РІШЕННЯ

"03" квітня 2014 р.Справа № 921/92/14-г/6

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Шумського І.П.

Розглянув справу

за позовом Мельнице-Подільського
колективного підприємства "Світанок" у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю вул. І. Франка, 37, смт.
Мельниця -Подільська, Борщівського
району 48751

до відповідача №1 Відділу державної
виконавчої служби Борщівського
районного управління юстиції вул.
Верхрадського, 3, м. Борщів 48700

відповідача №2 фізичної особи
підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мультисервіс" вул.
Василенка, 7а, м. Київ 03124

про визнання недійсними прилюдних
торгів.

За участю представників:

позивача - Ганюк М.Ю.;

відповідача №1 - не з'явився;

відповідача №1 - не з'явився;

третьої особи - не з'явився.

Суть справи:

Мельнице-Подільське колективне
підприємство "Світанок" у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю звернулось в
господарський суд Тернопільської
області з позовом до відповідачів №1 -
Відділу державної виконавчої служби
Борщівського районного управління
юстиції та №2 - фізичної особи
підприємця ОСОБА_1 про, з врахуванням
уточнення, визнання недійсними
прилюдних торгів з реалізації
нерухомого майна, а саме: цегляного
виробничого цеху зазначеного на плані
під літ. "А" площею 901,2 кв.м., цегляного
складу під літ "а" площею 66,1 кв.м.,
цегляної прохідної під літ "Б" площею 19,8
кв.м., цегляного складу під літ "В"
площею 328,8 кв.м., воріт під літ "І",
огорожі під літ "2", замощеня під літ "3",
що знаходяться по АДРЕСА_2.

Ухвалою суду від 04 лютого 2014 року до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору залучено Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Мультисервіс".

Розгляд справи, призначений вперше на 20
лютого 2014 року було відкладено на 13
березня 2014 року, а пізніше на 03 квітня
2014 року.

Уповноважені представники
відповідачів, третьої особи, участь
яких не визнавалась обов'язковою, в
судове засідання жодного разу не
з'явились, витребувані документи, у т.ч.
відзиви на позов не представили, хоча
про час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, в порядку,
передбаченому ст.64,87 ГПК України,
пунктом 2.6.7 Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації № 28 від 20.02.2013
року, пунктом 19 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
13.08.2008 р. N 01-8/482 та пунктом 32
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
29.09.2009р. №01-08/530.

Направлені відповідачу №2 та третій
особі ухвали про відкриття провадження
та відкладення розгляду справи за
адресою вказаною в позові,
реєстраційних документах та в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, повернулись
з відміткою пошти про неможливість
вручення. Однак, як вбачається з
поданого позову та спеціального витягу
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців, ТОВ
"Мультисервіс" та ОСОБА_1 про зміну
свого місцезнаходження органи
державної реєстрації не повідомляли, а
від - так зазначені ухвали слід вважати
врученими, відповідно до вимог ст. 64 ГПК
України.

При даних обставинах, зважаючи на
неявку учасників процесу без
зазначення причин та доказів, що
вказують на причини такої неявки,
неподання пояснень щодо предмету
спору, недотримання приписів ст.ст.22,27
ГПК України щодо зобов'язання осіб, які
беруть участь у справі добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи, за правилами, встановленими ст.
75 ГПК України за наявними у ній
документами.

В розпочатому судовому засіданні
представнику позивача роз'яснено
належні йому права та обов'язки,
передбачені ст.ст. 20,22,27,81-1 ГПК України.

За відсутності відповідного
клопотання аудіозапис судового
засідання не здійснювався.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив наступне:

Відповідно до свідоцтва про право
власності № 38, виданого 28 квітня 1994
року Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по
Тернопільській області,
Мельнице-Подільська фабрика "Світанок"
(правонаступником якого є позивач),
була власником будівлі цеху
пластмасових виробів, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_2 на підставі
договору купівлі-продажу від 10.03.1994
року № 1-981 та акту прийняття-передачі
від 28.04.1994 року.

