донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

13.05.2014р. справа №913/459/14

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя: Дучал Н.М.

Судді: Склярук О.І., Ушенко
Л.В.

при секретарі Сабада Г.О.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Томілін А.Ю., за
довіреністю

Розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Луганського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, м. Луганськна рішення
господарського судуЛуганської
областівід19.03.2014 р. (підписане 20.03.2014 р.)у
справі№ 913/459/14 (суддя Ворожцов А.Г.)за
позовомЛуганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Луганськдо Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання», м.
Луганськпростягнення 40000,00 грн.

Луганське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України, м. Луганськ звернулось до
господарського суду Луганської
області з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання», м.Луганськ про
стягнення штрафу у розмірі 20 000,00 грн.
та пені у розмірі 20 000,00 грн., загальною
сумою 40 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на рішення адміністративної
колегії Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
01-24/161 від 31.07.2013р. по справі № 83, яким до
відповідача застосований штраф у
розмірі 25 000,00 грн. Зазначав про
часткове виконання відповідачем
наведеного рішення, шляхом сплати
частини штрафу у сумі 5000,00 грн., що є
підставою для стягнення залишку суми
штрафу та нарахування пені.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 19.03.2014р. у справі
№913/459/14 у задоволенні позову
Луганського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України відмовлено.

Рішення господарського суду
мотивовано недоведеністю позовних
вимог, своєчасною та повною сплатою
відповідачем накладеного на нього
рішенням адміністративної колегії
Луганського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
№01-24/161 від 31.07.2013р. штрафу у сумі 25 000,00
грн.

Луганське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України, м.Луганськ звернулось з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Луганської області від 19.03.2014р. по
справі №913/459/14 повністю та прийняти
нове рішення, яким повністю
задовольнити позовні вимоги.

Апелянт вважає, що висновки суду першої
інстанції, викладені в оскаржуваному
рішенні, не відповідають обставинам
справи. Зазначає, що у встановлений
законодавством двомісячний строк
відповідачем було сплачено лише
частину штрафу, накладеного рішенням
адміністративної колегії Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету №01-24/161 від
31.07.2013р. по справі № 83, у сумі 5000,00 грн.
Платіжне доручення від 03.08.2013р. №21814 про
сплату 20 000,00 грн. не можна вважати
підтвердженням сплати штрафу згідно з
рішенням №01-24/161 від 31.07.2013р., оскільки у
вказаному платіжному дорученні
зазначено інше призначення платежу -
сплата штрафу за рішенням №01-24/120 від
25.06.2013р. На думку апелянта, у разі
помилкового зазначення в призначені
платежу іншого рішення відповідач
повинен був звернутись за поверненням
сплаченої суми, після чого здійснити
оплату за належними реквізитами.

Відповідач, ТОВ "Луганське енергетичне
об"єднання", проти апеляційних вимог
заперечив з підстав, викладених у
відзиві №01-31(2)79 від 29.04.2014р. на
апеляційну скаргу. Вважає рішення
місцевого господарського суду
законним та таким, що прийнято з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, на підставі всіх
досліджених та оцінених в процесі
розгляду справи обставин. Наполягає на
повній та своєчасній сплаті штрафу,
застосованого рішенням
адміністративної колегії Луганського
обласного територіального відділення
АМК України від 31.07.2013р. № 01-24/161.
Наголошує, що про помилку в платіжному
дорученні Луганське Відділення АМК
України було повідомлено листом від
11.09.2013р. № 01-30/2/36, в якому ТОВ "ЛЕО"
просило вважати платіжне доручення №
21814 від 03.09.2013р. на суму 20 000,00 грн.
підтвердженням оплати штрафу саме за
рішенням від 31.07.2013р. № 01-24/161. Зазначає,
що штраф в сумі 20 000,00грн. згідно з
рішенням Адміністративної колегії
Луганського обласного територіального
відділення АМК України від 25.06.2013р. №
01-24/120 був сплачений ТОВ "ЛЕО" платіжним
дорученням № 21206 від 01.08.2013р., яке
надавалося Луганському Відділенню АМК
України з листом № 01-30/2/28 від 05.08.2013р.
Просить залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а рішення господарського
суду Луганської області від 19.03.2014р. у
справі № 913/459/14 без змін.

