ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.04.2014
Справа № 905/1500/14

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Осадчої А.М.,

за участю помічника судді Смелянцевої
К.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду матеріали
справи

за позовом: Публічного акціонерного
товариства «Енергомашспецсталь»
м.Краматорськ

до відповідача: Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма
«Ізомайстер» м.Одеса

про визнання договору від 05.12.2012 року
№28/1873 недійсним,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Зуйко Р.О. за
довіреністю б/н від 23.08.2013р.

СУТЬ СПРАВИ:

06.03.2014року Публічне акціонерне
товариство «Енергомашспецсталь»
м.Краматорськ (далі - ПАТ
«Енергомашспецсталь») звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма
«Ізомайстер» м.Одеса (далі -
ТОВ«Ізомайстер») про визнання
недійсним договору №28/1873 від
05.12.2012року, мотивуючи свої вимоги тим,
що вказаний договір суперечить
вимогам чинного законодавства України,
оскільки досягнуті у договорі
домовленості щодо оплати неможливо
виконати внаслідок нез'ясованості
інших узгоджених умов
приймання-передачі робіт та оплати за
договором, тому сторони не досягли
згоди відносно порядку
приймання-передачі робіт та оплати за
договором.

Ухвалою від 07.03.2014року вказана позовна
заява прийнята судом до розгляду,
порушене провадження у справі №905/1500/14.

На підтвердження зазначених у позові
обставин позивач надав суду належним
чином засвідчені копії: договору №28/1873
від 05.12.2012року,свідоцтва про державну
реєстрацію АОО №608386, довідки АБ№564306.

Нормативно свої вимоги позивач
обґрунтовує ст.ст. 11, 215, 509, 626, 628, 638
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), ст.ст.1,2, 15, 49,82,83
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України).

У відзиві на позовну заяву
ТОВ«Ізомайстер» заперечує проти
задоволення позовних вимог, оскільки
вважає, що договір відповідає вимогам
діючого законодавства, сторони досягли
згоди по всім істотним умовам договору,
як то, предмет, ціна та строк дії
договору; зобов'язання за ним сторонами
виконуються, зокрема, шляхом виконання
робіт, факт чого підтверджено
відповідними довідкою та актом №314-1/12
приймання виконаних будівельних робіт
за грудень 2012року.

З метою підтвердження заперечень, що
висловлені у відзиві, ТОВ«Ізомайстер»
надало суду засвідчені копії: акту
№314-1/12 приймання виконаних будівельних
робіт за грудень 2012року, довідки про
вартість виконаних робіт за грудень
2012року, Статуту підприємства, виписки з
ЄДРПОУ №271685, довідки АА№731350.

Уповноважений представник позивача у
судове засідання 22.04.2014р., як і у
попереднє судове засідання 01.04.2014р., не
з'явився, про час та місце судового
розгляду справи повідомлений належним
чином, у порядку, що передбачений ГПК
України, про що свідчать повідомлення
про вручення поштових відправлень
(ухвал суду), які містяться в матеріалах
справи.

ПАТ «Енергомашспецсталь» звернулось
до суду з клопотанням про відкладення
розгляду справи на більш пізній строк,
продовження строку розгляду справи,
оскільки представник підприємства не
має можливості прибути у судове
засідання 22.04.2014р. внаслідок
знаходження у службовому відрядженні,
позивач має намір суду надати
додаткові докази, які істотно вплинуть
на суть спору.

Су відмовляє у задоволенні клопотання
позивача про відкладення розгляду
справи, та вважає за необхідне
зазначити, що до клопотання не додані
докази на підтвердження його доводів,
зокрема, щодо направлення представника
підприємства у відрядження,
відсутності іншого представника на
підприємстві. При цьому, суд зазначає,
що учасник судового процесу не
позбавлений права і можливості
забезпечити за необхідності участь у
судовому засіданні іншого
представника згідно з частинами
першою - п'ятою статті 28 ГПК України, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах, (статті
32-34 ГПК), причому відсутність коштів для
оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Крім того, відмовляючи у задоволенні
даного клопотання, суд приймає до уваги
той факт, що ухвалою від 01.04.2014р.
аналогічне клопотання позивача було
задоволено, розгляд справи відкладено,
відповідно позивач мав достатньо часу
для надання доказів на підтвердження
своєї правової позиції, але таким
правом не скористався.