27 липня 2006 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Борщівського районного управління
юстиції складено акт опису й арешту
майна, яким описано приміщення
пластмасового цеху № 1, за адресою
АДРЕСА_2; приміщення пластмасового цеху
загальною площею 120 кв. м за адресою
АДРЕСА_3;

27 серпня 2007 року між відділом ДВС
Борщівського РУЮ та ТОВ "Мультисервіс"
укладено договір №7181098 про надання
послуг по організації і проведенню
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна.

Цього ж дня відділ ДВС Борщівського РУЮ
подав заявку до Тернопільської філії
ТОВ "Мультисервіс" на реалізацію
арештованого майна - нежитлових
будівель (цеху пластмасових виробів, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

Відповідно до змісту п.1.3 договору та
заявки, ціна нерухомого майна, а саме
будівлі прохідної, будівлі виробничого
цеху, будівлі складу металевого,
будівлі складу, металевих воріт,
огорожі та замощення була визначена у
висновку експерта №82 від 31 травня 2007
року у розмірі 49809 грн.

14 вересня 2007 року Тернопільська філія
ТОВ "Мультисервіс" повідомила позивача,
про проведення 19 вересня 2007 року
прилюдних торгів з реалізації майна КП
"Світанок", а саме: пластмасового цеху
за стартовою ціною 48809грн.

17 вересня 2007 року позивач звернувся в
господарський суд Тернопільської
області з позовом до Відділу ДВС
Борщівського районного управління
юстиції про визнання неправомірними
дій відділу ДВС Борщівського районного
управління юстиції та виключення з
акту опису та арешту майна від 27 липня
2006 року, майна яке не підлягає
першочерговій реалізації. В цій же
позовній заяві було заявлено
клопотання про забезпечення позову
шляхом винесення заборони на
відчуження оспорюваного майна
державною виконавчою службою та ТОВ
"Мультисервіс", яке мало здійснити
реалізацію майна на прилюдних торгах.

18 вересня 2007 року господарський суд
Тернопільської області постановив
ухвалу у справі №7а/168-3908 про заборону
реалізації майна: приміщення
пластмасового цеху № 1: будівлю
прохідної, будівлю виробничого цеху,
будівлю складу металевого, будівлю
складу, ворота металеві, огороджу,
замощення території (асфальт) які
знаходяться в АДРЕСА_2; приміщення
пластмасового цеху № 2: трансформатор
ИИЕ-АІ № 10406/74 потужністю 40 кВт;
приміщення екструдеру загальною
площею 182 м. кв., приміщення гаражів три
штуки, загальною площею 104 м. кв., які
знаходяться за адресою АДРЕСА_3, що
належить КП "Світанок" до вирішення
справи в судовому порядку.

Постановою господарського суду
Тернопільської області від 21 травня 2008
року у справі в задоволенні даного
позову було відмовлено, однак КП
"Світанок" оскаржило зазначену
постанову в апеляційному порядку,
тобто вона не набрала законної сили.

При цьому, ухвала господарського суду
Тернопільської області від 18 вересня
2007 року у справі №7а/168-3908 про заборону
реалізації майна скасована не була.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14 квітня 2009
року, постанову господарського суду
Тернопільської області від 21 травня 2008
року у справі №7а/168-3908 залишено без
змін.

В той же час, 25 червня 2008 року в газеті
Тернопільської обласної ради і
обласної державної адміністрації
"Свобода" опубліковано оголошення ТФ
ТОВ "Мультисервіс" про проведення 10
липня 2008 року прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна, яке
знаходиться в АДРЕСА_2.

Письмові запити позивача (боржника) про
повідомлення йому місця й часу
проведення прилюдних торгів а також
інформації щодо реалізації належного
йому майна, викладені в листах №88 від 20
червня 2008 року та №95 від 28 липня 2008
року, залишені спеціалізованою
організацією без відповіді.

