ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" травня 2014 р.Справа № 916/1783/13

Господарський суд Одеської області у
складі колегії суддів: головуючий
суддя - Мостепаненко Ю.І., судді:
Брагіна Я.В., Демешин О.А.,

при секретарі судового засідання -
Мороз А.В.

за участю представників сторін:

від позивача - Тітова С.Г. (довіреність
б/н від 28.10.2013р.),

д відповідача - Шубинський Ю.В.
(довіреність № 71 від 30.12.2013р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "ЕЛАКС"

до відповідача товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛУКА І КОМПАНІЯ"

про стягнення 329 776,29 грн.

встановив:

Публічне акціонерне товариство "ЕЛАКС"
(ПАТ "ЕЛАКС") звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом до відповідача - товариства з
обмеженою відповідальністю "ЛУКА І
КОМПАНІЯ" (ТОВ "ЛУКА І КОМПАНІЯ") про
стягнення 329 776,29 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог ПАТ "ЕЛАКС" посилається на
порушення ТОВ "ЛУКА І КОМПАНІЯ" вимог
укладеного між сторонами контракту на
поставку лакофарбової продукції на 2011
рік № 102-юр від 01.03.2011 р. щодо здійснення
повної та своєчасної оплати за
отриманий товар.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 10.07.2013р. (суддею Власовою
С.Г.) порушено провадження по справі №
916/1783/13 за даним позовом, розгляд справи
призначено на 22.07.2013р.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 22.07.2013р. розгляд справи
відкладено на 02.08.2013р., у зв'язку з
неявкою в судове засідання
представників сторін та неподанням
витребуваних документів.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 02.08.2013р.:

- строк розгляду справи продовжено до
23.09.2013р. - згідно ст. 69 ГПК України;

- розгляд справи відкладено на 20.09.2013 р. -
згідно ст. 77 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 20.09.2013р., приймаючи до уваги
складність спору, справу № 916/1783/13
призначено до колегіального розгляду у
складі трьох суддів господарського
суду Одеської області.

Згідно розпорядження голови
господарського суду Одеської області
від 20.09.2013р. справу № 916/1783/13 передано на
розгляд колегії суддів у складі:
головуючий суддя - Власова С.Г., судді:
Горячук Н.О., Погребна К.Ф.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 23.09.2013 року справу № 916/1783/13
прийнято до колегіального розгляду у
складі: головуючий суддя - Власова С.Г.,
судді: Горячук Н.О., Погребна К.Ф.,
розгляд справи призначено на 02.10.2013р.

Згідно розпорядження голови
господарського суду Одеської області
від 02.10.2013р. справу № 916/1783/13, у зв'язку із
перебуванням судді господарського
суду Одеської області Погребної К.Ф. на
навчанні, передано на розгляд колегії
суддів у складі: головуючий суддя -
Власова С.Г., судді: Горячук Н.О., Рога
Н.В.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 02.10.2013р. зазначеною
колегією суддів справу № 916/1783/13
прийнято до провадження.

В судових засіданнях 02.10.2013р. та 11.10.2013р.
оголошено перерву до 11.10.2013р. та 01.11.2013р.,
відповідно - на підставі ст. 77 ГПК
України.

Згідно розпорядження голови
господарського суду Одеської області
від 01.11.2013р. справу № 916/1783/13, у зв'язку із
перебуванням судді господарського
суду Одеської області Власової С.Г. на
лікарняному, передано на розгляд
колегії суддів у складі: головуючий
суддя - Цісельський О.В., судді: Горячук
Н.О., Рога Н.В.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 01.11.2013р. справу № 916/1783/13
прийнято до провадження
вищезазначеною колегією суддів,
розгляд справи призначено на 18.11.2013р.

Згідно розпорядження голови
господарського суду Одеської області
від 04.11.2013р. справу № 916/1783/13, у зв'язку з
поверненням судді господарського суду
Одеської області Власової С.Г. з
лікарняного, передано на розгляд
колегії суддів у складі: головуючий
суддя - Власова С.Г., судді: Горячук Н.О.,
Рога Н.В.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 04.11.2013р. зазначеною
колегією суддів справу № 916/1783/13
прийнято до провадження, розгляд
справи призначено на 18.11.2013р.

Згідно розпорядження голови
господарського суду Одеської області
від 18.11.2013р. справу № 916/1783/13, у зв'язку із
перебуванням судді господарського
суду Одеської області Роги Н.В. на
лікарняному, передано на розгляд
колегії суддів у складі: головуючий
суддя - Власова С.Г., судді: Горячук Н.О.,
Літвінов С.В.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 18.11.2013р. зазначеною
колегією суддів справу № 916/1783/13
прийнято до провадження, розгляд
справи призначено на 04.12.2013р.

Відповідно до пункту 2.7 рішення
загальних зборів суддів
господарського суду Одеської області
(протокол №17-24/11 від 29.11.2011р.), приймаючи
до уваги перебування судді Власової
С.Г. на лікарняному, по справі № 916/1783/13
призначено повторний автоматичний
розподіл, згідно якого справу передано
на розгляд колегії суддів
господарського суду Одеської області у
наступному складі: головуючий суддя -
Мостепаненко Ю.І., судді: Горячук Н.О.,
Літвінов С.В.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 05.12.2013р. зазначеною
колегією суддів справу № 916/1783/13
прийнято до провадження, розгляд
справи призначено на 15.01.2014р.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 15.01.2014р. розгляд справи
відкладено на 28.01.2014 р., у зв'язку з
неявкою в судове засідання
представника позивача та неподанням
витребуваних доказів.

