ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29 квітня 2014 року
Справа №5026/963/2011

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого судді Кучеренко
О.І., при секретарі судового засідання
Голосінській Н.М., за участю
представників сторін: від позивача
(скаржника) - Грушевий Ю.В. - представник
за довіреністю, від відповідача -
представник не з'явився; від третьої
особи - не з'явився, від відділу ДВС -
Цьопа Б.А. - представник за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Черкаси у приміщенні
суду скаргу публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" на
дії державної виконавчої служби у
справі за позовною заявою

позивача публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль"

в особі Черкаської обласної дирекції
АТ "Райффайзен Банк

Аваль"

до відповідача: відкритого
акціонерного товариства"
Будівельно-монтажна

фірма "Житлобуд-3"

третя особа ОСОБА_4

про стягнення 9 772 212,54
грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявник в порядку ст.121-2 ГПК України
просить скасувати постанову
державного виконавця від 28.03.2014 про
відмову у відкритті виконавчого
провадження та зобов'язати відділ
примусового виконання управління ДВС
Головного управління юстиції у
Черкаській області прийняти до
виконання наказ господарського суду
Черкаської області від 13.10.2011 про
стягнення з відкритого акціонерного
товариства "Будівельно-монтажна
фірма"Житлобуд-3" заборгованості у
розмірі 5938797,69 грн. на користь
публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль".

Представник позивача в судовому
засіданні скаргу на дії ДВС підтримав.

Представники боржника та третьої особи
у судове засідання не з'явилися, про
причини неявки суд не повідомили.

Відділ ДВС письмового відзиву на
скаргу позивача не подав, представник
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Черкаській області в
судовому засіданні проти задоволення
скарги заперечив, посилаючись на
положення п.7 ст.26 Закону України "Про
виконавче провадження".

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 07.06.2011 у справі
№08/5026/963/2011, частково задоволено
позовні вимоги та звернуто стягнення
на майно ВАТ "Будівельно-монтажна
фірма"Житлобуд-3" на суму 5938797,69 грн.

На виконання вказаного рішення, судом
13.10.2011 був виданий наказ на звернення
стягнення на вказану суму за рахунок
майна відповідача.

Наказ був поданий для виконання у
відділ примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Черкаській області.

У зв'язку із поданням заяви стягувача
від 10.09.2013 про повернення виконавчого
документу без виконання, постановою
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Черкаській області від 17.09.2013,
наказ господарського суду №08/5026/963/2011
від 07.05.2013 був повернутий публічному
акціонерному товариству "Райффайзен
Банк Аваль".

28.03.2014 ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
повторно пред'явило виконавчий
документ до виконання.

Постановою заступника начальника
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області від 28.03.2014 було
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження посилаючись на п.7 ч.1 ст.26
Закону України "Про виконавче
провадження".

Не погоджуючись з вказаною постановою
стягувач звернувся з вказаною скаргою
з вимогою скасувати постанову від
28.03.2014 про відмову у відкритті
виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 115 ГПК України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження"
(далі-Закон).

Відповідно до ст.25 Закону, державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Повернення виконавчого документу, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
за письмовою заявою стягувача
передбачене у п.1 ст.47 Закону.

Приймаючи спірну постанову, державний
виконавець послався на положення п.7 ч.1
ст.26 Закону, відповідно до якого
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі, якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів.

Разом з тим, п.5 ст.47 Закону
визначено, що повернення виконавчого
документа стягувачу з підстав,
передбачених цією статтею, не
позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього Закону.

Таким чином, за змістом п. 1 ч. 1 і ч. 5 ст. 47
та положень ст.26 Закону в сукупності
цих норм повернення виконавчого
документа стягувачу за його заявою не
означає закриття виконавчого
провадження, не тягне за собою
наслідків у вигляді неможливості
розпочати його знову та не позбавляє
стягувача права повторно звернутися до
органу Державної виконавчої служби за
виконанням судового рішення (п.9.11
Постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.2012, №9
"Про деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України").

Розгляд господарськими судами скарг у
порядку ст. 1212 ГПК України є однією з
форм судового контролю щодо виконання
рішень, ухвал, постанов, а виконання
рішення, ухвали постанови
господарського суду є невід'ємною
частиною судового процесу.

Отже, зазначені скарги щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів підлягають розгляду
господарським судом, який розглянув
відповідну справу у першій інстанції,
тобто тим господарським судом, що видав
виконавчий документ (наказ чи ухвалу).
Розгляд таких скарг здійснюється
господарськими судами за правилами ГПК
України.

Оскільки прийняття органами Державної
виконавчої служби, її посадовими
особами будь-яких рішень (постанов
тощо) в процесі здійснення виконання
судових рішень господарських судів
підпадає в розумінні ст. 1212 ГПК України
під ознаки дій цих органів та осіб, то
відповідні рішення також підлягають
оскарженню до названих судів.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов
до висновку, що скарга стягувача на дії
ДВС є правомірною та обґрунтованою,
відтак підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 86, 1212 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Скаргу публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" на
незаконні дії державної виконавчої
служби задовольнити, визнати
незаконною постанову заступника
начальника відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області від 28.03.2014.

Зобов'язати відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області вчинити дії направлені на
виконання наказу господарського суду
Черкаської області від 13.10.2011 у справі
№08/5026/963/2011 про звернення стягнення на
майно ВАТ "Будівельно-монтажна
фірма"Житлобуд-3" на суму 5938797, 69 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до
Київського апеляційного
господарського суду протягом 5 днів з
дня винесення ухвали.

Суддя
О.І. Кучеренко