ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2014 року Справа №
908/217/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.В.
(доповідач),

суддів: Крутовських В.І., Чоха Л.В.,

при секретарі судового засідання
Ревковій Г.О.

за участю представника відповідача:
Сизько О.В., представник, довіреність
б/н від 13.12.13;

від позивача: представник у судове
засідання не з'явився, про час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Єкатеринівський
м`ясокомбінат"" на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 20.03.2014р. у справі № 908/217/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Єкатеринівський
м`ясокомбінат", смт. Малокатеринівка,
Запорізька область

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Овен", с.
Оленівка, Магдалинівський район,
Дніпропетровська область

про визнання договору поставки № 829-ПУ
від 25.03.2012 р. недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 20.03.2014р.
у справі № 908/217/14 (суддя Бєлік В.Г.)
відмовлено в задоволені позовних вимог
товариства з обмеженою
відповідальністю "Єкатеринівський
м`ясокомбінат".

Не погодившись з вказаним рішенням,
позивач звернувся до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 20.03.2014р. скасувати, та
прийняти нове, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Посилається на те, що відповідачем
не було надано належних доказів на
підтвердження підстав для
відвантаження позивачу товару та на те,
шо відповідачем позивачу не було
надано відповідні рахунки фактури,
передбачені договором, за якими
позивач повинен був здійснити оплату
поставленого товару.

У судове засідання, призначене для
розгляду апеляційної скарги,
представник позивача двічі не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив. Враховуючи те, що коло
представників у судовому засіданні не
обмежено та те, що залучені до справи
докази дозволяють визначитися
відносно законності оскаржуваного
рішення, колегія суддів дійшла до
висновку про можливість розгляду
справи у відсутності представника
позивача, якого належним чином
повідомлено про час та місце розгляду
справи.

В судовому засіданні 14.05.2014р.
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення представників
присутніх сторін, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, між
товариством з обмеженою
відповідальністю "Єкатеринівський
м`ясокомбінат" (Покупець) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Агро-Овен"
(Продавець) укладений договір поставки
№ 729-ПУ від 25.03.2012р.

Пунктом 1.1. договору передбачено, що
постачальник зобов'язується поставити,
а покупець - прийняти та оплатити товар
у кількості, по найменуваннях і цінах,
зазначених у рахунках - фактурах та
накладних (товарно-транспортних або
товарних), що виписується на кожну
партію.

Відповідно до п.2.1. договору, ціна по
кожному найменуванню і на кожну партію
товару визначається на підставі прайс -
листів постачальника та вказується в
накладних на кожну партію товару і
містить у собі податком на додатну
вартість.

Ціна, вказана в новому прайс-листі, стає
чинною для покупця на наступний
робочий день від дня отримання ним
нового прайс-листа. В разі, якщо
покупець не згоден з новою ціною
товару, він повинен протягом одного
робочого дня з моменту одержання
нового прас-листа письмово (шляхом
передачі повідомлення по факсу з
підтвердженням про отримання або
особисто під розписку) повідомити про
це постачальника. В цьому випадку
постачальник має право припинити
поставки товару, а покупець має право
відмовитись від наступних поставок
товару. В разі неповідомлення покупця
про свою незгоду з новою ціною у
вказаний строк, нова ціна вважається
прийнятою покупцем і вступає в дію у
вказані строки.

Постачальник може встановлювати
пільгову ціну на товар для покупця в
залежності від обсягів товару, який
замовляється покупцем, що
відображається шляхом надання
спеціального прайс-листа або укладення
сторонами відповідної додаткової
угоди чи специфікації до договору.

Відповідно до п.3.1 договору товар
поставляється по партіям згідно до
замовлень покупця, в яких зазначається
асортимент, кількість товару та дату
(строк) поставки. Замовлення подається
в письмовому вигляді (допускається
передача по факсу з підтвердженням про
отримання) не пізніше ніж 5 робочих днів
до запланованої дати поставки
(закінчення строку поставки). В разі
відсутності у постачальника на момент
подачі заявки вказаного асортименту
або кількості продукції або
неможливості поставки товару і вказану
дату (строк) постачальник усно (по
телефону або особисто) протягом одного
робочого дня з моменту отримання
заявки повідомляє покупця про це, та
сторони узгоджують інший асортимент,
кількість товару або іншу (дату) строк
поставки. Перед подачею замовлення
покупець повинен ознайомитись з
поточними цінами на товар згідно до
прайс-листів постачальника.

Відповідно до п.5.1. договору договір
набирає сили з моменту підписання і діє
строком один рік. У випадку, якщо жодна
із сторін не заявить про своє бажання
розірвати договір не пізніше ніж за 10
днів до закінчення строку його дії, дія
продовжується ще на один рік.