Позивач не скористався правом участі
представника в судовому засіданні
апеляційної інстанції, у відповідності
до ст. 98 Господарського процесуального
кодексу України про час і місце
судового засідання був повідомлений
належним чином. Ухвалою суду про
порушення апеляційного провадження
сторони не зобов'язувалися забезпечити
явку повноважних представників в
судове засідання, тому згідно зі ст. 75, 99
ГПК України, скаргу розглянуто за
наявними матеріалами, які є достатніми
для розгляду апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст.101
Господарського процесуального кодексу
України апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішень місцевого
господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3
ст.129 Конституції України, основними
засадами судочинства є рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом та судом, забезпечення
доведеності вини, змагальність сторін
та свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно зі ст.ст. 42, , 43 Господарського
процесуального кодексу України -
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом та змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Вивчивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, заслухавши в судовому
засіданні пояснення представника
відповідача, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, Донецьким апеляційним
господарським судом встановлено
наступне.

За результатами розгляду справи №83 про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції з боку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання»,
адміністративною колегією Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
31.07.2013 р. прийнято рішення №01-24/161 «Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу», яким вирішено:

1. Визнати, що товариство з обмеженою
відповідальністю «ЛЕО», як суб'єкт
природної монополії, займало у січні -
квітні 2013 року монопольне становище: на
ринку постачання електричної енергії
за регульованим тарифом в межах
власних та орендованих електричних
мереж, розташованих в територіальних
межах Луганської області, з часткою 100%;
на ринку транспортування електричної
енергії місцевими (локальними)
мережами в межах власних та
орендованих електричних мереж,
розташованих в територіальних межах
Луганської області, з часткою 100%.

2. Визнати дії товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» з
неправомірного ненадання споживачу
технічних умов на приєднання у
встановлений статтею 30 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» строк, порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбаченим пунктом 2
статті 50 та частиною першою статті 13
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку з видачі технічних умов на
приєднання, що могло привести до
ущемлення інтересів споживача, які
були б неможливими за умов існування
значної конкуренції на ринку.

3. За порушення, зазначене у пункті 2
цього рішення, відповідно до частини
другої статті 52 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
накласти на Товариство з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» штраф у
розмірі 25000,00 грн.

В рішенні зазначено, що відповідно до
частини 2 статті 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
рішення органів Антимонопольного
комітету України є обов'язковим до
виконання; згідно з частиною 3 статті 56
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» особа, на яку накладено
штраф за рішенням органу
Антимонопольного комітету України,
сплачує його у двомісячний строк з дня
одержання рішення про накладення
штрафу; відповідно до частини 8 статті 56
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» протягом п'яти днів з дня
сплати штрафу, суб'єкт господарювання
зобов'язаний надіслати до
тервідділення документи, що
підтверджують сплату штрафу.

З листом № 04-07/2069 від 31.07.2013р. копію
Рішення було направлено Товариству з
обмеженою відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» для виконання.
Рішення №01-24/161 отримано відповідачем
05.08.2013р., про що свідчить повідомлення
про вручення поштового відправлення,
копія якого наявна в матеріалах справи.

Перевіривши повноту встановлених
судом першої інстанції обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки,
Донецький апеляційний господарський
суд дійшов висновку про
необґрунтованість апеляційної скарги
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
Антимонопольний комітет України»
Антимонопольний комітет України є
державним органом із спеціальним
статусом, метою діяльності якого є
забезпечення державного захисту
конкуренції у підприємницькій
діяльності та у сфері державних
закупівель. Особливості спеціального
статусу Антимонопольного комітету
України обумовлюються його завданнями
та повноваженнями, в тому числі роллю у
формуванні конкурентної політики, та
визначаються цим Законом, іншими
актами законодавства і полягають,
зокрема, у спеціальних процесуальних
засадах діяльності Антимонопольного
комітету України.