Представник відповідача у судовому
засіданні 22.04.2014р.заперечував проти
задоволення позовних вимог з підстав,
які визначені у відзиві на позовну
заяву.

Відповідно до положень статті 811
ГПК України судом складено протокол,
який долучено до матеріалів справи. З
клопотаннями про здійснення фіксації
судового процесу за допомогою
технічних засобів представники сторін
до суду не звертались.

Вислухавши пояснення представника
відповідача, надані у судовому
засіданні, дослідивши представлені
сторонами в порядку статті 43 ГПК
України докази, вивчивши матеріали
справи, суд у межах заявлених позовних
вимог встановив наступне.

05.12.2012року між ПАТ
«Енергомашспецсталь» (Замовник) та ТОВ
«ВКФ Ізомайстер» (Підрядник)
підписаний договір підряду №28/1873, за
умовами якого Підрядник зобов'язується
на свій ризик виконати визначену
даним договором роботу за завданням
Замовника, а Замовник зобов'язується
її прийняти та оплатити (пункт 1.1
договору).

Предмет підряду: ПАТ ЄМСС. Придбання
комплектуючих, монтаж та введення у
експлуатацію киснево - розподільчого
пункту. Фарбування. (п.1.2 договору).

Договір підписано уповноваженими
представниками сторін, підписи
представників сторін скріплені
печатками підприємств.

Строк дії договору встановлено
сторонами у п. 13.5 договору, а саме:
вступає в силу з моменту його
підписання та діє до 31.03.2012року.

Пунктом 1.4 договору встановлено, що
ціна договору складає без ПДВ 51015,60грн.,
крім того, ПДВ у розмірі 10203,12грн.
Загальна кошторисна сума договору
згідно кошторису складає 61218,72грн.
згідно кошторисів.

Згідно п.7.1.- п.7.3 договору Підрядник
приступає до виконання робіт протягом
15-ти робочих днів після виконання
Замовником пунктів 2.3 даного договору.
Підрядник зобов'язується виконати
роботу до 31.12.2012року з правом
дострокового виконання. Після
закінчення виконання робіт Підрядник
зобов'язаний письмово повідомити
Замовника про готовність предмету до
здачі протягом трьох днів.

Порядок приймання - здачі робіт
визначено сторонами у п.п.8.1-8.7 договору,
якими, зокрема, встановлено, що
приймання - здача робіт здійснюється
сторонами за актом протягом п'яти днів
з моменту повідомлення Замовника про
готовність предмету підряду до здачі.
Підрядник надає акт виконаних робіт
безпосередньо у момент здійснення
господарської операції, але не пізніше,
чим через 2 дні після її закінчення. Акт
виконаних робіт повинен містити
наступні реквізити: найменування
підприємства, від імені якого складено
документ; назву документа (форми), дату
та місце складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиницю виміру
господарської операції (у натуральному
або вартісному вираженні), посади та
прізвища осіб, що відповідають за
здійснення господарської операції та
правильність її оформлення, особистий
підпис або інші дані, які дають
можливість ідентифікувати особу, яка
приймала участь у здійсненні
господарської операції. Крім того, при
наявності недоліків у виконаній
роботі, у разі наявності мотивованої
відмови Замовника прийняти виконані
роботи сторонами складається акт з
переліком доробок та строків їх
виконання. При відсутності претензій
Замовник зобов'язується підписати акт
приймання-здачі протягом 10 днів.

Згідно п. 4.1 договору оплата
здійснюється Замовником шляхом
перерахування грошових коштів та
поточний рахунок Підрядника у
національній валюті України. Замовник
здійснює оплату за виконані роботи
протягом 15 календарних днів за
фактично виконаний обсяг робіт після
підписання форм КБ-2в, Кб-3 та отримання
рахунку на оплату.(п.4.4 договору).

Предмет позовних вимог - визнання
недійсним договору №28/1873 від
05.12.2012року.

Згідно з п.1 ст.15 ГПК України спір щодо
визнання даного договору недійсним,
розглядається господарським судом
Донецької області за
місцезнаходженням сторони
зобов'язаної за договором здійснити
дії на користь другої сторони, зокрема,
сплатити грошові кошти за виконані за
договором роботи.

