ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2014 р.
Справа № 13/120-12

за позовом юридичної особи за
законодавством Князівства Ліхтенштейн
Nemiroff Intellectual Property Establishment, Князівство
Ліхтенштейн

до Публічного акціонерного товариства
«Ветропак Гостомельський Склозавод»,
Київська обл., смт Гостомель

за участю третьої особи 1, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача: Компанії
«Nemiroff Holdings Limited», Кіпр, м. Нікосія

за участю третьої особи 2, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача: Дочірнього
підприємства «Українська горілчана
компанія «Nemiroff», Вінницька обл., м.
Немирів

про визнання відсутнім права,
припинення порушення права та
зобов'язання вчинити дії

Суддя Наріжний С.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Андраш А.О. - довіреність
№ 402 від 14.03.2014 р.;

від відповідача: Борущак Р.Р. -
довіреність № 20 від 16.09.2013 р.,

Молотай О.М. - довіреність № 21 від
16.09.2013 р.;

від третьої особи 1: Андраш А.О. -
довіреність № 392 від 14.03.2014 р.;

від третьої особи 2: Земляна І.О. -
довіреність б/№ від 12.03.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

до господарського суду Київської
області звернулася юридична особа за
законодавством Князівства Ліхтенштейн
Nemiroff Intellectual Property Establishment (далі - позивач)
з позовом до Публічного акціонерного
товариства «Ветропак Гостомельський
Склозавод» (далі - відповідач) про
визнання відсутнім права, припинення
порушення права та зобов'язання
вчинити дії за участю третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача:
Компанії «Nemiroff Holdings Limited» (далі - третя
особа 1) та Дочірнього підприємства
«Українська горілчана компанія «Nemiroff»
(далі - третя особа 2).

Зокрема у позовній заяві Позивач
просить суд:

- припинити дії Відповідача, які
порушують права інтелектуальної
власності Позивача на торговельні
марки та промислові зразки, що
випливають із: свідоцтва за
міжнародною реєстрацією № 739 116 (Nemiroff);
свідоцтва на знак для товарів і послуг
в Україні № 16270 (Nemiroff); свідоцтва за
міжнародною реєстрацією № 850 397 (3-D BOTTLE
(flat)); свідоцтва за міжнародною
реєстрацією № 1093 168 (3-D BOTTLE (flat));
свідоцтва на знак для товарів і послуг
в Україні № 22238 (3-D BOTTLE (flat)); свідоцтва за
міжнародною реєстрацією № 924 056 (3-D BOTTLE
(round)); свідоцтва за міжнародною
реєстрацією № 1093 456 (3-D BOTTLE (round));
свідоцтва на знак для товарів і послуг
в Україні № 142 901 (3-D BOTTLE (round)); свідоцтва
на знак для товарів і послуг в Україні
№ 142 902 (3-D BOTTLE (round)); свідоцтва за
міжнародною реєстрацією № 957 318 (3-D BOTTLE
(rectangle)); свідоцтва на знак для товарів і
послуг в Україні № 103 344 (3-D BOTTLE (rectangle));
свідоцтва за міжнародною реєстрацією
№ 965 886 (N 1872); свідоцтва на знак для
товарів і послуг в Україні № 106 5634 (N 1872);
рішення про визнання знаку Nemiroff добре
відомим; патенту № 3181 (пляшка); патенту
№ 21343 (пляшка); патенту № 21344 (пляшка);
патенту № 21345 (пляшка) шляхом заборони
Відповідачу виготовляти, продавати,
пропонувати для продажу, будь-яким
іншим чином вводити у цивільний обіг
продукцію (склотару та пляшки),
виготовлену із застосуванням
торговельних марок та/або промислових
зразків, права на які належать Позивачу
відповідно до вище перелічених
свідоцтв та патентів;