Основним завданням Антимонопольного
комітету України є участь у формуванні
та реалізації конкурентної політики в
частині: здійснення державного
контролю за дотриманням законодавства
про захист економічної конкуренції на
засадах рівності суб'єктів
господарювання перед законом та
пріоритету прав споживачів,
запобігання, виявлення і припинення
порушень законодавства про захист
економічної конкуренції; контролю за
концентрацією, узгодженими діями
суб'єктів господарювання та
дотриманням вимог законодавства про
захист економічної конкуренції під час
регулювання цін (тарифів) на товари, що
виробляються (реалізуються) суб'єктами
природних монополій; сприяння
розвитку добросовісної конкуренції;
методичного забезпечення застосування
законодавства про захист економічної
конкуренції; здійснення контролю щодо
створення конкурентного середовища та
захисту конкуренції у сфері державних
закупівель ( ст.3 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України").

Антимонопольний комітет України і його
територіальні відділення становлять
систему органів Антимонопольного
комітету України, яку очолює Голова
Комітету. Антимонопольний комітет
України, адміністративні колегії
Антимонопольного комітету України,
державні уповноважені
Антимонопольного комітету України,
адміністративні колегії
територіальних відділень
Антимонопольного комітету України є
органами Антимонопольного комітету
України (ст. 6 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України").

Правові засади підтримки та захисту
економічної конкуренції, обмеження
монополізму в господарській
діяльності визначаються Законом
України "Про захист економічної
конкуренції", який спрямований на
забезпечення ефективного
функціонування економіки України на
основі розвитку конкурентних відносин
та застосовується до відносин, що
впливають чи можуть вплинути на
економічну конкуренцію на території
України.

Зловживання монопольним (домінуючим)
становищем, за приписами п.2. ст. 50
Закону України «Про захист економічної
конкуренції», є порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
зловживанням монопольним (домінуючим)
становищем на ринку є дії чи
бездіяльність суб'єкта господарювання,
який займає монопольне (домінуюче)
становище на ринку, що призвели або
можуть призвести до недопущення,
усунення чи обмеження конкуренції, або
ущемлення інтересів інших суб'єктів
господарювання чи споживачів, які були
б неможливими за умов існування
значної конкуренції на ринку.

За результатами розгляду справ про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції органи
Антимонопольного комітету України
приймають рішення, в тому числі про:
визнання вчинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції; припинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції; визнання суб'єкта
господарювання таким, що займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку; накладення штрафу, тощо (ст. 48
Закону України "Про захист економічної
конкуренції").

За приписами ст. ст. 5, 6 Закону України
"Про природні монополії" ринок
розподілу електричної енергії
(передачі електричної енергії
місцевими (локальними) електромережами
віднесено до сфери діяльності
суб'єктів природних монополій, а
постачання електричної енергії - до
суміжних ринків.

Адміністративною колегією Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України під
час розгляду конкурентної справи №83,
встановлено, що за визначенням абзацу
другого частини першої статті 12 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» ТОВ «ЛЕО» з моменту
початку ліцензованої діяльності і до
теперішнього часу займає монопольне
(домінуюче) становище на ринках
передачі електричної енергії
місцевими (локальними) електромережами
та постачання електроенергії за
регульованим тарифом у територіальних
межах Луганської області, оскільки на
цих ринках в зазначених територіальних
межах у нього не має жодного
конкурента.

Послуга з видачі технічних умов на
підключення до місцевих (локальних)
електричних мереж безпосередньо
пов"язана з діяльністю розподілу та
постачання електричної енергії.

Взаємовідносини, які виникають в
процесі продажу і купівлі електричної
енергії виробниками або
постачальниками електричної енергії
та споживачами регулюються Законом
України «Про електроенергетику»,
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності», Правилами
користування електричною енергією,
затвердженими постановою Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики України N 28 від
31.07.1996, зареєстрованими в Міністерстві
юстиції України 2 серпня 1996 р. за N 417/1442,
зі змінами та доповненнями, тощо.