10 липня 2008 року, тобто під час дії
ухвали про заборону реалізації майна
та до набрання судовим рішення
законної сили у справі №7а/168-3908, ТОВ
"Мультисервіс" провело прилюдні торги з
реалізації нерухомого майна, яке
належить КП "Світанок" лот. №1 нежитлові
будівлі цеху пластмасових виробів, що
знаходяться за адресою АДРЕСА_2,
стартовою ціною 49809 грн.

Про проведені торги ТОВ "Мультисервіс"
складено протокол №7181098 від 10 липня 2008
року.

Перелічені обставини були встановлені
судами в адміністративній справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Світанок" до Відділу
ДВС Борщівського районного управління
юстиції та ТОВ "Мультисервіс" про
визнання дій відповідачів щодо
реалізації арештованого майна,
належного Мельнице-Подільському
колективному підприємству у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю "Світанок"
неправомірними та визнання недійсними
прилюдних торгів з реалізації
нерухомого майна - колишнього цеху
пластмасових виробів по вул. АДРЕСА_2, в
смт. Мельниця Подільська, Борщівського
району, Тернопільської області.

Справа слухалась судами різних
інстанцій, за результатами розгляду
якої винесено постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 10 листопада
2008 року у справі №2-а-4112/08р., ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року у справі № 35078/10/9104 та ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 26 жовтня 2010 року №К-29699/10.

Зазначеними судовими рішеннями, що
набрали законної сили, зокрема в ухвалі
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року у справі № 35078/10/9104, дії Відділу ДВС
Борщівського районного управління
юстиції щодо реалізації арештованого
майна належного Мельнице-Подільському
колективному підприємству у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю "Світанок" визнано
неправомірними.

Неправомірність дій органу ДВС
мотивована тим, що державний
виконавець наклав арешт, описав та
призначив до реалізації на прилюдних
торгах приміщення колишнього цеху
пластмасових виробів, що знаходяться
за адресою АДРЕСА_2, відчуження яких
було заборонено судом та щодо яких
існував судовий спір.

При цьому, колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду
погодилась з доводами позивача про те,
що в ухвалі господарського суду
Тернопільської області від 18 вересня
2007 року у справі №7а/168-3908 адреси
розташування даного приміщення
АДРЕСА_2, є опискою (повинно бути
АДРЕСА_2), і державний виконавець,
призначаючи реалізацію цього майна на
прилюдних торгах був зобов'язаний
уточнити склад майна та місце його
розташування, однак неправомірно не
зробив цього.

Також Відділ ДВС Борщівського
районного управління юстиції та ТОВ
"Мультисервіс", за висновком
адміністративного суду, не надали
належних доказів повідомлення КП
«Світанок» про дату, час і місце
проведення прилюдних торгів.

Крім того, адміністративними судами
встановлено, що прилюдні торги щодо
спірного майна були проведені саме 10
липня 2008 року, а не в інший день.

Адміністративними судами також
констатовано, що при реалізації
колишнього пластмасових виробів 10
липня 2008 року використовувався
висновок експерта про його ринкову
вартість від 31 травня 2007 року, хоча
дійсна ринкова вартість повинна була
визначатись на момент реалізації
об'єкта, а висновок оцінки дійсний лише
протягом шести місяців.

Через непідвідомчість
адміністративним судам вимоги про
визнання недійсними прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна
Мельнице-Подільського колективного
підприємства у формі товариства з
обмеженою відповідальністю "Світанок",
провадження у справі було закрито.

Закриття провадження у
адміністративній справі щодо визнання
недійсними прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна, стало
підставою для звернення
Мельнице-Подільського КП у формі ТОВ
"Світанок" із відповідним позовом в
порядку господарського судочинства.