- визнати відсутнім у Відповідача право
на використання торговельних марок та
промислових зразків, права на які
належать Позивачу відповідно до:
свідоцтва за міжнародною реєстрацією
№ 739 116 (Nemiroff); свідоцтва на знак для
товарів і послуг в Україні № 16270 (Nemiroff);
свідоцтва за міжнародною реєстрацією
№ 850 397 (3-D BOTTLE (flat)); свідоцтва за
міжнародною реєстрацією № 1093 168 (3-D BOTTLE
(flat)); свідоцтва на знак для товарів і
послуг в Україні № 22238 (3-D BOTTLE (flat));
свідоцтва за міжнародною реєстрацією
№ 924 056 (3-D BOTTLE (round)); свідоцтва за
міжнародною реєстрацією № 1093 456 (3-D BOTTLE
(round)); свідоцтва на знак для товарів і
послуг в Україні № 142 901 (3-D BOTTLE (round));
свідоцтва на знак для товарів і послуг
в Україні № 142 902 (3-D BOTTLE (round)); свідоцтва
за міжнародною реєстрацією № 957 318 (3-D
BOTTLE (rectangle)); свідоцтва на знак для
товарів і послуг в Україні № 103 344 (3-D
BOTTLE (rectangle)); свідоцтва за міжнародною
реєстрацією № 965 886 (N 1872); свідоцтва на
знак для товарів і послуг в Україні № 106
5634 (N 1872); рішення про визнання знаку
Nemiroff добре відомим; патенту № 3181
(пляшка); патенту № 21343 (пляшка); патенту
№ 21344 (пляшка); патенту № 21345 (пляшка);

- вилучити із цивільного обороту та
знищити продукцію (склотару та пляшки),
виготовлену Відповідачем із
застосуванням торговельних марок
та/або промислових зразків, права на
які належать Позивачу відповідно до:
свідоцтва за міжнародною реєстрацією
№ 739 116 (Nemiroff); свідоцтва на знак для
товарів і послуг в Україні № 16270 (Nemiroff);
свідоцтва за міжнародною реєстрацією
№ 850 397 (3-D BOTTLE (flat)); свідоцтва за
міжнародною реєстрацією № 1093 168 (3-D BOTTLE
(flat)); свідоцтва на знак для товарів і
послуг в Україні № 22238 (3-D BOTTLE (flat));
свідоцтва за міжнародною реєстрацією
№ 924 056 (3-D BOTTLE (round)); свідоцтва за
міжнародною реєстрацією № 1093 456 (3-D BOTTLE
(round)); свідоцтва на знак для товарів і
послуг в Україні № 142 901 (3-D BOTTLE (round));
свідоцтва на знак для товарів і послуг
в Україні № 142 902 (3-D BOTTLE (round)); свідоцтва
за міжнародною реєстрацією № 957 318 (3-D
BOTTLE (rectangle)); свідоцтва на знак для
товарів і послуг в Україні № 103 344 (3-D
BOTTLE (rectangle)); свідоцтва за міжнародною
реєстрацією № 965 886 (N 1872); свідоцтва на
знак для товарів і послуг в Україні № 106
5634 (N 1872); рішення про визнання знаку
Nemiroff добре відомим; патенту № 3181
(пляшка); патенту № 21343 (пляшка); патенту
№ 21344 (пляшка); патенту № 21345 (пляшка).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
порушенням Відповідачем його прав на
об'єкти інтелектуальної власності
групи Nemiroff, шляхом вироблення та
реалізації продукції (скляної тари) із
використанням належних Позивачу
торгових марок, відомого найменування
та промислових зразків за відсутності
відповідних на те правових підстав.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 12.10.2012 р. порушено
провадження у справі № 13/120-12 та
призначено її до розгляду на 05.11.2012 р.

05.11.2012 р. через відділ діловодства суду
надійшов відзив Відповідача від 01.11.2012
р. № 07/4836 (вх. № 17616) на позовну заяву, з
доданими документами.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 05.11.2012 р. провадження у
справі № 13/120-12 зупинено до розгляду
господарським судом міста Києва справ
№ 5011-72/13367-2012 та № 5011-39/13282-2012.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 10.09.2013 р. поновлено
провадження у справі № 13/120-12 та
призначено судове засідання на 30.09.2013 р.

Розгляд справи неодноразово
відкладався.

