донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

28.04.2014 справа №908/263/14

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддівСклярук О.І.
Богатиря К.В., Дучал Н.М.за участю
представників сторін: від позивача:не
з'явилисявід відповідача 1:не
з'явилисявід відповідача 2:не
з'явилисярозглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну
скаргуЛіквідатора Товариства з
обмеженою відповідальністю «Еталон»,
м.Запоріжжя арбітражного керуючого
Забродіна О.М.на ухвалу
господарського суду Запорізької
областівід24.03.2014р.по справі№908/263/14
(суддя: Дьоміна А.В.)за
позовом:Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еталон»,
м. Запоріжжядо відповідачів:1. Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5, м. Запоріжжя; 2.
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м.
Запоріжжяпровитребування нерухомого
майна

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Еталон», м.
Запоріжжя звернулося до
господарського суду Запорізької
області з позовною заявою до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5, м. Запоріжжя
та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м.
Запоріжжя про витребування у Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 та Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6 нерухоме
майно, а саме: об'єкти нерухомості літ.
А, літ. Б, літ. В, літ. Г, які розташовані
за адресою: АДРЕСА_1.

Господарський суд Запорізької області
24.03.2014р. ухвалою по справі №908/263/14
провадження по справі припинив (суддя:
Дьоміна А.В.). Ухвала вмотивована тим, що
оскільки договір купівлі-продажу від
21.10.2005. та договір купівлі-продажу від
24.01.2008. відповідно були укладені з
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як з фізичними
особами, а не як з суб'єктами
підприємницької діяльності, згідно
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно №8781168 від 28.10.2005. та
ухвали Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 30.12.2008. по справі
№2-4117/2008 власниками спірних об'єктів
нерухомості є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як
фізичні особи, суд вважає, що даний спір
не підвідомчий господарським судам.
Таким чином, провадження у справі
№908/263/14 підлягає припиненню на
підставі п.1
ч.1 ст. 80 ГПК України.

Ліквідатор Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еталон», м.Запоріжжя
арбітражний керуючий Забродін О.М. не
погодився з прийнятою ухвалою та
звернувся до Донецького апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить вищевказану
ухвалу скасувати та передати справу до
подальшого розгляду в суд першої
інстанції.

Заявник апеляційної скарги вважає, що
ухвала судом першої інстанції прийнята
з порушенням норм процесуального
права, а також з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
внаслідок чого має бути скасована.

В обгрунтування апеляційної скарги
посилається на те, що відповідачі, як на
момент набуття права власності на
спірне нерухоме майно, так і на момент
розгляду справи у суді, зареєстровані,
як фізичні особи-підприємці, що
підтверджується витягами з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб- підприємців: ОСОБА_5
зареєстрована фізичною особою -
підприємцем з 18.02.2005р., а ОСОБА_6
зареєстрований фізичною особою -
підприємцем з 06.07.1997р. Крім того, спірне
нерухоме майно є нежитловим (магазин), а
отже й не може використовуватися у
особистих цілях. Основним призначенням
спірного нерухомого майна є
використання його під час здійснення
підприємницької діяльності з метою
отримання прибутку. Таким чином,
виходячи з характеру спірних
правовідносин і, враховуючи, що
суб'єктний склад сторін у даній справі
відповідає вимогам ст.1 і ст.21
Господарського процесуального кодексу
України, даний спір підлягає вирішенню
в господарських судах України.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 15.04.2014р.
порушено апеляційне провадження по
справі № 908/263/14.

25.04.2014р. на адресу Донецького
апеляційного господарського суду від
ТОВ «Еталон» надійшла
телеграма, в якій просять суд
розглянути апеляційну скаргу без
участі їх представника. Апеляційну
скаргу підтримують та просять
задовольнити.

28.04.2014р. електроною поштою на адресу
Донецького апеляційного
господарського суду від представника
відповідачів надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
його зайнятістю у іншому судовому
засіданні, а саме у Ленінському
районному суді міста Запоріжжя. В
підтвердження вказаних обставин
надана довідка Ленінського районного
суду міста Запоріжжя підписана суддею
Махиборода Н.А. Судова колегія
відмовляє в задоволенні клопотання,
враховуючи скорочений термін розгляду
апеляційних скарг на ухвали місцевого
суду (15 днів), а також беручи до уваги, те
що вищевказане клопотання подане без
клопотання про продовження строку
розгляду справи.

В судове засідання (28.04.2014р.)
представники сторін не з'явились,
своїми правами, передбаченими ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, не скористалися.

Відповідно до статті 98 Господарського
процесуального кодексу України про час
і місце судового засідання сторони
було повідомлено належним чином.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 15.04.2014р., про
порушення апеляційного провадження,
явка сторін не була визнана
обов'язковою.

Враховуючи викладене, скорочений
термін розгляду апеляційних скарг на
ухвали місцевого суду (15 днів), а також
беручи до уваги, що апеляційна
інстанція, відповідно до
ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядає справу за наявними в ній
доказами і не зв'язана доводами
апеляційної скарги, судова колегія
вважає можливим розглянути апеляційну
скаргу за відсутністю представників
сторін.

