ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

24 квітня 2014 року
Справа № 913/951/14

Провадження № 30/913/951/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Імпап", місто
Дніпропетровськ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «АЛМІ»,
м. Луганськ

про стягнення 173224 грн. 13 коп.

Суддя Голенко І.П.

Секретар судового засідання: Бородіна
А.А.

У засіданні брали участь:

від позивача: Сітко Ю.Л., довіреність б/н
від 08.01.2014;

від відповідача: представник не прибув,

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивач звернувся до
господарського суду Луганської
області з позовом до відповідача про
стягнення 173224 грн. 13 коп., а саме:
основного боргу у розмірі 166000 грн. 00
коп., пені у розмірі 4788 грн. 99 коп.,
інфляційних втрат у розмірі 1329 грн. 99
коп., 3% річних у розмірі 1105 грн. 15 коп. за
договором поставки № 013774 від 15.07.2013.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом
невиконання відповідачем договірних
зобов'язань в частині оплати
поставленого товару.

Позивач підтримав позовні вимоги у
повному обсязі.

Повноважний та компетентний
представник відповідача у судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце проведення судового засідання,
про що свідчить наявне у справі
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №
18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» (зі змінами) у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, суд розглядає справу
за наявними матеріалами, враховуючи
наступне: сторони належним чином були
повідомлені про дату, час та місце
розгляду цієї справи; будь-яких
клопотань про відкладення розгляду
справи від позивача та відповідача не
надходило; явка сторін не була
визначена судом обов'язковою;
нез'явлення відповідача у засідання не
перешкоджає вирішенню цього спору.

Відповідач не надав до матеріалів
справи відзиву на позовну заяву та інші
витребувані судом документи, що не є
перешкодою для розгляду справи за
наявними в ній матеріалами згідно зі
статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Дослідивши обставини справи, надані
докази, суд встановив такі фактичні
обставини.

15.07.2013 між сторонами у справі було
укладено договір поставки № 013774, за
умовами якого постачальник (позивач)
зобов'язався передати в зумовлені
даним договором строки покупцеві
товар, а покупець (відповідач)
зобов'язався прийняти і оплатити товар
за узгодженою ціною (далі за текстом -
договір).

Конкретна кількість і номенклатура
(асортимент) продукції, що є предметом
цього договору, її ціна, строки та місце
поставок за цим договором визначаються
в накладних (які є невід'ємною частиною
цього договору, п. п. 1.2 п. 1 договору).

Згідно з п. п. 6.2 п. 6 договору розрахунки
за кожну поставлену партію товару
здійснюються як шляхом 100% попередньої
оплати товару, так і з відстрочкою
платежу шляхом переказу грошових
коштів на поточний рахунок
постачальника. Максимальний термін
відстрочення платежу встановлюється:
по паперовому товару - 14 календарних
днів з моменту поставки.

Підпунктом 8.5 пункту 8 договору
передбачено, що у випадку прострочення
оплати за поставлену партію товару
покупець сплачує постачальнику пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від вартості неоплаченої в строк
партії товару за кожний день
прострочення.

На виконання умов договору позивачем
поставлено відповідачу обумовлений
договором товар на загальну суму 215136
грн. 00 коп., про що свідчить накладна
№ КР-0007054 від 23.12.2013, яка належним
чином підписана повноважними
представниками сторін без будь-яких
заперечень (а. с. 14-15).

Відповідач частково оплатив
поставлений товар на загальну суму 49136
грн. 00 коп. згідно з наданими
банківськими виписками, у зв'язку з чим
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 166000 грн. 00 коп.

За таких обставин, позивач звернувся до
господарського суду Луганської
області з даним позовом.

Дослідивши обставини справи, надані
матеріали, оцінивши надані сторонами
докази у їх сукупності, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України договір є однією з підстав
виникнення зобов'язань. В силу статті 629
Цивільного кодексу України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання не допускається,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору,
інших актів цивільного законодавства.
Вказана норма за своїм змістом
кореспондується з приписами п. 1 ст. 193
Господарського кодексу України.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму (п.
1 ст. 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (п. 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України).