Частиною 2 статті 30 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
визначено, що фізична чи юридична
особа, яка має намір щодо забудови
земельної ділянки, що перебуває в її
власності або користуванні, має право
на одержання технічних умов згідно з
поданою нею заявою. Технічні умови
надаються протягом 15 робочих днів з
дня реєстрації відповідної заяви та
протягом 30 робочих днів у разі
необхідності їх узгодження з
власником (користувачем)
магістральних інженерних мереж.

Споживач звернувся до ТОВ «ЛЕО» з
заявою (вх. ТОВ «ЛЕО» від 01.02.2013р.
№01-90/1/199) щодо видачі йому технічних
умов на приєднання належного йому
житлового помешкання, розташованого за
адресою: м.Луганськ, с.Вольний, вул.
Галана, 14 до електричних мереж ТОВ
«ЛЕО» та укладання відповідного
договору. ТОВ «ЛЕО» листом від 08.02.2013р.
№01-90/2/128 надало відповідь споживачу,
якою відмовило йому у видачі технічних
умов на приєднання, посилаючись на те,
що у випадку, коли електроустановка
індивідуальної забудови населення
розташована у новому житловому
комплексі, її приєднання здійснюється
на підставі договору про приєднання
після проведення електрифікації цього
житлового комплексу та на те, що
замовником електрифікації у даному
випадку виступає орган місцевого
самоврядування або уповноважена
органом місцевого самоврядування
установа.

Адміністративна колегія Луганського
обласного територіального відділення
дійшла висновку, що зазначена ТОВ «ЛЕО»
підстава для відмови не була
законодавчо передбачена на той час, а
тому, відмова ТОВ «ЛЕО» у видачі
споживачу технічних умов на приєднання
до мереж є безпідставною. Таким чином,
ТОВ «ЛЕО» не видало споживачу технічні
умови на приєднання у визначений ст. 30
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» строк, що
може призвести до ущемлення інтересів
останнього.

У зв'язку з цим, адміністративною
колегією Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
прийнято рішення №01-24/161 від 31.07.2013р.
«Про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції та
накладання штрафу».

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
заявник, відповідач, третя особа мають
право оскаржити рішення органів
Антимонопольного комітету України
повністю або частково до
господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Відповідачем не надано доказів
оскарження в порядку, визначеному ст.60
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" рішення адміністративної
колегії Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
№01-24/161 від 31.07.2013р. у справі №83. Рішення
господарського суду про визнання
недійсним рішення №01-24/161 від 31.07.2013р.
адміністративної колегії Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України до
матеріалів справи також не
представлено. На час порушення
Господарським судом Луганської
області провадження у справі №913/459/14
строк для оскарження Рішення №01-24/161
від 31.07.2013р. закінчився.

За приписами ст. 22 Закону України "Про
антимонопольний комітет України", ст.56
Закону України "Про захист економічної
конкуренції", розпорядження, рішення та
вимоги органу Антимонопольного
комітету України, голови
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
вимоги уповноважених ними працівників
Антимонопольного комітету України,
його територіального відділення в
межах їх компетенції є обов'язковими
для виконання у визначені ними строки,
якщо інше не передбачено законом.
Невиконання розпоряджень, рішень та
вимог органу Антимонопольного
комітету України, голови
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
вимог уповноважених ними працівників
Антимонопольного комітету України,
його територіального відділення тягне
за собою передбачену законом
відповідальність.

Згідно з ч. ч. 3, 8, 9 ст. 56 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
особа, на яку накладено штраф за
рішенням органу Антимонопольного
комітету України, сплачує його у
двомісячний строк з дня одержання
рішення про накладення штрафу.
Протягом п'яти днів з дня сплати штрафу
суб'єкт господарювання зобов'язаний
надіслати відповідно до
Антимонопольного комітету України або
його територіального відділення
документи, що підтверджують сплату
штрафу. Суми стягнутих штрафів та пені
зараховуються до державного бюджету.

