РІШЕННЯ

"24" квітня 2014 р.Справа № 921/238/14-г/17

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Андрусик Н.О.

Розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тепловик-2", м.
Монастириська Тернопільської області

до відповідача Приватного
підприємства "Горинь-Тернопіль", м.
Тернопіль

про стягнення заборгованості в сумі 39
605 грн.

за участю представників сторін:

позивача: Виннічек І.М., уповноважений,
довіреність без номеру від 27.12.2013р.;

відповідача: не з'явився;

В судовому засіданні представнику
позивача роз'яснено його процесуальні
права та обов'язки, передбачені
статтями 20, 22, 81-1 Господарського
процесуального кодексу України.

Судом в порядку ст. 811 ГПК України
фіксація судового процесу технічними
засобами не здійснювалася через
відсутність клопотання сторін.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Тепловик-2", м.
Монастириська Тернопільської області
звернулося 18.03.2014р. до господарського
суду Тернопільської області з позовом
до Приватного підприємства
"Горинь-Тернопіль", м. Тернопіль, про
стягнення 39605,00 грн. заборгованості за
договором поставки №08 від 10.09.2012р.

Позов обґрунтовується копією договору
поставки №08 від 10.09.2012р. з
специфікацією №1 та додатковою угодою
№1 від 01.05.2013р. до нього; розрахунком
заборгованості; копією акту звірки
взаєморозрахунків станом на 31.12.2012р.;
копіями заявок на придбання товару №1
від 22.09.2012р., №2 від 12.11.2012р., №3 від
12.09.2013р.; копіями накладних №14 від
13.10.2012р., №18 від 22.11.2012р., №3 від 23.08.2013р.,
№2 від 21.08.2013р.; копією платіжного
доручення №11 від 28.09.2012р.; копіями актів
прийому-передачі від 13.10.2012р., від
22.11.2012р., від 23.08.2013р., від 21.08.2013р.; іншими
матеріалами.

Ухвалою суду від 20.03.2014р. порушено
провадження у справі та призначено
судове засідання на 08.04.2014р. Судове
засідання в порядку ст. 77 ГПК України
відкладалося на 24.04.2014р. у зв'язку з
неявкою відповідача та для надання
сторонам можливості подати усі
необхідні для розгляду справи
документи.

В ході розгляду спору позивачем подано
в порядку ст. 22 ГПК України заяву №07/04/3
від 07.04.2014р. про зміну позовних вимог,
згідно якої просить змінити прохальну
частину позовної заяви та, відповідно,
стягнути з відповідача суму
попередньої оплати за договором №08 від
10.09.2012р. в розмірі 39605,00 грн. Вказана
заява, як така, що подана в межах прав
сторони, визначених ст. 22 ГПК України та
заявлена до початку розгляду спору по
суті, тобто з дотриманням вимог
процесуального законодавства, судом
прийнята до розгляду, відтак, розгляд
справи здійснюється з урахуванням
уточнених позовних вимог.

Позивач згідно наданих пояснень в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав в повному обсязі. Просить
позов задоволити.

Відповідач в судові засідання не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив, а витребуваних судом
документів - не подав. Разом з тим, в
господарського суду відсутні докази
вручення відповідачу процесуальних
документів, а саме: ухвали про
порушення провадження у справі від
20.03.2014р. та про відкладення розгляду
справи від 08.04.2014р., які надсилалися
судом за адресою відповідача,
зазначеною в позовній заяві та згідно
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АГ №793683 від
26.03.2014р., а саме: м. Тернопіль, вул.
Тролейбусна, 11.

При цьому, враховуючи, що явка сторін не
визнавалася судом обов'язковою,
поданих доказів є достатньо для
вирішення спору по суті, брати участь в
судовому засіданні є правом сторони,
передбаченим ст. 22 ГПК України,
процесуальні документи надсилалися
судом за юридичною адресою
відповідача, вказаною у витязі з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
серії АГ №793683 від 26.03.2014р. та у позовній
заяві, тому з урахуванням приписів ч. 1
ст. 64 ГПК України, п. 3.9.1. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", п. 2
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України №01-08/140 від
15.03.2010р. "Про деякі питання запобігання
зловживанню процесуальними правами в
господарському судочинстві"
господарський суд вважає, що
відповідач повідомлений про дату, час
та місце розгляду справи, відтак,
справа розглядається за наявними у ній
документами згідно ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
подані та додатково представлені
докази в сукупності, заслухавши доводи
представника позивача, господарський
суд встановив наступне.

10 вересня 2012 року між Приватним
підприємством "Горинь-Тернопіль", як
Постачальником та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Тепловик-2", як Покупцем укладено
договір поставки № 08 (далі Договір)
відповідно до п. 2.1. якого Постачальник
зобов'язався виготовити та поставити і
передати у власність Покупцю
визначений Договором товар, -- котли
опалювальні, а Покупець, в свою чергу,
зобов'язався прийняти цей товар та
своєчасно здійснити його оплату.

Найменування, одиниці виміру та
загальна кількість продукції, що
підлягає поставці за цим Договором, її
часткове співвідношення визначаються
специфікацією, що є додатком №1 до
Договору (п. 2.2. Договору).

Пунктом 2.3. Договору визначено, що
Замовлення формуються на підставі
Специфікації, затвердженої сторонами,
в якій наведено перелік товарів, що
поставляються за Договором, їх ціна та
яка складає невід'ємну частину
Договору.

Згідно п. 3.1. Договору загальна ціна
поставки становить 760000,00 грн. Покупець
проводить попередню оплату товару у
розмірі 100% (п. 4.1. Договору). Відповідно
до положень п. 4.2. Договору платіжне
зобов'язання вважається виконаним
після списання коштів з банківського
рахунку Покупця.

