донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

23.04.2014 р. справа №905/451/14

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого:Чернота Л.Ф.суддівСтойка
О.В., Шевкової Т.А.від позивача:Хмара І.В.
- за дов. №1002-1 від 10.02.2014р.від
відповідача: від третьої
особи:Волосожар Г.В. - за дов. №13 від
08.01.2014р. не з"явився Розглянув у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргуПублічного
акціонерного товариства "Дружківський
машинобудівний завод" м.Дружківка
Донецької областіна рішення
господарського суду Донецької
областівід19.03.2014 рокуу справі№905/451/14
(суддя Огороднік Д.М.)за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Мастер-Кабель
Україна" м.Макіївка Донецької
областідо відповідача третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача
Публічного акціонерного товариства
"Дружківський машинобудівний завод"
м.Дружківка Донецької області
Приватне підприємство "Мастер-Кабель"
м.Макіївка Донецької
областіпростягнення 609118,82
грн.ВСТАНОВИВ:

У 2014 році Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мастер-Кабель
Україна" м.Макіївка Донецької області
звернулося до господарського суду
Донецької області з позовною заявою до
Публічного акціонерного товариства
"Дружківський машинобудівний завод"
м.Дружківка Донецької області про
стягнення 609118,82 грн., у тому числі
основний борг у розмірі 594333,76 грн., 3%
річних у розмірі 12407,73 грн., інфляційні
витрати у розмірі 2377,33 грн.

Ухвалою суду від 23.01.2014 до участі у
справі залучено Приватне підприємство
"Мастер-Кабель" в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача.

Заявою від 03.03.2014р. про зменшення
розміру позовних вимог позивач у
порядку ст.. 22 Господарського
процесуального кодексу України просив
суд стягнути з відповідача
заборгованість у розмірі 594333,76 грн., 3%
річних у розмірі 6 008,47 грн. за період з
29.10.2013р. по 28.02.2014р., інфляційні втрати у
розмірі 5349,00грн. за період з 29.10.2013р. по
28.02.2014р.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 19.03.14р. позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мастер-Кабель
Україна" м.Макіївка Донецької області
задоволені частково. Стягнено з
Публічного акціонерного товариства
"Дружківський машинобудівний завод"
м.Дружківка Донецької області на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мастер-Кабель
Україна" м.Макіївка Донецької області
суму основного боргу у розмірі 594 333,76
грн., 3% річних у розмірі 12 407 грн. 73 коп.,
інфляційні втрати у розмірі 2 353 грн. 42
коп., судовий збір у розмірі 12 181 грн. 90
коп. В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Відповідач, Публічне акціонерне
товариство "Дружківський
машинобудівний завод" м.Дружківка, з
прийнятим рішенням не згоден, вважає
його прийнятим з неправильним
застосуванням норм матеріального
права України та порушенням норм
процесуального права. Тому він
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить Донецький апеляційний
господарський суд рішення
господарського суду Донецької області
від 19.03.14 р. скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мастер-Кабель
Україна" м.Макіївка Донецької області,
надав відзив у якому заперечує проти
задоволення апеляційної скарги,
просить рішення господарського суду
залишити без змін.

Представник третьої особи, Приватного
підприємства "Мастер-Кабель" до
судового засідання апеляційної
інстанції не з»явився, про час і місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
поштовими повідомленням про вручення,
своїми процесуальними правами,
передбаченими ст.22 Господарського
процесуального кодексу України не
скористався, причини неявки не пояснив,
ніяких клопотань з цього приводу
судовій колегії не надав, ухвалою суду
явка сторін не була визнана
обов»язковою, неявка без поважних
причин у судове засідання
представників сторін не тягне за собою
перенесення розгляду справи на інші
строки, тому справу розглянуто за
наявними в ній матеріалами, а повний
текст постанови направляється
учасникам процесу в установленому
порядку.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду у
відповідності до статті 101
Господарського процесуального кодексу
України на підставі встановлених
фактичних обставин переглядає
матеріали господарської справи та
викладені в скарзі доводи щодо
застосування судом при розгляді справи
норм матеріального та процесуального
права, що мають значення для справи.

Заслухавши представників сторін,
перевіривши матеріали справи та
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права України, колегія суддів
Донецького апеляційного
господарського суду вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення господарського
суду зміні, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
11.01.2011р. між Приватним
підприємством"Мастер-Кабель"
(Постачальник) та Відкритим
акціонерним товариством "Дружківський
машзавод" (Покупець) був укладений
договір №52 ( далі по тексту - договір),
відповідно до п.1.1, 1.2 якого
постачальник зобов'язується передати
в обумовлені даним договором строки
покупцю товар, а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
та оплатити за нього погоджену суму.
Кількість, ціна та асортимент товару
визначаються специфікаціями, які є
складовими та невід'ємними частинами
даного договору.