Суд, оцінивши за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, дійшов висновку, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 215
ЦК підставою недійсності правочину є
недодержання стороною (сторонами)
вимог, які встановлені статтею 203 ЦК,
саме на момент вчинення правочину. Не
може бути визнаний недійсним правочин,
який не вчинено.

Загальні підстави і наслідки
недійсності правочинів (господарських
договорів) встановлені статтями 215, 216
ЦК України, статтями 207, 208 ГК України.

Зокрема, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

З урахуванням викладеного, недійсність
правочину зумовлюється наявністю
дефектів його елементів: дефекти
(незаконність) змісту правочину;
дефекти (недотримання) форми; дефекти
суб'єктного складу; дефекти волі -
невідповідність волі та волевиявлення.

Як встановлено у ст.202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

В силу приписів статті 204 ЦК України
правомірність правочину презюмується.

Отже, обов'язок доведення наявності
обставин, з якими закон пов'язує
визнання господарським судом
оспорюваного правочину недійсним,
покладається на позивача.

У відповідності до вимог ст. 54 ГПК
України, позовна заява повинна містити
виклад обставин, на яких ґрунтуються
позовні вимоги з зазначенням доказів.

Зокрема, до обставин, на яких позивач
обґрунтовує свої вимоги, відносять
обставини, які становлять предмет
доказування у справі. Предмет
доказування - це сукупність обставин,
які необхідно встановити для
правильного вирішення справи. У
предмет доказування включаються факти
матеріально-правового характеру, що є
підставою вимог позивача та заперечень
відповідача.

Вирішуючи спори про визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними, господарський суд повинен
встановити наявність фактичних
обставин, з якими закон пов'язує
визнання таких правочинів
(господарських договорів) недійсними
на момент їх вчинення (укладення) і
настання відповідних наслідків, та в
разі задоволення позовних вимог
зазначати в судовому рішенні, в чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та яким нормам законодавства
не відповідає оспорюваний правочин
(абз.4 п. 2.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України 29 травня
2013 року №11 «Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними» (із змінами та
доповненнями)).

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 того ж Кодексу
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Наразі, позивачем не наведено суду
жодних правових підстав щодо
невідповідності укладеного договору
вимогам чинного законодавства, що мало
б наслідком його недійсність, зокрема,
позивачем фактично не зазначено, якому
саме нормативному акту суперечить
вказаний спірний договір, так само як і
не представлено доказів в
обґрунтування позовних вимог.
Наявність будь-яких обставин, які б
свідчили про невідповідність спірного
договору вимогам закону, позивачем не
вказано, та судом не встановлено.

Належними доказами не підтверджується
протиріччя умов спірного договору з
актами цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства,
перевищення особою, що вчиняє правочин,
обсягу цивільної дієздатності, не
направлення правочину на реальне
настання правових наслідків.

В той же час, звертаючись до суду з
позовом про визнання договору підряду
недійсним на підставі статей 203 та 215 ЦК
України, позивач у позові зазначає, що
досягнуті у договорі домовленості
щодо оплати неможливо виконати
внаслідок нез'ясованості інших
узгоджених умов приймання-передачі
робіт та оплати за договором, тому
сторони не досягли згоди відносно
порядку приймання-передачі робіт та
оплати за договором.

Зокрема, обґрунтовуючи позовні вимоги
позивач посилається на те, що пункт 7.3
договору містить умови щодо
обов'язковості письмового
повідомлення Замовника про готовність
предмету до здачі протягом трьох днів,
тоді як п.4.4 передбачає кінцеву оплату
протягом 15 календарних днів за
фактично виконаний обсяг робіт після
підписання актів виконаних робіт,
іншого порядку оплати сторонами
узгоджено не було. Підрядник,
здійснивши приймання-передачу робіт за
актом, фактично письмово не повідомив
Замовника про готовність об'єкта до
здачі.

Відповідач, заперечуючи проти позову,
стверджує, що сторони досягли згоди по
всім істотним умовам договору, тому
договір є укладеним. Крім того,
стверджує, що договір сторонами
виконувався, зокрема, ПАТ
«Енергомашспецсталь» прийняті
виконані роботи, зокрема, за актом
№314-1/12 приймання виконаних будівельних
робіт за грудень 2012року, на даний час
існує заборгованість позивача за
виконані роботи; неналежне виконання
сторонами умов договору не є підставою
для визнання договору недійсним.