Згідно з п. 1 ст. 662 Цивільного кодексу
України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу.

Відповідно до п. 1 ст. 691 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною, встановленою у
договорі купівлі-продажу.

Матеріалами справи, її фактичними
обставинами підтверджено факт
виконання позивачем договірних
зобов'язань стосовно поставки товару
на загальну суму 215136 грн. 00 коп., про що
свідчить накладна № КР-0007054 від 23.12.2013,
яка належним чином підписана
повноважними особами, що відповідачем
документально не спростовано.

Відповідач в порушення умов договору
оплатив отриманий товар на суму 49136 грн.

Отже, заборгованість відповідача перед
позивачем складає 166000 грн. 00 коп.
Доказів погашення заборгованості
сторонами до матеріалів справи не
надано.

З урахуванням викладеного, вимога
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 166000 грн. 00 коп.
є обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання, настають наслідки,
передбачені договором або законом, в
тому числі, сплата неустойки.

Приписами ст. 230 Господарського кодексу
України передбачено, що у разі
порушення учасником господарських
відносин правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежне виконання
господарського зобов'язання, він
зобов'язаний сплатити штрафні санкції
у вигляді грошової суми (неустойка,
пеня, штраф).

Згідно п. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Позивач на підставі п. п. 8.5 п. 8 договору
нарахував та заявив до стягнення з
відповідача пеню у розмірі 4788 грн. 99
коп. за період з 07.01.2014 по 28.03.2014 згідно з
розрахунком, який наведений у позові.

Перевіривши розрахунок пені, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
заявленої до стягнення суми пені у
розмірі 4788 грн. 99 коп. за вказаний
позивачем період.

Пункт 2 статті 625 Цивільного кодексу
України передбачає, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивач нарахував та заявив до
стягнення з відповідача 3% річних у
розмірі 1105 грн. 15 коп. за
період з 07.01.2014 по 28.03.2014 згідно з
розрахунком, який наведений у позові.

Перевіривши розрахунок 3% річних за
вказаний позивачем період, суд дійшов
висновку про обґрунтованість
заявленої суми за відповідний період.

Крім того, позивачем нараховано та
заявлено до стягнення з відповідача
інфляційні втрати у розмірі 1329 грн. 99
коп. за період з 07.01.2014 по 28.03.2014 згідно з
розрахунком, який наведений у позові.

За розрахунком суду розмір інфляційних
втрат за вказаний період, враховуючи
лист Верховного суду України № 63-97р від
03.04.97 Рекомендації відносно порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ, складає 5011 грн.
25 коп. В той же час, позивачем не було
збільшено цю вимогу у встановленому
законом порядку, зокрема, шляхом
подання заяви про збільшення розміру
позовних вимог.

Отже, суд дійшов висновку про
обґрунтованість заявленої суми за
відповідний період.

Відповідачем ніяким чином не
спростовано позовні вимоги.

Докази оплати заявлених до стягнення
грошових коштів в матеріалах справи
відсутні та сторонами не надано.

Таким чином, позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, з відповідача
на користь позивача слід стягнути суму
заборгованості у розмірі 166000 грн. 00
коп., пеню у розмірі 4788 грн. 99 коп.,
інфляційні втрати у розмірі 1329 грн. 99
коп., 3% річних у розмірі 1105 грн. 15 коп.

Згідно зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

в и р і ш и в :

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «АЛМІ»,
м. Луганськ, вул. Переяславська, буд. 1,
код 33846811, на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Імпап, м.
Дніпропетровськ, вул. Московська, буд.
12, код 30198424, заборгованість у розмірі
166000 грн. 00 коп., пеню у розмірі 4788 грн. 99
коп., інфляційні втрати у розмірі 1329
грн. 99 коп., 3% річних у розмірі 1105 грн. 15
коп., судовий збір у розмірі 3464 грн. 48
коп., видати позивачу наказ після
набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом відповідно до ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Повний текст рішення складено та
підписано - 28.04.2014

Суддя
І.П. Голенко