24.09.2013 р. через відділ діловодства суду
надійшло клопотання Третьої особи 2 від
23.09.2013 р. б/№ (вх. № 20173) про зупинення
провадження у справі № 13/120-12 до
вирішення справи № 911/2159/13
господарським судом Київської області
та справи № 5011-72/13367-2012 Київським
апеляційним господарським судом.

30.09.2013 р. через відділ діловодства суду
надійшло клопотання Позивача б/№,
б/дати (вх. № 20535) про витребування
доказів.

30.09.2013 р. через відділ діловодства суду
надійшло клопотання Відповідача від
30.09.2013 р. № G000151 (вх. № 20541) про зупинення
провадження у справі № 13/120-12 до
вирішення справи № 911/2159/13
господарським судом Київської області
та справи № 5011-72/13367-2012 Київським
апеляційним господарським судом.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 30.09.2013 р. задоволено
клопотання Позивача про витребування
доказів та витребувано у Відповідача,
Третьої особи 2 та Ірпінської ОДПІ
додаткові докази щодо виготовлення та
реалізації Відповідачем спірної
продукції.

Вищевказані клопотання Третьої особи 2
(вх. № 20173) та Відповідача (вх. № 20541) про
зупинення провадження у справі
залишені судом без задоволення,
оскільки заявниками не доведено
доцільність зупинення провадження у
справі № 13/120-12 до розгляду справи №
911/2159/13, а справа № 5011-72/13367-2012 станом на
дату подачі клопотань про зупинення
вже вирішена по суті Київським
апеляційним господарським судом 17.04.2013
р. та Вищим господарським судом України
24.07.2013 р., що підтверджується наявними в
матеріалах справи копіями постанов та
заявниками не доведено доцільність
зупинення провадження до розгляду
апеляційної скарги на додаткове
рішення господарського суду міста
Києва у справі № 5011-72/13367-2012, про що
сторони було повідомлено у судовому
засіданні.

21.10.2013 р. через відділ діловодства суду
надійшли пояснення Відповідача від
21.10.2013 р. № G000151 (вх. № 21941) щодо виконання
п. 2 ухвали суду від 30.09.2013 р.

18.12.2013 р. через відділ діловодства суду
надійшли пояснення Третьої особи 2 від
16.12.2013 р. б/№ (вх. № 25854) по суті позову.

23.12.2013 р. через відділ діловодства суду
надійшов лист Ірпінської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області від
06.12.2013 р. № 2064/10/10-0-26 (вх. № 26064) з доданими
на виконання вимог ухвали суду від
30.09.2013 р. документами.

23.12.2013 р. через відділ діловодства суду
надійшли пояснення Третьої особи 2 від
21.10.2013 р. б/№ (вх. № 26076) по суті позову.

24.02.2014 р. через відділ діловодства суду
надійшло клопотання Третьої особи 2 від
24.02.2014 р. б/№ (вх. № 3170/14) про залишення
позовної заяви без розгляду,
обґрунтоване тим, що Позивачем не
виконано вимоги ухвали суду від 12.10.2012
р. про порушення провадження у цій
справі щодо надання оригіналів доданих
до позовної заяви документів.

Вказане клопотання Третьої особи 2 не
підлягає задоволенню, оскільки додані
до позовної заяви документи засвідчені
належним чином та учасниками
провадження у справі протягом розгляду
справи не ставились під сумнів
наявність у Позивача вказаних
документів.

24.02.2014 р. через відділ діловодства суду
надійшли заперечення Позивача від
24.02.2014 р. б/№ (вх. № 3171/14) на пояснення
Третьої особи 2 від 21.10.2013 р. та 16.12.2013 р.

21.03.2014 р. через відділ діловодства суду
надійшло клопотання Відповідача від
21.03.2014 р. № 07/989 (вх. № 5099/14) про залишення
частини позовних вимог без розгляду,
зокрема позовних вимог, які стосуються
прав інтелектуальної власності
Позивача, що випливають з: свідоцтва за
міжнародною реєстрацією № 924 056 (3-D BOTTLE
(round)); свідоцтва за міжнародною
реєстрацією № 1093 456 (3-D BOTTLE (round));
свідоцтва на знак для товарів і послуг
в Україні № 142 901 (3-D BOTTLE (round)); свідоцтва
на знак для товарів і послуг в Україні
№ 142 902 (3-D BOTTLE (round)), оскільки Відповідач
з 12.07.2011 р. припинив виготовлення
продукції, право інтелектуальної
власності на яку захищене вказаними
свідоцтвами.