Відповідно до п. 3.2 договору базисні
умови погодженої партії товару
приймається сторонами у відповідності
з правилами "ІНКОТЕРМС-2000р." Конкретні
умови та строки поставки по кожній
партії товару сторони погоджують у
специфікаціях к даному договору, яка є
невід'ємною частиною.

Згідно до п. 4.1 договору ціна товару за
одиницю та по позиціям визначена у
специфікаціях до договору. Загальна
сума даного договору визначається
загальною сумою усіх специфікацій, які
є складовими та невід'ємними частинами
даного договору.

Порядок оплати за кожною конкретною
узгодженою партіэю товару
обумовлюється у відповідній
специфікації.

Згідно п. 8.2 договору у редакції додатку
№1 до договору Договір набирає
чинності з моменту його підписання
обома сторонами та діє до 31.12.2012, а в
частині невиконання зобов'язань - до
повного та належного виконання цих
зобов'язань.

Договір підписаний та засвідчений
печатками сторін без заперечень.

До договору підписані специфікації: №1
від 17.01.2011 на загальну суму 2110,16грн., №2
від 18.01.2011 на загальну суму 4209,60грн., №4
від 21.02.2012 на загальну суму 89300,00грн., №6
від 28.03.2012 на загальну суму 200925,01грн., №7
від 20.04.2012 на загальну суму 1289,00грн., №8
від 28.05.2012 на загальну суму 866910,59грн., №9
від 12.06.2012 на загальну суму 86,40грн., №11
від 21.09.2012 на загальну суму 7262,02грн., №12
від 03.12.2012 на загальну суму 630,00грн.,
якими визначено: найменування, одиниця
виміру, кількість, ціна, вартість
товару, умови поставки, строк поставки,
умови оплати, які підписані обома
сторонами без розбіжностей та
зауважень та скріплені печатками обох
підприємств.

Зокрема, згідно п.3 специфікацій до
договору поставки, порядок оплати у
специфікаціях №1 від 17.01.2011, №2 від
18.01.2011 - 100% передплата; №4 від 21.02.2011, №7
від 20.02.2012, №8 від 28.05.2012, №9 від 12.06.2012, №11
від 21.09.2012, №12 від 3.12.2012 - 30 банківських
днів з дати постачання.; №6 від 20.03.2012 -
не визначена.

На виконання умов договору, третьою
особою по справі, за видатковими
накладними, наявними у матеріалах
справи, поставлено відповідачу товар,
який отримано відповідачем, про що є
підписи уповноваженої особи, згідно
довіреностей на отримання
товарно-матеріальних цінностей, які є в
матеріалах справи.

Відповідачем зобов»язання з оплати
поставленого товару виконані не у
повному обсязі, тому рахується борг в
розмірі 594 333 грн. 76 коп, у зв»язку з чим
позивач звернувся до господарського
суду з позовом про стягнення
заборгованості у розмірі 594 333,76 грн., за
договором №52 від 11.01.2011р. А саме за
видатковими накладними: №6073 від 23.07.2012
на суму 12887,00 грн., №8681 від 28.09.2012 на суму
7262,02 грн., №4480 від 18.06.2012 на суму 450268,54
грн., №4223 від 12.06.2012 на суму 86,40 грн.; а
також по видатковій накладній №3747 від
31.05.2012 на суму 425822,05 грн. (не сплачена в
сумі 123829,80 грн.).

Господарський суд дійшов
обґрунтованого висновку щодо
належності до позовних вимог накладної
№6073 від 23.07.2012 у якій в якості поставки
товару помилково вказано договір
поставки №735 від 03.07.2012., оскільки
встановлено, що інших договорів ніж №52
між сторонами укладено не було.

Окрім того, до матеріалів справи надані
копії рахунків-фактур №СЧ_Н-58490 від
28.05.2012, №СЧ_Н-60477 від 12.06.2012, №СЧ_Н-60549 від
12.06.2012, №СЧ_Н-65565 від 19.07.2012, №СЧ_Н-75541 від
21.09.2012, які виставлені на виконання
договору №52 від 11.01.2011.

З матеріалів справи вбачається, що
17.04.2013р. між Приватним підприємством
"Мастер-Кабель" (первісний кредитор) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мастер-Кабель
Україна" (новий кредитор) укладено
договір про відступлення права вимоги
№1704-1.