Розділом 5 Договору визначено строки та
порядок поставки товару
Постачальником. Так, згідно приписів
п.п. 5.2.-5.4. Договору поставка товару
здійснюється Постачальником на умовах
EXW (Інкотермс 2000) - склад Постачальника:
м. Тернопіль, вул. 15 Квітня, 6 згідно з
попередніми письмовими заявками
Покупця.

Постачальник поставляє Товар окремими
партіями відповідно до заявок Покупця
не пізніше 5 (п'яти) календарних днів з
моменту отримання заявки Покупця або в
інший строк, визначений у заявці. У разі
неможливості поставити товар,
зазначений у заявці Постачальник
зобов'язаний протягом 2-х робочих днів з
моменту отримання заявки повідомити
про це Покупця (п.п. 5.8., 5.9. Договору).

Пунктом 10.1. Договору (в редакції змін,
внесених додатковою угодою від 01.05.2013р.
до Договору) встановлено термін дії
договору: до 31.12.2013р.

На виконання п. 2.2. Договору сторонами
10.09.2012р. укладено специфікацію №1 до
договору на поставку семи котлів
опалювальних водогрійного типу КВТ
"Горинь" на загальну суму 760000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема платіжного доручення №11 від
28.09.2012р., на виконання пунктів 3.1., 4.2.
Договору поставки позивач перерахував
відповідачу 799605,00 грн., за
твердопаливні котли. На виконання
заявок Покупця на придбання товару №1
від 22.09.2012р., №2 від 12.11.2012р., №3 від
12.09.2013р. та згідно накладних №14 від
13.10.2012р., №18 від 22.12.2012р., №3 від 23.08.2013р.,
№2 від 21.08.2013р. і це підтверджено
підписаними сторонами актами
прийому-передачі від 13.10.2012р., 22.11.2012р.,
23.08.2013р., 21.08.2013р. відповідачем передано
Покупцю згідно договору поставки №08
від 10.09.2012р. товар на загальну суму 760000,00
грн.

Таким чином, сторони виконали свої
договірні зобов'язання повністю, проте
з боку відповідача, як Постачальника за
договором поставки № 08 від 10.09.2012р.
залишається невиконане зобов'язання в
частині повернення
надлишково-сплаченої суми в розмірі
39605,00 грн. (799605,00 грн. - 760000,00 грн.), яку
позивач просить стягнути в судовому
порядку.

Оцінивши наявні в матеріалах справи
докази в їх сукупності, господарський
суд дійшов висновку, про задоволення
позовних вимог з огляду на таке.

В силу вимог ст. 11 Цивільного кодексу
України (надалі - ЦК України) договір є
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків між сторонами
зобов'язання.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Укладений договір підлягав виконанню
належним чином і в установлений строк
відповідно до положень ст. 526
Цивільного кодексу України та статті 193
Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

За правовою природою укладений між
сторонами договір є договором
поставки, за яким в силу положень ч. 1 ст.
712 ЦК України продавець (постачальник),
який здійснює підприємницьку
діяльність, зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або іншим
подібним використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною другою статті 712 ЦК України
встановлено, що до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Положеннями ст. 693 Цивільного кодексу
України передбачено, у разі якщо
договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо такий
строк не встановлений договором, - у
строк, визначений відповідно до статті
530 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивачем на
виконання договору перераховано
грошові кошти в сумі 799605,00 грн., що
вбачається з графи "призначення
платежу" у платіжному дорученні № 11
від 28.09.2012р. в якості попередньої
оплати.

Предметом спору у даній справі є
обов'язок відповідача повернути
невикористаний ним аванс.

При цьому, підставою для сплати авансу
є факт укладення вищевказаного
договору, який встановлює відповідне
зобов'язання позивача. Грошові кошти
позивачем перераховано в якості оплати
за придбаний товар згідно з договором .
Таким чином, правовідносини сторін
регулюються нормами зобов"язального
права, які застосовуються до окремих
видів угод, відтак, набуття однією із
сторін зобов"язання майна за рахунок
іншої сторони в порядку виконання
договірного зобов"язання, на думку
суду, не є безпідставним.

Відповідно до ст.4-3, ст.33 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності;
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням вищенаведених норм
закону та зважаючи, що відповідач в
порушення договірних зобов"язань не
повернув надлишково отримані кошти в
сумі 39605,00 грн., як і не здійснив
поставки товару на вказану суму, і це не
заперечено відповідачем у справі ,
матеріали справи не містять доказів
внесення у встановленому законом
порядку змін до договору поставки в
частині ціни договору, договір
припинив свою дію 31.12.2013 року, у зв'язку
з чим вимоги про повернення суми
передоплати в розмірі 39605,00 грн.
визнаються судом обґрунтованими, тому
підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача
пропорційно вимогам, правомірність
яких встановлена судом.

У судовому засіданні 24.04.2014р. оголошено
лише вступну та резолютивну частини
рішення суду відповідно до ст. 85 ГПК
України.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 11,
15, 16, 20, 205, 207, 509, 526, 530, 551, 612, 693, 712 ЦК
України, ст.ст. 173, 193 ГК України, ст.ст. 1,
2, 42 - 47, 22, 32, 34, 43, 44, 49, 811, 82-85, 116, 117 ГПК
України, господарський суд, -

Вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства
"Горинь-Тернопіль", м. Тернопіль, вул.
Тролейбусна, 11, ідент. код 34226910, на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тепловик-2", м.
Монастириська Тернопільської області,
вул. Січових Стрільців, 42, ідент. код
37382587, - 39605,00 грн. грошових коштів та 1827,00
грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
суду законної сили.

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони та прокурор
мають право подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення через місцевий
господарський суд.

Повний текст рішення складено "25"
квітня 2014 року.

Суддя
Н.О. Андрусик