Позивач також звертає увагу суду й на
ту обставину, що заявки на участь в
торгах та платіжні документи що
підтверджують сплату реєстраційних
внесків датовані 07 вересня 2007 року,
тобто задовго до проведення самих
торгів та оголошення про їх проведення,
із порушенням встановленого порядку та
строків, передбачених відповідними
нормативними актами. А саме, згідно
представлених заяв, ОСОБА_4 та ОСОБА_1
були зареєстровані учасниками
прилюдних торгів 07 вересня 2007 року за
реєстраційними номерами 54,55
відповідно, квитанціями №№19,21 від 07
вересня 2007 року учасниками сплачено по
2441 грн. гарантійного внеску.

Крім іншого, відповідно до змісту
протоколу №7181098 від 10 липня 2008 року, у
торгах взяли участь ОСОБА_4 та ОСОБА_1.
Переможцем торгів визначено ОСОБА_1,
який запропонував сплатити 50109 грн.

Квитанцією №7 від 10 липня 2008 року
ОСОБА_1 перерахував на користь
організатора торгів 47618,55 грн. в рахунок
оплати придбаного на торгах майна

14 липня 2008 року державним виконавцем
складено акт про проведення прилюдних
торгів.

Як вбачається з наданих позивачем
документів, 14 липня 2008 року ОСОБА_1
отримано свідоцтво за реєстровим №2637
про придбання майна з прилюдних торгів
та цього ж дня придбані будівлі та
споруди загальною площею 1315,9 кв.м. а
саме: цегляний виробничий цех
зазначений на плані під літ. "А",
цегляний склад під літ "а", цегляна
прохідна під літ "Б", цегляний склад під
літ "В", ворота під літ "І", огорожа під
літ "2", замощеня під літ "3", що
знаходяться по АДРЕСА_2, за договором
дарування були передані ОСОБА_4.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються доводи і заперечення
сторін, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи, суд
прийшов до висновку про необхідність
задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до змісту пункту 4 частини 3
статті 129 Конституції України, ст.ст.4-3,
33 ГПК України, кожна сторона повинна
довести належними і допустимими
доказами ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У рішенні від 25.07.2002р. по справі
"Совтрансавто-Холдинг" проти України"
Європейський суд з прав людини
зазначив, що одним з основних елементів
верховенства права є принцип правової
певності, який серед іншого передбачає,
що у будь-якому спорі рішення суду, яке
вступило в законну силу, не може бути
поставлено під сумнів.

Статтею 35 ГПК України визначено
обов'язковість рішень іншого суду щодо
встановлених ним фактів, які мають
значення для вирішення господарського
спору. Такі факти, в силу названої
статті не доводяться знову у
господарській справі.

За змістом і направленістю положень
статті 35 ГПК рішення суду з
адміністративної справи, що набрало
законної сили, є обов'язковим для
господарського суду щодо фактів, які
встановлені судом і мають значення для
вирішення спору, - з тих же підстав, що й
рішення суду з цивільної справи
(частина четверта статті 35 ГПК) (п.38
Листа Вищого господарського суду
України № 01-08/163 від 12 березня 2009 року
"Про деякі питання, порушені у
доповідних записках про роботу
господарських судів України у другому
півріччі 2008 року щодо застосування
норм Господарського процесуального
кодексу України").

За загальновизнаним принципом права
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі. Цей
принцип закріплений у частині першій
статті 58 Конституції України, за якою
дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона починається
з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.
(Рішення Конституційного Суду України
№ 1-рп/99 від 09.02.1999р.).

Тому, до спірних правовідносин слід
застосовувати норми законодавства, що
діяли на час їх виникнення.

В господарській справі, що слухається
не доводяться повторно обставини, вже
встановлені рішеннями
адміністративних судів, що набрали
законної сили. А сааме- неправомірність
дій органу ДВС з огляду на реалізацію
на прилюдних торгах приміщень
колишнього цеху пластмасових виробів,
що знаходяться за адресою АДРЕСА_2,
відчуження яких було заборонено судом
та щодо яких існував судовий спір, без
повідомлення боржника про час та місце
проведення торгів, без уточнення
складу майна та місця його
розташування, а також продажу майна без
визначення його дійсної ринкової
вартості на момент реалізації.