Згідно з положеннями ст.101
Господарського процесуального кодексу
України апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішень місцевого
господарського суду в повному обсязі.

Відповідно до ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення
місцевого господарського суду.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
апеляційної інстанції дійшла висновку
про наявність підстав для задоволення
апеляційної скарги з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Еталон», м.
Запоріжжя звернулося до
господарського суду Запорізької
області з позовною заявою до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5, м.
Запоріжжя та Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_6, м. Запоріжжя про витребування у
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 та
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6
нерухоме майно, а саме: об'єкти
нерухомості літ. А, літ. Б, літ. В, літ. Г,
які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
постановою господарського суду
Запорізької області у справі №25/46 від
25.12.2003р. ТОВ «Еталон» визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру.
Ухвалою господарського суду
Запорізької області у справі №25/46 від
20.11.2013р. ліквідатором ТОВ «Еталон»
призначено арбітражного керуючого
Забродіна Олексія Михайловича. В
процесі виконання ліквідатором
банкрута своїх обов'язків стало відомо
про наступні обставини.

06.02.2003р. між ТОВ «Еталон» (Продавець) та
ОСОБА_7 (Покупець) укладено договір
купівлі - продажу, за умовами якого
Продавець продав, а Покупець купив
об'єкт нерухомості, що знаходиться в
АДРЕСА_1 і розташован на земельній
ділянці площею 2016кв.м. На вказаній
земельній ділянці розташовано:
А-магазин, а-склад, цегла, нежилою
площею 637,8кв.м., Б-склад з підвалом,
В-склад, цегла метал. 60%, шл/бл.405, нежилою
площею 299,6кв.м., Г, Д - склад, З, Е - намет,
№2,3,4-ворота, І - замощення.

Вказаний об'єкт нерухомості належить
Продавцю на підставі договору №Н-1/00
купівлі-продажу нерухомого майна від
21.09.2000р., Акт прийому-передачі від
21.09.2000р., що підтверджується довідкою -
характеристикою Запорізького міського
бюро технічної інвентаризації від
29.01.2003р. за СА №006970.

Постановою Вищого господарського суду
України у справі №7/104/07-10/631/07 від
09.09.2008р. за позовом ТОВ "Анабель" до ТОВ
«Еталон», Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_7,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Державна податкова інспекція
у Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя, касаційну скаргу ТОВ
«Анабель» задоволено, рішення
господарського суду Запорізької
області від 30.01.2008 та постанову
Запорізького апеляційного
господарського суду від 05.06.2008 у справі
№ 7/104/07-10/631/07 - скасовано, прийнято нове
рішення, яким позов ТОВ "Анабель"
задоволено. Визнано недійсним договір
купівлі-продажу від 06.02.2003 об'єкта
нерухомості, що знаходиться в АДРЕСА_1 і
розташований на земельній ділянці
площею 2016 кв.м.
Зобов'язано сторони повернути одна
одній все одержане за договором
купівлі-продажу від 06.02.2003 року.

Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_7 постанову Вищого
господарського суду України у справі
№7/104/07-10/631/07 від 09.09.2008р. в частині
повернення ТОВ «Еталон» спірного
нерухомого майна, що було предметом
продажу за недійсним договором від
06.02.2003р. не виконав.

ТОВ «Еталон» з метою відновлення свого
порушеного права звернулось із заявою
до ТОВ «Запорізьке міжміське бюро
технічної інвентаризації» про
поновлення реєстрації права власності
на нерухоме майно, що розташовано за
адресою: АДРЕСА_1 на підставі постанови
Вищого господарського суду України у
справі №7/104/07-10/631/07 від 09.09.2008р.

09.12.2011р. реєстратор ТОВ «ЗМБТІ» за
результатами розгляду заяви ТОВ
«Еталон» прийняла рішення про відмову
у поновленні реєстрації права
власності на нерухоме майно, що
розташовано за адресою: АДРЕСА_1.

ТОВ «Еталон» не погоджуючись рішенням
реєстратора звернулося до
Запорізького окружного
адміністративного суду із позовом до
ТОВ «ЗМБТІ», реєстраторів ОСОБА_9,
ОСОБА_10 про зобов'язання вчинити певні
дії.

Під час розгляду справи №0870/1006/12 у
Запорізькому окружному
адміністративному суді ТОВ «Еталон»
стало відомо про те, що спірне нерухоме
майно, яке розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_5 та
ОСОБА_6.

Таким чином, позивач посилаючись на те,
що спірне майно вибуло з володіння
позивача поза його волею внаслідок
укладення договору купівлі-продажу від
06.02.2003р., який в подальшому було визнано
недійсним, набувачі цього майна за
договорами від ОСОБА_7 не набули права
власності на нього, вважає що як
власник спірного майна, на підставі
вимог закону має право витребувати
його від набувачів - відповідачів, які
без відповідної правової підстави
володіють ним.