Згідно вимогам частин 1 і 2 статті 837 ЦК
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
Замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

За загальним правилом щодо укладання
договорів, встановленим ст. 638 ЦК
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди. Договір укладається шляхом
пропозиції однієї сторони укласти
договір (оферти) і прийняття пропозиції
(акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 2-4 ст. 180 Господарського
кодексу України господарський договір
вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх його істотних умов. Істотними є
умови, визнані такими за законом чи
необхідні для договорів даного виду, а
також умови, щодо яких на вимогу однієї
із сторін повинна бути досягнута згода.
При укладенні господарського
договору сторони зобов'язані у
будь-якому разі погодити предмет, ціну
та строк дії договору. Умови про
предмет у господарському договорі
повинні визначати найменування
(номенклатуру, асортимент) та кількість
продукції (робіт, послуг), а також
вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості
предмета договору визначаються
відповідно до обов'язкових для сторін
нормативних документів, зазначених у
статті 15 цього Кодексу, а у разі їх
відсутності - в договірному порядку, з
додержанням умов, що забезпечують
захист інтересів кінцевих споживачів
товарів і послуг.

Відповідно до пункту 8 постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
06.11.2009року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» не є укладеними
правочини (договори), у яких відсутні
встановлені законодавством умови,
необхідні для їх укладення (відсутня
згода за всіма істотними умовами
договору; не отримано акцепт стороною,
що направила оферту; не передано майно,
якщо відповідно до законодавства для
вчинення правочину потрібна його
передача тощо).

Як вбачається з умов договору №28/1873 від
05.12.2012року сторонами узгоджені умови
щодо його предмету (п.п.1.1, 1.2), ціни(п.1.4),
строку дії договору (п.13.5),які є
істотними умовами договору.

Договір сторонами виконувався, що,
зокрема, підтверджується належним
чином засвідченими копіями довідки про
вартість виконаних робіт за грудень
2012року та акту №314-1/12 приймання
виконаних будівельних робіт за грудень
2012року, на даний час існує
заборгованість позивача за виконані
роботи, що ним визнається
безпосередньо у тексті позовної заяви.

Пунктом 2.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України 29 травня
2013 року №11 «Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними» (із змінами та
доповненнями)) передбачено, що за
загальним правилом невиконання чи
неналежне виконання правочину не тягне
за собою правових наслідків у вигляді
визнання правочину недійсним. У такому
разі заінтересована сторона має право
вимагати розірвання договору або
застосування інших передбачених
законом наслідків, а не визнання
правочину недійсним.

Відповідно, посилання позивача на факт
порушень умов договору в частині
відсутності письмового повідомлення
про готовність об'єкта робіт до
приймання -передачі, обов'язковість
якого передбачена п.7.3 договору, не є
підставою для визнання договору
недійсним, а свідчить лише про
порушення умов договору з боку
відповідача.

Одночасно, суд вважає, що безпосередній
зв'язок між п. 4.4 договору щодо порядку
оплати виконаних робіт та п.7.3 щодо
обов'язкового повідомлення про
необхідність їх прийняття відсутній.

Таким чином, судом не встановлено
підстав, з наявністю яких
законодавство України пов'язує
недійсність договору, відповідно
позовні вимоги є недоведеними.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги
ПАТ «Енергомашспецсталь» до
ТОВ«Ізомайстер» про визнання
недійсним договору №28/1873 від 05.12.2012року
підлягають залишенню без задоволення.

У відповідності до ст.49 ГПК України,
оскільки у задоволенні позовних вимог
відмовлено повністю, судові витрати по
сплаті судового збору покладаються на
позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст. ст. 202, 203, 204, 215, 837, 854 Цивільного
кодексу України; ст. 180 Господарського
кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 34, 43, 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
«Енергомашспецсталь» м.Краматорськ
до відповідача Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма
«Ізомайстер» м.Одеса про визнання
договору від 05.12.2012 року №28/1873
недійсним.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене до Донецького апеляційного
господарського суду протягом десяти
днів. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

У судовому засіданні 22.04.2014року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду.

Повний текст рішення суду складено
28.04.2014року.

Суддя
А.М. Осадча