Дослідивши дане клопотання
Відповідача, суд дійшов висновку, що
останнє не підлягає задоволенню,
оскільки вказані Відповідачем
обґрунтування клопотання не є
підставою для залишення позовної
вимоги без розгляду в контексті статті
81 ГПК України.

21.03.2014 р. через відділ діловодства суду
надійшло клопотання Третьої особи 2 від
19.03.2014 р. б/№ (вх. № 5076/14) за підписом
представника ОСОБА_11 про недопущення
до участі у справі № 13/120-12
неуповноважених представників Третьої
особи 2, в якому заявник просить суд не
допускати до участі у цій справі
неуповноважених представників та не
розглядати, як недійсні, процесуальні
дії, вчинені від імені Третьої особи 2
Сорочинським Юрієм Валерійовичем
та/або особами, які діють за його
дорученням.

Вказане клопотання обґрунтоване тим,
що ухвалою господарського суду міста
Києва від 04.03.2014 р. у справі № 910/3478/14
було вжито заходи до забезпечення
позову шляхом заборони усім державним
реєстраторам Реєстраційної служби
Немирівського районного управління
юстиції Вінницької області вносити до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
записи та вчиняти реєстраційні дії
щодо Третьої особи 2, у тому числі, але
не виключно вносити записи про зміну
керівника юридичної особи та/або осіб,
які мають право вчиняти дії від імені
юридичної особи без довіреності, проте
всупереч вказаній ухвалі 12.03.2014 р. до
ЄДР було внесено зміни щодо зміни
керівника (генерального директора)
Третьої особи 2, зокрема зазначено
Сорочинського Юрія Валерійовича.

Крім цього у вказаному клопотанні
заявник зазначає, що ухвалою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13.03.2014 р. в адміністративній справі №
826/3176/14 було вжито заходи до
забезпечення позову, відповідно до
яких зупинено дію рішення суб'єкта
владних повноважень - державного
реєстратора, шляхом зупинення дії
реєстраційних дій від 12.03.2014 р. щодо
внесення змін до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців щодо зміни керівників
(директорів) Дочірнього підприємства
«Українська горілчана компанія «Nemiroff»
та Дочірнього підприємства «Алко
Інвест Україна».

24.03.2014 р. через відділ діловодства суду
надійшло клопотання Третьої особи 2
б/№, б/дати (вх. № 5171/14) за підписом
представника Земляної І.О. про
недопущення до участі у справі № 13/120-12
неуповноважених представників Третьої
особи 2., в якому заявник просить суд не
допускати до участі у цій справі
представників Третьої особи 2 за
довіреностями, виданими за підписом
будь-яких осіб, крім генерального
директора Третьої особи 2
Сорочинського Юрія Валерійовича.

Вказане клопотання обґрунтоване тим,
що рішенням єдиного засновника Третьої
особи 2 від 20.10.2011 р. № 20-10-2011/1 призначено
генеральним директором Третьої особи 2
Сорочинського Юрія Валерійовича, про
що внесено відповідний запис до ЄДР, та
як вбачається з Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом на
20.03.2014 р., керівником та підписантом
Третьої особи 2 з 25.10.2011 р. є
Сорочинський Юрій Валерійович, та
останнім скасовано всі довіреності на
представництво інтересів Третьої
особи 2, видані не за його підписом, про
що повідомлено представників, у тому
числі ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців», єдиний
державний реєстр створюється з метою
забезпечення державних органів, а
також учасників цивільного обороту
достовірною інформацією про юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців з
Єдиного державного реєстру.

