.10.2013р. заперечив проти
задоволення позовних вимог з підстав
того, що збільшення внесків сторін за
рахунок переоцінки майна обумовленої
внутрішніми господарськими потребами
учасників спільної діяльності
договором не передбачене. Отже, за
твердженнями Відповідача, переоцінка
(дооцінка) майна раніше внесеного
Позивачем у спільну діяльність, для
його внутрішньогосподарських потреб
жодним чином не може мати наслідком
переоцінку його вкладу, як учасника
спільної діяльності. Крім того,
дооцінка раніше внесеного майна не
може вважатися додатковим вкладом та
мати наслідком зміни розміру вкладу
учасника, встановленого Договором.
Також зазначив, що приписи ч.1 ст.653 ЦК
України унеможливлюють зміну судом
зобов'язань стосовно минулого періоду,
отже вимога про внесення змін в порядок
розподілу прибутку на дату проведення
оцінки частки позивача є такою, що
суперечить законодавству.

Ухвалою господарського суду
Донецької області від 28.11.2013р. за
клопотанням позивача продовжено строк
розгляду справи на 15 днів до 24.12.2013р.

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 18.12.2013
справу №905/7163/13 передано судді Гриник
М.М. у зв'язку із перебуванням судді
Нестеренко Ю.С. у відпустці.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 06.02.2014р. справу № 905/7163/13 передано на
розгляд судді Ю.С.Нестеренко у зв'язку з
її поверненням з відпустки.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд встановив :

04 липня 2006року між Державним
підприємством «Маріупольський
морський торговельний порт» (Далі-Порт)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Скіф-Шіппінг» було
укладено Договір №27-7/06/477 про спільну
діяльність (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. договору, Сторони
зобов'язуються для досягнення
спільної господарської мети діяти
при здійсненні
вантажно-розвантажувальних робіт
метало вантажів (навантажування та
розвантажування з одного виду
транспорту на інший), робіт по
зберіганню, упаковці, обв»язці,
кріпленню вантажів, перед вантажній
підготовці і т.і. на виробничій
території 10-го причалу «Порту» (згідно
з прикладеною викопіровкою - Додаток
№1), а також при: - маркетинговій
діяльності, спрямованій на залучення
додаткових вантажопотоків та
інвестицій до порту, -
транспортно-експедиційних операціях, -
комплексному обслуговуванню суден, -
розробки і впровадженні нових
технологій, у порядку та на умовах,
закріплених у даному договорі, з метою
підвищення рівня ефективності
вантажно-розвантажувальних робіт та
одержання прибутку. Метою договору є
доведення річного вантажообігу на
виробничій території 10-го причалу
«Порту» до 1800000 тонн металовантажів на
рік. При цьому загальний обсяг
металовантажів, залучених
Підприємством у порт повинен бути не
менш аніж 3000000 тонн на рік. Спільна
діяльність за цим договором
здійснюється без об»єднання вкладів
Сторін.

За приписами п.4.1, п.4.2 Договору Порт і
Підприємство з метою здійснення
спільної діяльності, передбаченою
цим Договором, передають в спільну
діяльність майно, розмір, склад,
строки передачі та вартість якого
зазначені у Додатках №2 та №3 які є
невід»ємною частиною цього договору.
Розмір внесків (вкладів) за Договором
складає: Порт - 65%, Підприємство - 35%.

Відповідно до п.4.5, п.4.7 Договору
вартість майна Сторін визначається
незалежною оцінкою відповідно до
Закону України «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні» та чинної
методики оцінки вартості майна у
порядку, встановленому Фондом
державного майна України. Визначена в
такий спосіб вартість майна
використовується тільки для
визначення долі внеску Сторін у
спільну діяльність. При зміні розмірів
вкладів сторін укладається додаткова
угода, яка після взяття її на облік
податковим органом у порядку, згідно
чинного законодавства, є невід'ємною
частиною цього договору.

Умовами п 5.1. Договору встановлено, що
прибуток, одержаний учасниками
Договору в результаті їх спільної
діяльності розподіляється
пропорційно вартості вкладів
учасників : Порт - 65%, Підприємство - 35%.

Пунктом 5.3 Договору встановлено, що
зазначений у п.5.1 даного Договору
порядок розподілу прибутку
обов»язково коригується з урахуванням
зміни внесків сторін. Коригування
оформляється підписанням додаткових
угод, які є невід»ємною частиною
цього договору.

Відповідно до п.9.2. Договору внески
сторін (вклади) можуть бути збільшені
за рахунок додаткових внесків за
взаємною згодою сторін. У випадку
якщо додатковий внесок зроблений за
рахунок майна (майном), то сума внеску
оцінюється шляхом незалежної
експертної оцінки, відповідно до
законодавства України. Одночасно з
внесенням додаткових внесків Сторони
вносять відповідні зміни до цього
Договору та при необхідності, до
Додатків до нього підписують
додаткову угоду, фіксуючи нове
співвідношення внесків (вкладів)
сторін в спільній діяльності.

