ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2014 р.
Справа № 911/1064/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства
Білоцерківської міської ради
«Білоцерківтепломережа», Київська
область, м. Біла Церква

до Приватного підприємства
«Білоцерківінвестбуд холдинг»,
Київська область, м. Біла Церква

про стягнення 9829,89 грн.

секретар судового засідання Колісник
Ю.І.

за участю представників:

від позивача: Колесник Т.А. (довіреність
№166 від 30 грудня 2013 року);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство
Білоцерківської міської ради
«Білоцерківтепломережа» (далі -
позивач) звернулось до господарського
суду Київської області з позовом до
Приватного підприємства
«Білоцерківінвестбуд холдинг» (далі -
відповідач) про стягнення 9829,89 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору на
постачання та споживання теплової
енергії №906 від 1 листопада 2011 року, а
саме, відповідач повністю сплатив
грошові кошти за отриману теплову
енергію, в результаті чого за ним
утворилась заборгованість в розмірі
9829,89 грн.

Провадження у справі порушено
відповідно до ухвали господарського
суду Київської області від 1 квітня 2014
року та призначено справу до розгляду
на 15 квітня 2014 року.

Відповідно до ухвали суду від 15 квітня
2014 року розгляд справи на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України відкладено на 29 квітня 2014 року.

Відповідач, повідомлений про час та
місце розгляду справи ухвалами суду
від 1 квітня 2014 року та від 15 квітня 2014
року в судові засідання не з'явився,
витребуваних документів не подав, хоча
був повідомлений належним чином. Суд
вважає за можливе відповідно до ст. 75
ГПК України розглянути справу без
участі відповідача за наявними в ній
матеріалами.

29 квітня 2014 року відповідно до ч. 2 ст. 85
ГПК України у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (за договором -
теплопостачальна організація) та
відповідачем (за договором - споживач) 1
листопада 2011 року укладено договір на
постачання та споживання теплової
енергії за №906.

Відповідно до пункту 1.1 договору
предметом цього договору є надання
споживачем теплової енергії у вигляді
опалення, підігріву води, пари,
вентиляції.

Згідно пункту 1.2 договору
теплопостачальна організація постачає
споживачу теплову енергію, а споживач
зобов'язується прийняти на межі
балансової належності з найменшими
витратами та оплатити теплову енергію
за встановленими тарифами,
затвердженими міськими органами
самоврядування.

Відповідно до пункту 2.3 договору
приймання-передача теплової енергії,
поставленої теплопостачальною
організацією споживачу, оформляється
щомісячним актом приймання-передачі
теплової енергії.

Пунктом 6.4 договору передбачено, що
оплата за спожиту теплову енергію
здійснюється споживачем в термін до 15
числа місяця, наступного за
розрахунковим.

Згідно пункту 10.1 договору цей договір
набирає чинності з моменту укладання і
діє в частині постачання теплової
енергії протягом 1 (одного) року і
вважається щорічно поновленим, якщо за
місяць до закінчення його дії не
надійде заява від однієї із сторін про
розірвання договору, але не раніше дати
закінчення опалювального періоду, а в
частині проведення остаточних
розрахунків - до повного здійснення
останніх.

На виконання умов договору позивач
передав, а відповідач прийняв
природний газ, що підтверджується
рахунками-фактурами №906 за березень 2012
року (на суму 1774,62 грн.), №906 за квітень
2012 року (на суму 727,69 грн.), №906 за січень
2012 року (на суму 2044,18 грн.), №906 за лютий
2012 року (на суму 3315,58 грн.) та №906 за
грудень 2011 року (на суму 1967,82 грн.), а
всього, на загальну суму 9829,89 грн.

Відповідач взяті на себе зобов'язання у
повному обсязі не виконав, а саме, не
розрахувався за отриману теплову
енергію, в результаті чого за ним
утворилась заборгованість у розмірі
9829,89 грн.

Судом оглянуто оригінали документів,
залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного
кодексу України за договором
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу одна
сторона (постачальник) зобов'язується
надавати другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Об'єктом договору постачання
енергетичними та іншими ресурсами може
виступати електрична і теплова
енергія, природній газ, вода, нафта та
інші ресурси, які надаються
споживачеві (абонентові) через
приєднану мережу електропроводів,
трубопроводів тощо.

До договору постачання енергетичними
та іншими ресурсами через приєднану
мережу застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж,
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом або не
випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Станом на день прийняття рішення у
справі відповідач не повністю оплатив
отриману від позивача теплову енергію.
Зазначений факт відповідачем не
спростовано. Розмір заборгованості
відповідає фактичним обставинам
справи, тому вимога позивача про
стягнення з відповідача 9829,89 грн.
заборгованості за отриману теплову
енергію підлягає задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49
ГПК України покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного
підприємства «Білоцерківінвестбуд
холдинг» (09100, Київська область, м. Біла
Церква, вул. Пролетарська, 13, кв. 339, код
34688445) на користь Комунального
підприємства Білоцерківської міської
ради «Білоцерківтепломережа» (09100,
Київська область, м. Біла Церква, вул.
Мережна, 3, код 04654336) - 9829 (дев'ять тисяч
вісімсот двадцять дев'ять) грн. 89 коп.
заборгованості та 1827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Заєць Д.Г.