ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2014 р.
Справа № 911/699/14

Господарський суд Київської
області у складі судді Лилака Т.Д.,
розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Київоблгаз», Київська
обл., м. Бояркадо Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «ВТК
Відродження», Київська обл., смт.
Кодрапро стягнення 165 891,44 грн.,за участю
представників:

позивача:Палькевич Н.С., довіреність №
1-771 від 31.12.2013 року;відповідача:Горщара
С.В., директор;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2014 року позивач звернувся до
господарського суду Київської області
з позовною заявою до відповідача про
стягнення 154 575,98 грн. основного боргу, 7
790,63 грн. пені, 1 824,50 грн. 3% річних, 1 700,33
грн. інфляційної складової боргу, а
загалом 165 891,44 грн. у зв'язку з
неналежним виконанням останнім
зобов'язання з оплати переданого
природного газу за договором №
2013/П-ПР-6333-150493 на постачання
природного газу за регульованим
тарифом для потреб промислових
споживачів.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 04.03.2014 року порушено
провадження у справі та призначено
справу до розгляду на 27.03.2014 року.

Ухвалами господарського суду
Київської області від 27.03.2014 року та
10.04.2014 року розгляд справи було
відкладено відповідно на 10.04.2014 року та
24.04.2014 року.

Представник відповідача у судовому
засіданні 16.01.2014 року заявив клопотання
про визнання позову в повному обсязі,
що склало 1 899,72 грн.

Через канцелярію суду 23.04.2014 року
відповідач подав заяву про відстрочку
виконання рішення, в якій визнав позов
в повному обсязі, що склало 165 575,98 грн.
та просив відстрочити виконання
рішення на 6 місяців.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні дані, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20.12.2012 року між Публічним акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації «Київоблгаз»
(постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«ВТК Відродження» - (споживач) укладено
договір № 2013/П-ПР-6333-150493 (далі -
договір) на постачання природного газу
за регульованим тарифом для потреб
промислових споживачів, за умовами
якого постачальник постачає природний
газ (далі - газ) споживачу в обсягах і
порядку, передбачених договором для
забезпечення потреб споживача, а
споживач оплачує постачальнику
вартість газу і наданих послуг у
розмірах, строках, порядку та на умовах,
передбачених договором.

Цей договір набирає чинності з дати
його підписання та, відповідно до ч. 3
статті 631 цивільного кодексу України,
поширює свою дію на відносини, що
склались між сторонами з 01 січня 2013 р.
та діє до 31 грудня 2013 року, а в частині
проведення розрахунків - до їх повного
здійснення (п. 10.1 договору).

Договір вважається продовженим на
аналогічний період, якщо за місяць до
закінчення терміну дії договору жодною
із сторін не буде заявлено про
припинення його дії або перегляд його
умов. При цьому сторони мають
переоформити додаток 2 щодо договірних
обсягів постачання газу, у якому
визначити планові обсяги газу на
продовжений термін (п. 10.1.1 договору).

Доказів припинення договору в
установленому порядку суду не надано.

Відповідно до п. 4.6 договору оплата
вартості послуг з постачання газу
здійснюється споживачем авансовими
платежами із розрахунку договірного
обсягу постачання газу згідно з
додатком 2.

Згідно з п. 4.6.1 договору авансові
платежі сплачуються споживачем
постачальнику на розрахунковий
рахунок зі спеціальним режимом
використання у розмірі 100% оплати від
вартості запланованого або
погодженого постачальником обсягу
газу на розрахунковий період за (5)
календарних днів до початку місяця
поставки газу.

У випадку недоплати вартості послуг з
постачання газу за розрахунковий
період споживач проводить остаточний
розрахунок не пізніше 5 числа місяця,
наступного за розрахунковим (п. 4.6.3
договору).

Поясненнями позивача, підписаним
сторонами актом приймання-передачі
природного газу підтверджується факт
передачі позивачем відповідачу в
серпні 2013 року природного газу на суму 1
060 680,93 грн. та наявності у останнього
заборгованості з оплати отриманого
газу у сумі 154 575,98 грн. після часткової
оплати відповідачем отриманого газу.

Доказів сплати відповідачем
зазначеної суми боргу суду не надано.

Отже, позивач виконав взяті на себе
зобов'язання за договором з передання
відповідачу газу в серпні 2013 року, а
відповідач не виконав належним чином
взяті на себе зобов'язання з оплати
отриманого у цей період газу та має
перед позивачем заборгованість у сумі
154 575,98 грн., що підтверджується
підписаним та скріпленим печатками
сторін актом звіряння взаємних
розрахунків від 17.09.2013 року.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача боргу в сумі 154 575,98 грн. є
обґрунтованими, і тому підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Таким чином, позов в частині стягнення
в розмірі 1 824,50 грн. 3% річних та 1 700,33 грн.
інфляційної складової боргу, що
нараховано позивачем відповідно до
вимог чинного законодавства та умов
договору, у зв'язку з простроченням
відповідачем виконання взятих на себе
зобов'язань з оплати переданого
природного газу за даним договором у
спірний період на підставі ст. 625 ЦК
України також є обґрунтованими, і тому
підлягає задоволенню.