Даний договір може бути доповнений або
змінений за згодою сторін з
оформленням письмового доповнення до
договору, що буде невід'ємною частиною
цього договору (п.12.1. Договору).

Усі зміни, доповнення, додатки та
додаткові угоди до даного Договору, які
підписуються сторонами і є його
невід'ємною частиною, повинні бути
узгоджені із органом, уповноваженим
управляти відповідним державним
майном (п.12.3. Договору).

Цей Договір набирає чинності з
моменту його підписання і діє до
01.06.2016року.

Договір підписаний сторонами та
скріплений печатками.

Додатками №2 та №3 сторони погодили
перелік і вартість внесків Порту та
Підприємства у спільну діяльність.

Договором про внесення змін №2 від
11.07.2008р. Сторони визначили, що Додатки
№2 та №3 Договору про спільну
діяльність вважаються такими, що
втратили чинність та доповнено Договір
додатками №2-а та 3-а.

В процесі дії Договору про спільну
діяльність сторонами неодноразово
вносились зміни до Договору.

Так, Договором про внесення змін №3
від 11.07.2008р. до Договору про спільну
діяльність сторони внесли зміни до
п.4.2 та п. 5.1. Договору та виклали їх в
наступній редакції:розмір внесків
(вкладів) сторін за договором складає:
порт - 67,93%. Підприємство - 32,07%. Прибуток,
одержаний учасниками договору в
результаті спільної діяльності,
розподіляється пропорційно вартості
вкладів учасників: порт - 67,93%,
підприємство - 32,07%.

Договором про внесення змін від
09.08.2012р. в Договір про спільну
діяльність сторони, у зв»язку зі
зміною найменування ТОВ «Скіф-Шіппінг»
на ТОВ «Метінвест-Шіппінг», внесли
відповідні зміни щодо найменування
відповідача у преамбулу договору.

Договором про внесення змін від
07.06.2013р. сторони у Додаток 2-а Договору
про спільну діяльність внесли
наступні зміни: виключити з Переліку
і вартості внесків порту у спільну
діяльність Причал 10, у зв»язку з чим
встановити оціночну та загальну
вартість усіх об»єктів у сумі 33782197
грн без ПДВ. Прибуток одержаний
учасниками Договору в результаті
спільної діяльності , в подальшому
розподіляється у такому
співвідношенні: порт - 67,93%,
підприємство - 32,07%.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини.

За приписами ст. 1130, ст. 1131 Цивільного
кодексу України за договором про
спільну діяльність сторони (учасники)
зобов'язуються спільно діяти без
створення юридичної особи для
досягнення певної мети, що не
суперечить законові. Спільна
діяльність може здійснюватися на
основі об'єднання вкладів учасників
(просте товариство) або без об'єднання
вкладів учасників.

Договір про спільну діяльність
укладається у письмовій формі. Умови
договору про спільну діяльність, у тому
числі координація спільних дій
учасників або ведення їхніх спільних
справ, правовий статус виділеного для
спільної діяльності майна, покриття
витрат та збитків учасників, їх участь
у результатах спільних дій та інші
умови визначаються за домовленістю
сторін, якщо інше не встановлено
законом про окремі види спільної
діяльності.

Листом від 18.06.2013р. позивач направив
на адресу відповідача Договір про
внесення змін №11, яким запропонував
внести зміни у спірний Договір, а
саме п. 4.2 договору, виклавши його в
наступній редакції: «розмір внесків
(вкладів) сторін за договором складає:
порт - 79,36%, підприємство - 20,64%». Крім
того, внести зміни у п. 5.1 Договору, а
саме «прибуток, одержаний учасниками
Договору в результаті спільної
діяльності, розподіляється
пропорційно вартості вкладів
учасників: порт - 79,36%, підприємство -
20,64%».

Свою пропозицію щодо внесення
відповідних змін у Договір про
сумісну діяльність позивач
обґрунтовує тим, що на виконання п.6
Прикінцевих положень Закону України
«Про морські порти України», ст. 7 ЗУ
«Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні», розпорядження КМУ від 04.03.12р.
№133-р «Про погодження пропозиції щодо
реорганізації державних підприємств
морського транспорту» було проведено
переоцінку основних засобів та
нематеріальних активів, у зв»язку з
чим загальна вартість майна Порту
стала складати 87224426 грн., що на думку
Позивача є підставою для внесення
відповідних змін у Договір.

Відповідач листом №25/06/40 від 25.06.13р.
повідомив позивача про свою незгоду
з внесенням відповідних змін в
Договір, посилаючись на те, що
сторонами узгоджено та встановлено
відсоткове співвідношення розподілу
прибутку без прив»язки її до
вартості вкладів учасників.

Таким чином, у зв»язку з незгодою
відповідача внести зміни у Договір,
що були запропоновані позивачем,
останній звернувся до суду з
відповідними позовними вимогами.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем було проведено переоцінку
основних засобів та нематеріальних
активів, що обліковуються на балансі
ДП «Маріупольський морський
торговельний порт» та складено
відповідний висновок про вартість,
яким встановлено, що загальна
вартість майна Порту стала складати
87224426 грн., тобто збільшилась.