За кожний день прострочення сплати
штрафу стягується пеня у розмірі
півтора відсотка від суми штрафу.
Розмір пені не може перевищувати
розміру штрафу, накладеного
відповідним рішенням органу
Антимонопольного комітету України (ч.5
ст. 56 Закону України "Про захист
економічної конкуренції").

З листом №01-30/2/36 від 11.09.2013р.,
адресованим адміністративній колегії
Луганського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, ТОВ «ЛЕО» на підтвердження
виконання рішення адміністративної
колегії Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
№01-24/161 від 31.07.2013р. у справі №83 були
надіслані платіжні доручення №21814 від
03.09.2013р. на суму 20 000,00 грн., №21896 від
09.09.2013р. на суму 5 000,00 грн.

Згідно з платіжним дорученням №21896 від
09.09.2013р. ТОВ «ЛЕО» перераховано частину
штрафу за рішенням адміністративної
колегії Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
№01-24/161 від 31.07.2013р. в сумі 5000,00 грн.

В платіжному дорученні №21814 від
03.09.2013р. на суму 20 000,00 грн. в розділі
"Призначення платежу" зазначено про
перерахування ТОВ «ЛЕО» штрафу згідно
з рішенням адміністративної колегії
Луганського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 25.06.2013р. №01-24/120.

В наведеному листі (№01-30/2/36 від 11.09.2013р.)
ТОВ «ЛЕО» просило взяти до уваги, що в
платіжному дорученні №21814 від 03.09.2013р.
на суму 20 000,00 грн. в призначенні
платежу помилково зазначено інше
рішення, за яким сплачено штраф, та
просило вважати платіжне доручення
№21814 від 03.09.2013р. підтвердженням оплати
штрафу за рішенням адміністративної
колегії Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
31.07.2013р. №01-24/161 у справі №83.

З огляду на наявність в матеріалах
справи копії рішення адміністративної
колегії Луганського обласного
територіального відділення АМК
України № 01-24/120 від 25.06.2013р., платіжного
доручення №21206 від 01.08.2013р. на суму 20
000,00 грн. (отримувач УДКСУ у м. Луганську,
код платежу 21081100), яке підтверджує
оплату 01.08.2013р. ТОВ «ЛЕО» штрафу згідно
з рішенням №01-24/120 від 25.06.2013р., листа
ТОВ "ЛЕО" № 01-30/2/28 від 05.08.2013р.,
адресованого позивачу, - суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що платіжне доручення №21814 від 03.09.2013р.
на суму 20000,00 грн. (отримувач УДКСУ у м.
Луганську, код платежу 21081100), з
урахуванням листа ТОВ "ЛЕО" № 01-30/2/36 від
11.09.2013р., може вважатись доказом сплати
штрафу у сумі 20 000,00грн. згідно з
рішенням адміністративної колегії
Луганського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України №01-24/161 від 31.07.2013р. у справі №83,
а зазначення у призначенні платежу
рішення адміністративної колегії
Луганського обласного територіального
відділення АМК України №01-24/120 від
25.06.2013р. - помилковим.

Частиною 1 статті 1089 Цивільного кодексу
України визначено, що за платіжним
дорученням банк зобов'язується за
дорученням платника за рахунок
грошових коштів, що розміщені на його
рахунку у цьому банку, переказати
певну грошову суму на рахунок
визначеної платником особи
(одержувача) у цьому чи в іншому
банку у строк, встановлений законом
або банківськими правилами, якщо інший
строк не передбачений договором або
звичаями ділового обороту. Банк не має
права робити виправлення у платіжному
дорученні клієнта, якщо інше не
встановлено законом або
банківськими правилами (ч.2 ст. 1090
Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 2.29 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті, яка регулює
порядок здійснення безготівкових
розрахунків, право відкликати з банку
платіжні доручення в порядку,
визначеному внутрішніми правилами
цього банку, надано платнику в
будь-який час до списання банком
платежу з рахунку.