Як зазначалося вище, господарський суд
Запорізької області ухвалою від
24.03.2014р. по справі №908/263/14 провадження
по справі припинив (суддя:
Дьоміна А.В.). Ухвала вмотивована тим, що
оскільки договір купівлі-продажу від
21.10.2005. та договір купівлі-продажу від
24.01.2008. відповідно були укладені з
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як з фізичними
особами, а не як з суб'єктами
підприємницької діяльності, згідно
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно №8781168 від 28.10.2005. та
ухвали Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від
30.12.2008. по справі №2-4117/2008 власниками
спірних об'єктів нерухомості є ОСОБА_5
та ОСОБА_6 як фізичні особи, суд вважає,
що даний спір не підвідомчий
господарським судам. Таким чином,
провадження у справі №908/263/14 підлягає
припиненню на підставі п.1 ч.1 ст. 80 ГПК
України.

Проте судова колегія не може
погодитися з таким висновком місцевого
господарського суду з огляду на
наступне.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
місцеві господарські суди розглядають
справи, що виникають із господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності.

Господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України. ( ч.1 ст.80 ГПК України)

Відповідно до приписів ст.1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими
актами України, до господарського суду
мають право звертатися державні та
інші органи, громадяни, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

Господарським судам зокрема,
підвідомчі: справи у спорах, що
виникають при укладанні, зміні,
розірванні і виконанні господарських
договорів, у тому числі щодо
приватизації майна, та з інших підстав,
крім: спорів, що виникають із
публічно-правових відносин та
віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів. (ст.12 ГПК
України)

Відповідно до приписів статті 13 ГПК
України місцеві господарські суди
розглядають у першій інстанції усі
справи, підвідомчі господарським
судам. Розмежування компетенції між
господарськими судами стосовно
розгляду справ відбувається з
урахуванням правил підсудності.
Підсудність справ визначається за
предметними і територіальними
ознаками. Загальні правила
територіальної підсудності справ
визначені статтею 15 ГПК України.
Статтею 16 ГПК України передбаченна
виключна підсудність справ.

З огляду на приписи частини третьої
статті 22 Закону України "Про судоустрій
і статус суддів", згідно з якими місцеві
господарські суди розглядають справи у
спорах, що виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності, та на вимоги статей 1, 41, 12
ГПК господарські суди розглядають
справи в порядку позовного
провадження, коли склад учасників
спору відповідає приписам статті 1 ГПК,
а правовідносини, з яких виник спір,
мають господарський характер.

Господарський спір підвідомчий
господарському суду, зокрема, за таких
умов:

- участь у спорі суб'єкта
господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше,
господарських відносин, врегульованих
Цивільним кодексом України,
Господарським кодексом України, іншими
актами господарського і цивільного
законодавства, і, по-друге, спору про
право, що виникає з відповідних
відносин;

- наявність у законі норми, що прямо
передбачала б вирішення спору
господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо
передбачала б вирішення такого спору
судом іншої юрисдикції.

Саме така правова позиція викладена у
пунктах 2, 3.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України, від 24.10.2011,
№ 10 "Про деякі питання підвідомчості і
підсудності справ господарським
судам".

З оскаржуваної ухвали вбачається, що
підставою для припинення провадження у
справі став той факт, що договір
купівлі-продажу від 21.10.2005 та договір
купівлі-продажу від 24.01.2008 відповідно
були укладені з ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як з
фізичними особами, а не як з суб'єктами
підприємницької діяльності.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи згідно з витягами з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб- підприємців: ОСОБА_5
зареєстрована фізичною особою -
підприємцем з 18.02.2005р. (а.с.34-35), а ОСОБА_6
зареєстрований фізичною особою -
підприємцем з 06.07.1997р. (а.с.36-37).

Таким чином, відповідачі, як на момент
набуття права власності на спірне
нерухоме майно, так і на момент
розгляду справи по суті, зареєстровані
як фізичні особи-підприємці.

Позивач по справі є юридичною особою.

Крім того, матеріалами справи
підтверджується, що спірне нерухоме
майно є нежитловим (магазин) і може
використовуватися для підприємницької
діяльності.

З огляду на приписи ст.ст. 1, 12 ГПК
України, зазначений спір підлягав
вирішенню саме у господарських судах
України.

За таких обставин, припинення
провадження по цій справі з посиланням
на п.1 ч.1 ст.80 ГПК
України є безпідставним.

Згідно приписів ст. 104 ГПК України
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є, зокрема, неправильне застосування
норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвала
господарського суду Запорізької
області від 24.03.2014р. по справі №908/263/14
підлягає скасуванню, а апеляційна
скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Ліквідатора
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еталон», м.Запоріжжя
арбітражного керуючого Забродіна О.М.
на ухвалу господарського суду
Запорізької області від 24.03.2014р. по
справі №908/263/14 - задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Запорізької області від 24.03.2014р. по
справі №908/263/14 - скасувати.

Справу №908/263/14 направити на розгляд до
господарського суду Запорізької
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття. Постанову апеляційної
інстанції може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий суддя:
О.І.
Склярук

Судді:
К.В. Богатир

Н.М.
Дучал

Надруковано 7 примірників: 2- позивачу; 2-
відповідачам; 1-до справи; 1-ГСЗО; 1 - ДАГС