Згідно п. 1.1 договору первісний
кредитор відступає, а новий кредитор
набуває право вимоги, що належить
первісному кредиторові на підставі
договору №52 від 11.01.2011 між первісним
кредитором та ПАТ "Дружківський
машзавод" (надалі-боржник).

Відповідно до п.1.2 договору право
вимоги, що передається новому
кредиторові за даним договором оцінене
сторонами у 594 333,76 грн.

Згідно з п. 3.1 договору первісний
кредитор відповідає перед новим
кредитором за недійсність переданої
вимоги, але не відповідає за
невиконання боржником його обов'язків.

Первісний кредитор зобов'язаний
повідомити боржника про перехід прав
первісного кредитора до нового
кредитора та оформити належним чином
усі пов'язані з цим документом (п. 2.2
договору).

У відповідності з п. 2.2 договору №1704-1,
згідно якого, первісний кредитор
зобов'язаний повідомити боржника про
перехід прав первісного кредитора до
нового кредитора, на адресу ПАТ
"Дружківський машинобудівний завод"
було надіслано повідомлення №61 від
17.04.2013 про укладений договір про
відступлення права вимоги та про
нового кредитора.

Позивачем до матеріалів справи надано
грошову вимогу №185 суму 594333,76грн. від
18.10.2013р., в матеріалах справи містяться
докази відправлення відповідачу
претензії. Відповідач відповіді на
зазначену претензію не надав.

З підстав наведенного позивач
звернувся до господарського суду з
позовом про стягнення заборгованості у
розмірі 594 333,76 грн.

Згідно вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином та у
встановлений строк, одностороння
відмова від виконання прийнятих на
себе зобов'язань згідно до вказівок
закону, договору, не допускається.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму (
ст. 712 Цивільного кодексу України).

Згідно приписів ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ст. 512 Цивільного кодексу
України кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
право чином (відступлення права
вимоги).

Згідно з ст. 513 Цивільного кодексу
України правочин щодо заміни кредитора
у зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу
України до нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Статтею 516 Цивільного кодексу України
встановлено, що заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом. Якщо боржник не
був письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, новий
кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків. У
цьому разі виконання боржником свого
обов'язку первісному кредиторові є
належним виконанням.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції
України, ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи, а за загальним правилом
тягар доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини.

Як свідчать матеріали справи, поставка
товару за видатковими накладними була
здійснена відповідно до умов
укладеного між сторонами договору №52
від 11.01.2011р., який є підставою данного
позову. Судом також встановлено, що в
результаті укладення договору про
відступлення права вимоги, до позивача
перейшло право вимоги сплати
заборгованості від відповідача по
договору №52 від 11.01.2011.

Крім того, ні суду першої інстанції, ні
суду апеляційної інстанції не надані
належні та допустимі докази, оформлені
належним чином, наявності заперечень
відповідача щодо неналежної поставки
товару, щодо відмови відповідача від
поставленного товару, а також щодо
прийняття товару у встановленому
порядку на відповідальне зберігання
відповідно до ст. ст. 666, 688, 690 Цивільного
кодексу України.

У зв»язку з тим, що відповідач не довів
суду належними та допустими доказами у
розумінні ст. ст. 33, 34, 36 Господарського
процессуального кодексу України,
виконання належним чином згідно ст. ст.
525, 526 Цивільного кодексу України і в
строк, встановлений договором щодо
оплати отриманого та використаного ним
у господарській діяльності товару, то
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції правомірно стягнув з
Публічного акціонерного товариства
"Дружківський машинобудівний завод"
м.Дружківка Донецької області на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мастер-Кабель
Україна" м.Макіївка Донецької області
суму основного боргу у розмірі 594 333
грн. 76 коп.

Окрім заборгованості позивачем також
заявлена вимога щодо стягнення 3%
річних у розмірі 12407,73 грн., інфляційних
витрат у розмірі 2377,33 грн.

Заявою від 03.03.2014р. про зменшення
розміру позовних вимог позивач у
порядку ст.. 22 Господарського
процесуального кодексу України просив
суд стягнути з відповідача
заборгованість у розмірі 594333,76 грн., 3%
річних у розмірі 6 008,47 грн. за період з
29.10.2013р. по 28.02.2014р., інфляційні втрати у
розмірі 5349,00грн. за період з 29.10.2013р. по
28.02.2014р.