Таким чином, дослідивши вказані
клопотання щодо участі у судових
засіданнях уповноважених
представників Третьої особи 2, на
підставі наявної офіційної інформації
за Витягом з ЄДР, суд дійшов висновку
про підставність участі у судових
засіданнях на даному етапі розгляду
справи в якості уповноваженого
представника Третьої особи 2 - Земляної
І.О. за довіреністю від 12.03.2014 р. б/№,
підписаною генеральним директором
Третьої особи 2 - Сорочинським Ю.В.

11.04.2014 р. через відділ діловодства суду
надійшло клопотання Третьої особи 2 від
11.04.2014 р. б/№ (вх. № 6751/14) за підписом
представника ОСОБА_11 про недопущення
до участі у справі № 13/120-12
неуповноважених представників Третьої
особи 2.

Вказане клопотання за своїм змістом та
вимогами є тотожним клопотанню 19.03.2014 р.
б/№ (вх. № 5076/14), з доповненням, що
постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04.04.2014 р. у справі № 826/3176/14
адміністративний позов задоволено
повністю, у тому числі визнано
протиправними дії державного
реєстратора юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців реєстраційної служби
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області Мельник
Ірини Анатоліївни щодо внесення 12.03.2014
р. змін до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців щодо зміни керівника
(генерального директора) Дочірнього
підприємства «Українська горілчана
компанія «Nemiroff» та зазначення
керівником (генеральним директором)
підприємства Сорочинського Юрія
Валерійовича.

До клопотання додано фотокопію
вступної та резолютивної частин
зазначеної постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04.04.2014 р., в якій зазначено, що повний
текст постанови буде виготовлений
09.04.2014 р. та постанова набирає законної
сили відповідно до ст. 254 КАС України,
тобто після спливу десятиденного
строку на подачу апеляційної скарги,
отже станом на дату розгляду даної
справи постанова не набрала законної
сили.

Таким чином, враховуючи, що на поточну
дату за офіційними відомостями
керівником Третьої особи 2 є
Сорочинський Ю.В., вказане клопотання
від 11.04.2014 р. б/№ (вх. № 6751/14) також не
підлягає задоволенню з підстав,
вказаних вище.

14.04.2014 р. у судове засідання з'явились
представники всіх учасників у справі.
Представник Позивача та Третьої особи 1
позовні вимоги підтримав та просив
задовольнити їх в повному обсязі.
Представники Відповідача та Третьої
особи 2 проти позову заперечували та
просили відмовити у задоволенні позову
повністю.

Згідно ч. 1 ст. 33, ст. 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення
приймається господарським судом за
результатами оцінки доказів, поданих
сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Детально розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
учасників у справі, з'ясувавши фактичні
обставини, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, дослідивши подані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2006 р. між юридичною особою за
законодавством Князівства Ліхтенштейн
Nemiroff Intellectual Property Establishment (позивач) та
Компанією «Nemiroff Holdings Limited» (третя особа
1) укладено ліцензійний договір від №
10022006-V (ліцензійний договір 1),
відповідно до умов якого, Позивач
передав Компанії «Nemiroff Holdings Limited»
виключне право (виключну ліцензію) на
використання належних Позивачу
вищезазначених торгівельних марок з
правом видачі субліцензії третім
особам.

В свою чергу Компанія «Nemiroff Holdings Limited»
за ліцензійним договором від 01.02.2010 р. №
01022010-N (ліцензійний договір 2) передала
Дочірньому підприємству «Українська
горілчана компанія «Nemiroff» (третя особа
2) право (невиключну ліцензію) на
використання належних Позивачу
вищезазначених торгівельних марок.

Отримавши від компанії «Nemiroff Holdings Limited»
за ліцензійним договором 2 право
(невиключну ліцензію) на використання
належних Позивачу вищезазначених
торгівельних марок Дочірнє
підприємство «Українська горілчана
компанія «Nemiroff» уклало з Публічним
акціонерним товариством «Ветропак
Гостомельський Склозавод» договір на
виробництво та поставку склотари від
10.12.2009 р. № 1 (договір), за яким
Відповідач (постачальник) зобов'язався
на замовлення підприємства - покупця
виготовити, поставити та передати у
власність, а замовник відповідно
замовити, прийняти від постачальника й
оплатити скляну пляшку з безбарвного
прозорого скла, яка виготовлена у
відповідності до креслень, дизайнів,
технічних характеристик та вимог,
визначених покупцем, в асортименті та в
кількості, що зазначаються у
відповідних додатках.