Наведене свідчить, що можливість зміни
реквізитів в розділі платіжного
доручення "Призначення платежу" наявна
у платника виключно до списання коштів
з його рахунку.

Згідно з п. 3.3. Інструкції банк, що
обслуговує отримувача, зобов'язаний
зарахувати кошти на рахунок отримувача
на початок операційного дня, який
визначений датою валютування.

Національним Банком України в листі
від 09.06.2011р. №25-111/1438-7141 «Про заміну
інформації у реквізиті «Призначення
платежу» роз'яснено, що після списання
коштів з рахунку платника питання щодо
уточнення інформації, зазначеної у
реквізиті "Призначення платежу",
вирішується між сторонами переказу без
участі банку.

З огляду на наведене, після списання
Банком коштів з рахунку ТОВ "ЛЕО" на
підставі платіжного доручення №21814 від
03.09.2013р., у відповідача була відсутня
можливість змінити інформацію,
зазначену у реквізиті "Призначення
платежу".

Лист №01-30/2/36 від 11.09.2013р. ТОВ «ЛЕО»,
адресований адміністративній колегії
Луганського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, свідчить про намагання ТОВ
«ЛЕО» вирішити питання щодо уточнення
інформації, зазначеної у реквізиті
"Призначення платежу" платіжного
доручення №21814 від 03.09.2013р. на суму 20
000,00 грн.

Крім того, в поясненнях №01-31/2/57 від
18.03.2014р. фінансового директора ТОВ
«ЛЕО», наданих суду першої інстанції,
зазначено, що на виконання п. 3 рішення
адміністративної колегії Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
№01-24/161 від 31.07.2013р. у справі №83 ТОВ
«ЛЕО» за платіжним дорученням №21814 від
03.09.2013р. сплатило 20 000,00 грн. Під час
оформлення платіжного доручення
шляхом копіювання попереднього
платежу працівником ТОВ «ЛЕО» в
призначенні платежу не було виправлено
раніше вказане рішення (№01-24/120 від
25.06.2013р.).

Доказів ненадходження частини штрафу в
сумі 20 000,00 грн., перерахованої за
платіжним дорученням №21814 від 03.09.2013р.,
до Державного бюджету України, або
повернення вказаної суми з Державного
бюджету України позивачем до
матеріалів справи не надавалося.

Таким чином, штраф у сумі
25 000,00 грн., накладений рішенням
адміністративної колегії Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
№01-24/161 від 31.07.2013р. у справі №83,
сплачений ТОВ «ЛЕО» у повному обсязі у
встановлений ч. 3 ст. 56 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
строк.

Отже, висновок суду першої інстанції
про відмову у задоволенні позову
Луганського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» про стягнення
штрафу у розмірі 20 000,00 грн. та пені у
розмірі 20 000,00 грн. є вірним,
ґрунтується на матеріалах справи та
приписах чинного законодавства
України.

На підставі викладеного, Донецький
апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що доводи заявника, викладені
в апеляційній скарзі не обґрунтовані,
не доведені належними та допустимими
доказами в розумінні ст.33, ст.34
Господарського процесуального кодексу
України.

Твердження заявника апеляційної
скарги про порушення і неправильне
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
рішення не знайшли свого
підтвердження, в зв'язку з чим підстав
для зміни чи скасування рішення
господарського суду Луганської
області від 19.03.2014р. (підписано 20.03.2014р.)
по справі №913/459/14 суд апеляційної
інстанції не вбачає.

Результати апеляційного провадження у
справі №913/459/14 оголошені в судовому
засіданні.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд,-

П О С Т
А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Луганськ на рішення господарського
суду Луганської області від 19.03.2014р.
(підписано 20.03.2014р.) по справі №913/459/14 -
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Луганської області від 19.03.2014р.
(підписано 20.03.2014р.) по справі №913/459/14 -
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:
Н.М.Дучал

Судді:
О.І. Склярук

Л.В. Ушенко

Надруковано 5екз.: 1-позивачу,
1-відповідачу,

1-у справу, 1-ДАГС, 1-ГСЛО