Статтею 230 ГК України визначено, що
порушення зобов'язання є підставою для
застосування господарських санкцій
(неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п. 6.2.2 договору у разі
порушення споживачем строків оплати,
передбачених розділом 4 договору, із
споживача стягується пеня в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення платежу.

Враховуючи вищевикладені норми закону
та умови договору, позивачем у зв'язку з
простроченням виконання зобов'язання з
оплати отриманого газу нараховано 7 790,63
грн. пені відповідно до наданого
розрахунку, який відповідає вимогам
закону.

Таким чином, позов в частині стягнення
пені в розмірі 7 790,63 грн., яку нараховано
позивачем відповідно до вимог чинного
законодавства та умов договору, у
зв'язку з простроченням відповідачем
виконання взятих на себе зобов'язань з
оплати переданого газу за вказаним
договором на підставі ст. 230 ГК України
є обґрунтованим, і тому підлягає
задоволенню.

23.04.2014 року Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «ВТК
Відродження» подало до суду заяву №
23/04-14 від 23.04.2014 року (вх. № 7605 від 23.04.2014
р.) про відстрочку виконання рішення
суду у зв'язку зі скрутним фінансовим
становищем.

Пунктом 6 статті 83 Господарського
процесуального кодексу України суду
при прийнятті рішення надано право
відстрочити або розстрочити його
виконання. При цьому слід ураховувати
приписи статті 121 Господарського
процесуального кодексу України про те,
що за наявності обставин, які
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, за поданням прокурора чи його
заступника або за своєю ініціативою
господарський суд, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення.
Натомість суду не надано право,
ухвалюючи рішення, змінювати спосіб і
порядок його виконання. Також
відповідно до вимог статті 84
Господарського процесуального кодексу
України у резолютивній частині рішення
вказуються строк сплати грошових сум у
разі відстрочки або розстрочки
виконання рішення.

У судовому засіданні 24.04.2014 року
представник позивача заперечив проти
задоволення заяви про відстрочку
виконання рішення, згідно наданих
заперечень, позивач вважає заяву
відповідача про відстрочку виконання
рішення суду у даній справі
необґрунтованою, посилаючись при цьому
на те, що твердження відповідача
(заявника) про неможливість виконати
рішення господарського суду Київської
області від 05.07.2012 року у даній справі, у
зв'язку із скрутним фінансовим
становищем, заблокуванням та
здійсненням договірного списання
грошових коштів з рахунків ТОВ
«Компанія «ВТК Відродження» не є
обставиною, що ускладнює виконання
рішення суду, або робить його
неможливим, оскільки відповідачу
неодноразово до подачі позову до суду
направлялися претензії про сплату
боргу, які залишалися останнім без
виконання.

Як зазначено в ч. 1 п. 7.1 ст. 7 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України», господарський суд на
підставі статті 121 Господарського
процесуального кодексу України має
право за заявою сторони, державного
виконавця, прокурора чи його
заступника або за власною ініціативою
у виняткових випадках залежно від
обставин справи відстрочити,
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови (далі - рішення), змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом. Наприклад, відстрочка може
надаватись за рішенням, у якому
господарським судом визначено певний
строк звільнення приміщення,
повернення майна тощо (пп. 7.1.1 п. 7.1 ст. 7
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
р. № 9 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»).

Як передбачено п. 7.2 ст. 7 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України», підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом.

При цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 Господарського
процесуального кодексу України, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення, зміну способу і порядку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

З урахуванням викладеного вище,
дослідивши доводи заявника, суд дійшов
висновку щодо відсутності у даному
випадку виняткових обставин, що
надавали б можливість вважати наявними
підстави для задоволення заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «ВТК
Відродження»№ 23/04-14 від 23.04.2014 року (вх.
№ 7605 від 23.04.2014 р.) про відстрочення
виконання рішення у справі № 911/699/14 на 6
місяців.

Судовий збір, сплачений позивачем у
розмірі 3 317,83 грн. відповідно до
положень статті 49 ГПК України підлягає
стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «ВТК
Відродження», (08010, Київська обл., смт.
Кодра, вул. Ковпака, буд. 2, код 35256333) на
користь Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Київоблгаз» (08150, Київська
обл., м. Боярка, вул. Шевченка, 178, код
20578072) 154 575 (сто п'ятдесят чотири тисячі
п'ятсот сімдесят п'ять) грн. 98 коп.
основного боргу, 7 790 (сім тисяч сімсот
дев'яносто) грн. 63 коп. пені, 1 824 (одну
тисячу вісімсот двадцять чотири) грн. 50
коп. 3% річних, 1 700 (одну тисячу сімсот)
грн. 33 коп. інфляційної складової боргу,
3 317 (три тисячі триста сімнадцять) грн. 83
коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу
видати наказ.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 28.04.2014р.

Суддя
Т.Д. Лилак