Судовими рішеннями встановлено
порушення наступних вимог чинного тоді
законодавства.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 34, ч.2 ст. 36
Закону України «Про виконавче
провадження» (в редакції, чинній на
час вчинення відповідних виконавчих
дій), у випадку подання до суду позову
про виключення майна з акта опису й
арешту виконавче провадження підлягає
обов'язковому зупиненню до розгляду
питання по суті.

Впродовж строку, на який виконавче
провадження зупинено, виконавчі дії не
провадяться (ч.3 ст. 36 Закону України
"Про виконавче провадження").

Норма ч.4 ст. 36 Закону України "Про
виконавче провадження" покладає на
державного виконавця обов'язок своєю
постановою поновити виконавче
провадження за власною ініціативою або
заявою стягувача, яка затверджується
начальником відповідного органу
державної виконавчої служби, якому він
безпосередньо підпорядкований,
виключно після усунення обставин, які
стали підставою для зупинення
виконавчого провадження. Копія такої
постанови у 3-денний строк надсилається
сторонам.

Стаття 64 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачала, що у разі
відсутності у боржника - юридичної
особи коштів, достатніх для покриття
заборгованості, стягнення звертається
на інше майно, належне боржникові -
юридичній особі на праві власності.

Умови і порядок проведення прилюдних
торгів з продажу квартир, будинків,
підприємств як цілісного майнового
комплексу, інших приміщень, земельних
ділянок, що є нерухомим майном, на які
звернено стягнення відповідно до
чинного законодавства, а також
розрахунків за придбане майно,
визначено Тимчасовим положенням про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженим наказом Мінюсту №
68/5 від 27.10.1999 року (далі - Положення №68/5).

За заявкою державного виконавця, в якій
зазначається початкова вартість майна,
що виставляється на торги, за
експертною оцінкою, згідно з п. 3.2.
Положення №68/5 спеціалізована
організація проводить прилюдні торги.

Пунктом 3.11. Положення №68/5
спеціалізовану організацію
зобов'язано письмово повідомити
державного виконавця, стягувача та
боржника про дату, час, місце
проведення прилюдних торгів, а також
стартову ціну реалізації майна.

З огляду на недотримання органом ДВС
приписів перелічених норм,
адміністративний суд прийшов до
висновку про неправомірність дій
Відділу державної виконавчої служби
Борщівського районного управління
юстиції щодо продажу майна по АДРЕСА_2.

Судовими рішеннями у вищезгаданій
адміністративній справі також
встановлено, що торги з реалізації
об'єктів колишнього цеху пластмасових
виробів проведені саме 10 липня 2008 року,
а не іншого дня.

В цей день, за наслідками здійснення
торгів було оформлено лише один
документ - протокол №7181098 від 10 липня 2008
року.

Тому, суд критично оцінює посилання
відділу ДВС в акті від 14 липня 2008 року
про проведення торгів з реалізації
майна по АДРЕСА_2 на протокол
проведення аукціону, прилюдних торгів
від 10 червня 2008 року.

Договір купівлі-продажу реалізованого
майна з переможцем торгів не укладався.

Суд також приймає до уваги й інші
обставини, якими позивач мотивує свої
позовні вимоги, зокрема щодо допущення
до участі в торгах осіб, заявки та
реєстраційні внески яких датовані 07
вересня 2007 року, тобто задовго до
опублікування 25 червня 2008 року
оголошення про проведення торгів.

Так, для участі у прилюдних торгах,
відповідно до п.3.12 Положення №68/5,
покупець подає спеціалізованій
організації заяву про участь у
прилюдних торгах встановленого зразка
та документи, що підтверджують сплату
реєстраційного та гарантійного
внесків.

Змістом п.5.2 Положення №68/5 передбачено,
що гарантійний внесок, унесений
покупцем до початку прилюдних торгів,
зараховується покупцю до купівельної
ціни, іншим учасникам ця сума
повертається протягом трьох робочих
днів після закінчення прилюдних
торгів. Гарантійний внесок також
підлягає поверненню, якщо торги не
відбулися.