За твердженнями Позивача і Третьої
особи 1 зазначений ліцензійний договір
від 01.02.2010р. № 01022010-N, укладений між
Компаніею «Nemiroff Holdings Limited» та Дочірним
підприємством «Українська горілчана
компанія «Nemiroff» припинений в
односторонньому порядку 23.01.2012 р.
шляхом надіслання компанією на адресу
ДП «УГК «Nemiroff» повідомлення про
припинення дії договору в зв'язку з
порушенням останнім зобов'язань щодо
сплати роялті і відповідно з вказаної
дати припинено право використовувати
зазначені торгівельні марки, як ДП «УГК
«Nemiroff» так і будь-яким іншим особам,
зокрема, Відповідачу.

Позивач зазначаючи що він є власником
знаків за міжнародною реєстрацією №
739116, № 850397, № 1093168, № 924056, № 1093456, № 957318,
№ 965886, знаків для товарів і послуг за
свідоцтвами на знаки товарів і послуг в
Україні № 16270, № 22238, № 142901, № 142902, № 103344,
№ 106563, знаку визнаного рішенням
Апеляційної палати державного
департаменту інтелектуальної
власності України від 11.10.2007 р. добре
відомим в Україні та промислових
зразків за патентами № 3181, № 21343, № 21344,
№ 21345 стверджує, що Відповідач
починаючи з 23.01.2012 р. порушує його прав
на об'єкти інтелектуальної власності,
шляхом вироблення та реалізації
продукції (скляної тари) із
використанням належних Позивачу
зазначених торгових марок, відомого
найменування та промислових зразків за
відсутності відповідних на те правових
підстав, що завдало збитки Позивачу.

Статтями 16 ЦК України та 20 ГК України
передбачені способи захисту прав, які
не є виключними.

Згідно п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
р. № 12 «Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних із
захистом прав інтелектуальної
власності», вибір способу судового
захисту прав інтелектуальної
власності, включаючи такі, як вилучення
та знищення товарів і матеріалів,
введених у цивільний оборот з
порушенням права інтелектуальної
власності, та знарядь, що
використовувалися для виготовлення
таких товарів, здійснюється особою,
якій належить право інтелектуальної
власності. Водночас перевірка
відповідності цього способу
допущеному порушенню і меті здійснення
судового розгляду є обов'язком суду,
який має приймати рішення зі справи в
межах заявлених позовних вимог та з
урахуванням фактичних обставин
конкретної справи, беручи до уваги як
можливість у той чи інший спосіб
захистити порушене право, так і
необхідність подальшого виконання
прийнятого судом рішення.

Частиною першою статті 432 ЦК України
передбачено, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
права інтелектуальної власності
відповідно до статті 16 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 431 ЦК України,
порушення права інтелектуальної
власності, в тому числі невизнання
цього права чи посягання на нього,
тягне за собою відповідальність,
встановлену цим Кодексом, іншим
законом чи договором.

Відповідно до вимог п. 4 ст. 16 Закону
України «Про охорону прав на знаки для
товарів і послуг», використанням знака
визнається: нанесення його на будь-який
товар, для якого знак зареєстровано,
упаковку, в якій міститься такий товар,
вивіску, пов'язану з ним, етикетку,
нашивку, бирку чи інший прикріплений до
товару предмет, зберігання такого
товару із зазначеним нанесенням знака
з метою пропонування для продажу,
пропонування його для продажу, продаж,
імпорт (ввезення) та експорт
(вивезення); застосування його під час
пропонування та надання будь-якої
послуги, для якої знак зареєстровано;
застосування його в діловій
документації чи в рекламі та в мережі
Інтернет. Знак визнається
використаним, якщо його застосовано у
формі зареєстрованого знака, а також у
формі, що відрізняється від
зареєстрованого знака лише окремими
елементами, якщо це не змінює в цілому
відмітності знака.