Позивач вважає, що збільшення
вартості майна, яке відбулось у
результаті переоцінки є підставою
для внесення відповідних змін до
Договору в частині розмірів
внесків сторін.

Одним із загальних принципів
цивільного законодавства є принцип
свободи договору, який відображено в
положеннях ст. 627 ЦК України. Свобода
договору включає й вільне визначення
сторонами його умов, де фіксуються
взаємні права та обов'язки учасників.

Як зазначалось, умовами п.9.2 Договору
сторони встановили, що внески сторін
(вклади) можуть бути збільшені за
рахунок додаткових внесків за
взаємною згодою сторін, збільшення
вартості його майна відбулось лише у
зв'язку з його переоцінкою.

Як встановлено матеріалами справи,
позивачем додаткових внесків не
здійснювалось, збільшення вартості
його майна відбулось лише у зв`язку з
його переоцінкою.

Отже посилання позивача на
порушення його майнових інтересів і
позбавлення його того, на що він
розраховував при укладенні договору
є безпідставними, оскільки кількісні
показники майна які були внесені
позивачем не змінились, а
збільшилась лише вартість цього
майна.

Цивільне законодавство базується на
принципі обов'язкового виконання
сторонами зобов'язань за договором. За
загальним правилом, закріпленим у
частині першій статті 651 ЦК України,
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст.652 Цивільного кодексу
України, на підставі якої пред'явлено
даний позов, у разі істотної зміни
обставин, якими сторони керувалися при
укладенні договору, договір може бути
змінений або розірваний за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або не випливає із суті
зобов'язання. Зміна обставин є
істотною, якщо вони змінилися
настільки, що, якби сторони могли це
передбачити, вони не уклали б договір
або уклали б його на інших умовах. Якщо
сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони
виходили з того, що така зміна обставин
не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися;

3) виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною
зміною обставин допускається за
рішенням суду у виняткових випадках,
коли розірвання договору суперечить
суспільним інтересам або потягне для
сторін шкоду, яка значно перевищує
затрати, необхідні для виконання
договору на умовах, змінених судом.

Отже, виходячи з вищенаведених
приписів закону сторона, яка вимагає
зміни договору у рамках ст. 652 ЦК
України, повинна довести, що в момент
укладення договору сторони виходили з
того, що така зміна не настане.

Як вже зазначалось у якості причин, які
обумовили необхідність внести зміни до
договору, позивач посилається на те,
що у зв'язку зі здійсненою переоцінкою
вартості майна Порту виконання
договору порушило співвідношення
майнових інтересів сторін і
позбавило позивача того, на що він
розраховував при укладенні договору,
а саме зменшення цінності
отримуваного стороною за договором,
яке відбулось внаслідок істотного
підвищення вартості внеску Порту у
спільну діяльність. Крім того, позивач
зазначає про наявність одночасно
чотирьох умов для внесення змін у
спірний договір, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК
України.

Отже, закон пов'язує можливість
змінення договору безпосередньо з
наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2
ст. 652 ЦК України, при істотній зміні
обставин.

Проте господарський суд, дослідивши
всі матеріали та обставини справи
вважає, що позивач не навів
відповідних доказів у розумінні ст. 33
ГПК України, які б підтверджували дані
обставини та визначені законом умови.

За приписами ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

На підставі вищенаведеного, суд
відмовляє у задоволенні позовних
вимог Позивача про визнання розміру
внесків сторін за договором від 04.07.2006р.
№27-7/06/477 з червня 2013р. у такому порядку:
Державне підприємство «Маріупольський
морський торговельний порт» - 79,36%;
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Метінвест-Шіппінг» -
20,64% та зобов'язання Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Метінвест-Шіппінг» внести зміни до
договору від 04.07.2006року №27-7/06/477 шляхом
підписання договору про внесення змін
№11 у редакції Державного Підприємства
«Маріупольський морський торговельний
порт», встановивши, що умови останнього
застосовуються до відносин між
сторонами з червня 2013р. у зв'язку з їх
недоведеністю та безпідставністю.

У відповідності до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладено на позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд ,-

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах Державного
підприємства "Маріупольський морський
торговельний порт", м.Маріуполь,
Донецька область до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Метінвест-Шіппінг", м.Донецьк про
визнання розміру внесків сторін за
договором від 04.07.2006р. №27-7/06/477 з червня
2013р. у такому порядку: Державне
підприємство «Маріупольський морський
торговельний порт» - 79,36%; Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Метінвест-Шіппінг» - 20,64% та
зобов'язання Товариство з обмеженою
відповідальністю «Метінвест-Шіппінг»
внести зміни до договору від 04.07.2006року
№27-7/06/477 шляхом підписання договору про
внесення змін №11 у редакції Державного
Підприємства «Маріупольський морський
торговельний порт», встановивши, що
умови останнього застосовуються до
відносин між сторонами з червня 2013р.
відмовити повністю.

У судовому засіданні 27.03.2014р.
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його оголошення. Зазначений
строк обчислюється з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
ст.ст.84, 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 01.04.
2014р.

Суддя
Ю.С.
Нестеренко