Позивач вважає, що вказаний договір
підлягає визнанню недійсним в судовому
порядку , що і стало підставою для
звернення з позовом до суду.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

За змістом статті 202 Цивільного кодексу
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори).
Одностороннім правочином є дія однієї
сторони, яка може бути представлена
однією або кількома особами.

Відповідно до вимог ч.3 ст.203 Цивільного
кодексу України правочин є дійсним,
якщо він відповідає загальним умовам
дійсності правочину, зокрема,
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним та відповідати його
внутрішній волі.

Стаття 203 Цивільного кодексу України
передбачає загальні вимоги, додержання
яких є необхідними для чинності
правочину: зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства; особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним;
правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до статті 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 Цивільного кодексу
України. Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин).

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із
сторін або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Отже, наявність вільного волевиявлення
учасників правочину та його
відповідність внутрішній волі при
укладенні цього правочину є однією з
необхідних умов визнання останнього
дійсним, а відсутність вільного
волевиявлення учасника правочину є
встановленою законом підставою для
визнання такого правочину недійсним.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
передбачено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до положень Постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними", вирішуючи спір
про визнання договору недійсним,
господарський суд має встановити
наявність тих обставин, з якими закон
пов'язує визнання договору (його
частини) недійсним і настання
відповідних наслідків, а саме:
відповідність змісту договору вимогам
закону, додержання встановленої форми
договору; правоздатність сторін за
договором; у чому конкретно полягає
неправомірність дій сторони тощо.

Відповідно до п 3.3. договору датою
поставки товару вважається дата
підписання накладної обома сторонами,
що засвідчує прийняття товару покупцем
від постачальника.

Як вбачається з наданих до справи
видаткових накладних: № 4/21029 від
21.04.2012р., № 4/24230 від 24.04.2012р., № 4/05320 від
05.05.2012р., № 4/08023 від 3.05.2012р. (а.с.53-56)
відповідач поставив позивачу товар
на загальну суму 52 782,25 грн.

Як вірно встановлено господарським
судом, товар був прийнятий позивачем
без будь-яких зауважень в повному
обсязі, без претензій, що підтверджено
підписом повноважного представника
позивача на видаткових накладних.

Часткова оплата за товар на загальну
суму 35 000,00 грн. відбулась платіжними
дорученнями: № 122 від 10.05.2012р., № 1701 від
13.03.2013р., № 1528 від 03.05.2012р. (а.с.57-59).

Відповідно до ч. 8 ст. 181 ГК України, у
разі якщо сторони не досягли згоди з
усіх істотних умов господарського
договору, такий договір вважається
неукладеним (таким, що не відбувся).
Якщо одна із сторін здійснила фактичні
дії щодо його виконання, правові
наслідки таких дій визначаються
нормами Цивільного кодексу України.

Колегія суддів підтримує висновок
господарського суду про те, що
виконання договору на підставі
видаткових накладних свідчить про
досягнення згоди між сторонами щодо
строку поставки, кількості, ціни за
одиницю товару та асортименту партії
обумовленого договором товару.

Відповідно до ч. 3 ст. 180 ГК України, при
укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору.

Оскільки доводи позивача про
відсутність у договорі узгоджених
сторонами істотних умов договору
спростовується залученими до справи
доказами, судом першої інстанції
обґрунтовано відмовлено в задоволенні
позовних вимог ТОВ "Єкатеринівський
м`ясокомбінат".

Доводи апеляційної скарги з
посиланням на те, що відповідачем не
було надано належних доказів на
підтвердження підстав для
відвантаження позивачу товару та на те,
що відповідачем позивачу не було
надано відповідні рахунки фактури,
передбачені договором, за якими
позивач повинен був здійснити оплату
поставленого товару не можуть бути
прийняті судом до уваги, виходячи з
наступного.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України
передбачено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності, сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доказів на підтвердження порушення
вимог законодавства при укладанні
спірного договору відповідач не надав,
крім того, з матеріалів справи
вбачається, що після укладення
договору відповідач прийняв його до
виконання, здійснивши часткову оплату
отриманого товару в сумі 35000,00грн., що
свідчить про узгодження всіх істотних
умов договору, які дали можливість
сторонам приступити до його фактичного
виконання.

Інші доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу, оскільки не
впливають на вирішення справи по суті.

Враховуючи викладене, підстав для
скасування чи зміни рішення суду
відповідно до ст.104 Господарського
процесуального кодексу України не
вбачається.

Керуючись ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Єкатеринівський м`ясокомбінат""
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 20.03.2014р.
у справі № 908/217/14 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів до
Вищого господарського суду України.

Головуючий
Л.О. Чимбар

Суддя
Л.В. Чоха

Суддя
В.І. Крутовських

Постанова виготовлена в повному обсязі
19.05.2014року.