Доказів що підтверджують повернення
учасникам внесків після торгів, що були
призначені на 19 вересня 2007 року і не
відбулися, подання учасниками заявок
встановленого зразка та доказів сплати
реєстраційного та гарантійного
внесків безпосередньо після
опублікування 25 червня 2008 року
оголошення про призначення прилюдних
торгів на 10 липня 2008 року відповідачами
не представлено.

З урахуванням правової процедури
реалізації майна на прилюдних торгах,
яка полягає в продажу майна, тобто в
забезпеченні переходу права власності
на майно боржника, на яке звернуто
стягнення, до покупця - учасника
прилюдних торгів, та особливостей,
передбачених законодавством щодо
проведення прилюдних торгів, у тому
числі складання за результатами їх
проведення акта про проведення
прилюдних торгів, слід мати на увазі, що
складання такого акта є оформленням
договірних відносин купівлі-продажу
майна на прилюдних торгах, а відтак є
правочином, який може визнаватися
недійсним у судовому порядку.
Предметом спору може бути як протокол
відповідних торгів із зазначенням
сторін та істотних умов, так і договір
купівлі-продажу, якщо він укладався.
При цьому, неоскарження позивачем у
порядку статті 1212 ГПК дій або
бездіяльності органу Державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення не є підставою для
відмови в задоволенні позовних вимог
про визнання прилюдних торгів
недійсними (п.3 постанови пленуму
Вищого господарського суду України №11
від 29 травня 2013 року "Про деякі питання
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними").

За змістом п. 18. постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 3 від 01 березня 2013 року "Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ", згідно зі статтею 62
Закону України від 21 квітня 1999 року N
606-XIV "Про виконавче провадження"
реалізація арештованого майна, на яке
звернено стягнення, крім майна,
вилученого з обігу згідно із законом,
та майна, зазначеного в частині восьмій
статті 57 цього Закону, здійснюється
спеціалізованими організаціями на
підставі договору між державною
виконавчою службою та спеціалізованою
організацією шляхом його продажу на
прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах.

Відповідно до частини четвертої статті
656 ЦК до договору купівлі-продажу на
конкурсах, аукціонах (прилюдних торгах)
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж (з урахуванням
особливостей її проведення).

У зв'язку із наведеним, спір про
визнання недійсним аукціону (прилюдних
торгів) або визнання його таким, що не
відбувся, проведеного спеціалізованою
організацією щодо реалізації майна, на
яке було накладено арешт за виконавчим
документом, вирішується судом у
позовному провадженні, а не в порядку
розгляду скарги на дії державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби.

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 202
ЦК України).

Вимогами ч.1 ст. 203 ЦК України
встановлено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам.

Підставою недійсності правочину,
відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Враховуючи усе вищенаведене, прилюдні
торги від 10 липня 2008 року із реалізації
об'єктів колишнього цеху пластмасових
виробів по АДРЕСА_2, як правочини, не
відповідають актам чинного тоді
законодавства. А тому, підлягають
визнанню недійсними.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 1, 2, 4-3, 12, 22, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

1. Визнати недійсними прилюдні торги з
реалізації нерухомого майна
(нежитлових будівель та споруд
загальною площею 1315,9 кв.м. а саме:
цегляного виробничого цеху
зазначеного на плані під літ. "А" площею
901,2 кв.м., цегляного складу під літ "а"
площею 66,1 кв.м., цегляної прохідної під
літ "Б" площею 19,8 кв.м., цегляного складу
під літ "В" площею 328,8 кв.м., воріт під літ
"І", огорожі під літ "2", замощеня під літ
"3", що знаходяться по АДРЕСА_2),
проведені (згідно з протоколом
проведення прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна №7181098) 10
липня 2008 року.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони,
прокурор, треті особи та особи, які не
брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки мають право
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення, через місцевий
господарський суд.

Дата підписання: 11 квітня 2014 року.

Суддя
І.П. Шумський