Свідоцтво надає його власнику виключне
право забороняти іншим особам
використовувати без його згоди, якщо
інше не передбачено цим Законом:
зареєстрований знак стосовно
наведених у свідоцтві товарів і послуг;
зареєстрований знак стосовно товарів і
послуг, споріднених з наведеними у
свідоцтві, якщо внаслідок такого
використання можна ввести в оману щодо
особи, яка виробляє товари чи надає
послуги; позначення, схоже із
зареєстрованим знаком, стосовно
наведених у свідоцтві товарів і послуг,
якщо внаслідок такого використання ці
позначення і знак можна сплутати;
позначення, схоже із зареєстрованим
знаком, стосовно товарів і послуг,
споріднених з наведеними у свідоцтві,
якщо внаслідок такого використання
можна ввести в оману щодо особи, яка
виробляє товари чи надає послуги, або
ці позначення і знак можна сплутати (п. 5
ст. 16 Закону України «Про охорону прав
на знаки для товарів і послуг»).

Згідно із ст. 20 Закону України «Про
охорону прав на знаки для товарів і
послуг», будь-яке посягання на права
власника свідоцтва, передбачені
статтею 16 цього Закону, в тому числі
вчинення без згоди власника свідоцтва
дій, що потребують його згоди, та
готування до вчинення таких дій,
вважається порушенням прав власника
свідоцтва, що тягне за собою
відповідальність згідно з чинним
законодавством України.

На вимогу власника свідоцтва таке
порушення повинно бути припинено, а
порушник зобов'язаний відшкодувати
власнику свідоцтва заподіяні збитки.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
захист від недобросовісної
конкуренції», неправомірним є
використання імені, комерційного
(фірмового) найменування, торговельної
марки (знака для товарів і послуг),
рекламних матеріалів, оформлення
упаковки товарів і періодичних видань,
інших позначень без дозволу (згоди)
суб'єкта господарювання, який раніше
почав використовувати їх або схожі на
них позначення у господарській
діяльності, що призвело чи може
призвести до змішування з діяльністю
цього суб'єкта господарювання.

У разі визнання вчинення порушень,
передбачених статтями 4 і 6 цього
Закону, органи Антимонопольного
комітету України або особи, права яких
порушені, мають право звернутися до
суду із позовом про вилучення
відповідних товарів з неправомірно
використаним позначенням, копій
виробів іншого суб'єкта господарювання
і у виробника, і у продавця (ст. 25 Закону
України «Про захист від
недобросовісної конкуренції»).

Згідно із п. 2 Закону України «Про
охорону прав на промислові зразки»,
патент надає його власнику виключне
право використовувати промисловий
зразок за своїм розсудом, якщо таке
використання не порушує прав інших
власників патентів.

Використанням промислового зразка
визнається виготовлення виробу із
застосуванням запатентованого
промислового зразка, застосування
такого виробу, пропонування для
продажу, в тому числі через Інтернет,
продаж, імпорт (ввезення) та інше
введення його в цивільний оборот або
зберігання такого виробу в зазначених
цілях.

Виріб визнається виготовленим із
застосуванням запатентованого
промислового зразка, якщо при цьому
використані всі суттєві ознаки
промислового зразка (п. 2 статті 20
Закону України «Про охорону прав на
промислові зразки»).

Відповідно до п. 3 Закону України «Про
охорону прав на промислові зразки»,
патент надає його власнику право
забороняти іншим особам
використовувати промисловий зразок
без його дозволу, за винятком випадків,
коли таке використання не визнається
згідно з цим Законом порушенням прав
власника патенту.

У ст. 26 Закону України «Про охорону
прав на промислові зразки» визначено,
що будь-яке посягання на права власника
патенту, передбачені статтею 20 цього
Закону, вважається порушенням прав
власника патенту, що тягне за собою
відповідальність згідно з чинним
законодавством України.