Колегія суддів дійшла висновку, що
господарським судом у рішенні
помилково зазначено, що розглядаються
позовні вимоги з урахуванням заяви від
03.03.2014р. про зменшення розміру позовних
вимог, оскільки згідно резолютивної
частині рішення, господарським судом
позов задоволений частково, а саме
стягнуто 3% річних у розмірі 12 407
грн. 73 коп., за період з 01.05.2013р. по
09.01.2014р., інфляційні втрати у розмірі
2 353 грн. 42 коп. за період з травня по
грудень 2013р.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми,
наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та трьох процентів річних виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Перевіривши розрахунок 3% річних
доданий до позовної заяви, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що він не відповідає вимогам чинного
законодавства України, а саме
позивачем невірно встановлений період
нарахування. Тому, дійшла висновку про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства "Дружківський
машинобудівний завод" м.Дружківка 3%
річних в розмірі 3 566,00 грн. за період з
29.10.2013р. по 09.01.2014р., як плати за
користування чужими грошовими коштами
в період прострочки виконання
відповідачем його грошового
зобов'язання.

Щодо інфляційних втрат у розмірі 2 377,33
грн. період з 01.05.2013р. по 09.01.2014р. колегія
суддів зазначає наступне, при
застосуванні індексу інфляції слід
мати на увазі, що індекс розраховується
не на кожну дату місяця, а в середньому
на місяць і здійснюється шляхом
множення суми заборгованості на момент
її виникнення на сукупний індекс
інфляції за період прострочення
платежу. Сума боргу з урахуванням
індексу інфляції повинна
розраховуватися, виходячи з індексу
інфляції за кожний місяць (рік)
прострочення, незалежно від того, чи
був в якийсь період індекс інфляції
менше одиниці (тобто мала місце не
інфляція, а дефляція). Натомість
позивачем розрахований сукупний
індекс інфляції. Окрім того, позивачем
невірно визначена дата початку
розрахунку інфляційних нарахувань.

Таким чином, розрахунок інфляційних,
наданий позивачем є необґрунтованим в
повному обсязі. З огляду на викладене,
колегія суддів дійшла висновку про
відмову у задоволенні позову у частині
стягнення інфляційних нарахувань.

З урахуванням вищевикладеного, судова
колегія вважає, що висновки, викладені
в рішенні місцевого господарського
суду, частково не відповідають
обставинам справи, судом порушені
норми матеріального та процесуального
права України, тому апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення господарського суду Донецької
області від 19.03.2014 року у справі №905/451/14
підлягає частковому скасуванню.
Відтак, апеляційна скарга Публічного
акціонерного товариства "Дружківський
машинобудівний завод" м.Дружківка
Донецької області підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати по справі за подання позову та
витрати по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги
покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103,
104, 105 Господарського процесуального
кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Дружківський
машинобудівний завод" м.Дружківка
Донецької області, на рішення
господарського суду Донецької області
від 19.03.2014 року у справі №905/451/14 -
задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької
області від 19.03.2014 року у справі №905/451/14
- скасувати в частині стягнення з
відповідача 3% річних у розмірі
12 407 грн. 73 коп., інфляційних втрат у
розмірі 2 353 грн. 42 коп.

В цій частині прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мастер-Кабель
Україна" м.Макіївка до Публічного
акціонерного товариства "Дружківський
машинобудівний завод" м.Дружківка про
стягнення 3% річних частково, у розмірі 3
566,00 грн., у задоволенні позову про
стягнення інфляційних втрат у розмірі 2
377,33грн. - відмовити.

В іншій частині рішення господарського
суду Донецької області від 19.03.2014 року у
справі №905/451/14 - залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Дружківський
машинобудівний завод" (84205, Донецька
обл., м.Дружківка, вул.Леніна, 7, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Мастер-Кабель Україна" (86151, Донецька
обл., м.Макіївка, вул. Степана Разіна, 2/43,
) суму основного боргу у
розмірі 594333,76 грн., 3% річних у розмірі 3
566,00 грн., судовий збір у розмірі 11 958,00
грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мастер-Кабель
Україна" (86151, Донецька обл., м.Макіївка,
вул. Степана Разіна,2/43, )
на користь Публічного акціонерного
товариства "Дружківський
машинобудівний завод" (84205, Донецька
обл., м.Дружківка, вул.Леніна, 7, ) судовий збір за подання
апеляційної скарги у розмірі 111,96 грн.

Доручити господарському суду
Донецької області видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів.

Головуючий
Л.Ф.Чернота

Судді
О.В.Стойка

Т.А. Шевкова

Надр.6 прим:

1 - у справу;

2 - позивачу;

3 - відповідачу;

4 - третій особі

5 - ДАГС;

6- ГСДО