На вимогу власника патенту таке
порушення повинно бути припинено, а
порушник зобов'язаний відшкодувати
власнику патенту заподіяні збитки.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Заперечуючи проти позову Відповідач
зазначає про те, що при виготовленні
склотари Відповідачем
використовувались промислові зразки
за патентами № 23185, № 23186, № 23187 та № 23189,
права на які належать Третій особі 2, в
зв'язку з чим на думку Відповідача, ним
не порушено прав Позивача. Також
Відповідачем зазначено, що за період з
23.01.2012 р. по 11.10.2012 р. ним не
здійснювалося виготовлення пляшок
асортименту Nemiroff Round 700 ml та Nemiroff Round 500 ml,
на які у тому числі посилається Позивач
в позовній заяві.

В той же час, судом враховано наступне.

Спірні об'єкти прав інтелектуальної
власності використовуються виробником
алкогольної продукції, який згідно
умов ліцензійного договору сплачує
ліцензіату - Компанії «Nemiroff Holdings Limited»
роялті за використання зазначених
об'єктів прав інтелектуальної
власності у виробництві кінцевого
алкогольного продукту, а не
Відповідачем у виробництві та
реалізації скляних пляшок, які він
виробляє на замовлення горілчаної
компанії та в які остання розливає
алкогольний напій.

Обсяг охорони зазначених торгівельних
марок у переважній більшості, а саме
відповідно до свідоцтва за міжнародною
реєстрацією № 739 116, свідоцтва за
міжнародною реєстрацією № 850 397,
свідоцтва за міжнародною реєстрацією
№ 1093 168, свідоцтва за міжнародною
реєстрацією № 1093 456, свідоцтва за
міжнародною реєстрацією № 965 886,
свідоцтва на знак для товарів і послуг
в Україні № 142 901, свідоцтва на знак для
товарів і послуг в Україні № 142 902,
свідоцтва на знак для товарів і послуг
в Україні № 106 563 не поширюється на
господарську діяльність Відповідача з
виробництва склотари - скляних пляшок,
тобто вказані свідоцтва не мають обсяг
охорони для 21 класу Міжнародної
класифікації товарів та послуг, саме
виробництво скляних пляшок.

Посилання Позивача в якості доказу,
якій підтверджує його вимоги на факт
реалізації в торгівельних мережах
алкогольної продукції Дочірнього
підприємства «Українська горілчана
компанія «Nemiroff», яка розлита та
міститься в скляній тарі виробленій
Відповідачем із використанням
належних Позивачу торгових марок,
відомого найменування та промислових
зразків за відсутності відповідних на
те правових підстав судом не
приймається до уваги при вирішенні
спору з огляду не таке.

По-перше, Позивач не надає докази того,
що алкогольна продукція Дочірнього
підприємства «Українська горілчана
компанія «Nemiroff», яка знаходиться у
вільному продажі та реалізується в
торгівельних мережах розлита та
міститься в скляній тарі виробленій
саме Відповідачем із використанням
належних Позивачу торгових марок,
відомого найменування та промислових
зразків за відсутності відповідних на
те правових підстав.

По-друге, Позивач не надає доказів того,
що вказана скляна тара, в яку розлита
зазначена алкогольна продукція та яка
є в вільному продажі, виготовлена
Відповідачем після 23.01.2012 р., тобто з
дати, на думку Позивача, припинення
права використовувати зазначені
торгівельні марки, як ДП «УГК «Nemiroff»
так і будь-яким іншим особам, зокрема,
Відповідачу.

Згідно ч. 2 ст. 34 ГПК України, обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Отже, Позивачем, всупереч вимогам ч. 1
ст. 33 ГПК України, не доведено тих
обставин, на які він посилається, як на
підставу своїх вимог, щодо визнання
неправомірними дій Відповідача щодо
використання у власній господарській
діяльності, зокрема, при виробництві
склотари та пляшок, знаків для товарів
і послуг та промислових зразків, права
на які належать Позивачу.

З огляду на зазначене, позовні вимоги є
безпідставними, недоведеними,
необґрунтованими та непідтвердженими
належними і допустимими доказами, в
зв'язку з чим суд відмовляє в їх
задоволенні.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК
України покладається на Позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата виготовлення та підписання
рішення 25.04.2014 р.

Суддя
Наріжний С.Ю.