Згідно розпорядження голови
господарського суду Одеської області
від 28.01.2014р., у зв'язку із перебуванням
судді господарського суду Одеської
області Мостепаненко Ю.І. у відпустці,
справу № 916/1783/13 передано на розгляд
колегії суддів господарського суду
Одеської області у складі: головуючий
суддя - Никифорчук М.І., судді: Горячук
Н.О., Літвінов С.В.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 28.01.2014р. зазначеною
колегією суддів справу № 916/1783/13
прийнято до провадження, розгляд
справи призначено на 26.02.2014р.

Згідно розпорядження голови
господарського суду Одеської області
від 10.02.2014р. справу № 916/1783/13, у зв'язку з
поверненням судді господарського суду
Одеської області Мостепаненко Ю.І. з
відпустки, передано на розгляд колегії
суддів господарського суду Одеської
області у складі: головуючий суддя -
Мостепаненко Ю.І., судді: Горячук Н.О.,
Літвінов С.В.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 10.02.2014р. зазначеною
колегією суддів справу № 916/1783/13
прийнято до провадження, розгляд
справи призначено на 26.02.2014р.

Згідно розпорядження голови
господарського суду Одеської області
від 25.02.2014р., у зв'язку зі знаходженням
судді Мостепаненко Ю.І. на навчанні,
справу № 916/1783/13 передано на розгляд
колегії суддів господарського суду
Одеської області у складі: головуючий
суддя - Лічман Л.В., судді: Горячук Н.О.,
Літвінов С.В.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 26.02.2014р. справу № 916/1783/13
прийнято до колегіального розгляду у
складі суддів: головуючий суддя -
Лічман Л.В., судді: Горячук Н.О.,
Літвінов С.В., розгляд справи
призначено на 19.03.2014р.

Згідно розпорядження голови
господарського суду Одеської області
від 03.03.2014р., у зв'язку з поверненням
судді господарського суду Одеської
області Мостепаненко Ю.І. з навчання, та
перебуванням судді господарського
суду Одеської області Горячук Н.О. на
лікарняному, справу № 916/1783/13 передано
на розгляд колегії суддів
господарського суду Одеської області у
складі: головуючий суддя -
Мостепаненко Ю.І., судді: Брагіна Я.В.,
Літвінов С.В.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 04.03.2014р. зазначеною
колегією суддів справу № 916/1783/13
прийнято до провадження, розгляд
справи призначено на 19.03.2014р.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 19.03.2014р. розгляд справи
відкладено на 09.04.2014р. - згідно ст. 77 ГПК
України.

Згідно розпорядження голови
господарського суду Одеської області
від 09.04.2014р., у зв'язку з перебуванням
судді господарського суду Одеської
області Літвінова С.В. на лікарняному,
справу № 916/1783/13 передано на розгляд
колегії суддів господарського суду
Одеської області у складі: головуючий
суддя - Мостепаненко Ю.І., судді:
Брагіна Я.В., Демешин О.А.

Ухвалами господарського суду Одеської
області від 09.04.2014р. зазначеною
колегією суддів:

- справу № 916/1783/13 прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 09.04.2014р.;

- розгляд справи відкладено на 07.05.2014р. -
згідно ст. 77 ГПК України.

20.03.2014р. до господарського суду
Одеської області від ТОВ „ЛУКА І
КОМПАНІЯ" надійшло клопотання (вх. №
6959/14) про витребування у позивача: копій
договорів матеріальної
відповідальності та матеріальних
звітів генерального директора та осіб,
які відвантажували в 2011р. - 20102р. ТОВ
„ЛУКА І КОМПАНІЯ" товари у вказаних в
позовних вимогах накладних; копій
накладних на повернення товару від
покупця ПАТ „ЕЛАКС" № 55 від 30.03.2012р. та
№ 56 від 30.03.2012р.; копій
товарно-транспортних накладних на
здійснені поставки.

В ході розгляду справи позивач
неодноразово надавав письмові
пояснення в обґрунтування своєї
позиції (вх. № 29501/13 від 02.10.2013р., вх. №
33297/13 від 01.11.2013р., вх. № 6839/14 від 19.03.2014р.).

Відповідач в ході розгляду справи
заперечував проти задоволення
позовних вимог, на підтвердження своєї
позиції надав суду заперечення на
позовну заяву (вх. № 22900/13 від 29.07.2013р.),
письмові пояснення (вх. 29915/13 від
07.10.2013р., вх. № 329/14 від 10.01.2014р., вх. № 1925/14
від 24.01.2014р.), в яких зазначив наступне:

- фактичної передачі товару від
позивача до відповідача на підставі
видаткових накладних, наданих
позивачем в якості підтвердження
поставки товару, не було, на що вказують
самі видаткові накладні, в яких
відсутній підпис матеріально
відповідальної особи позивача в графі
„відпуск вантажу здійснив" (наявний
лише підпис генерального директора ПАТ
„Елакс" ОСОБА_3, який такою особою не
являється), відсутні дані
довіреностей, на підставі яких
відповідач отримав товар, відсутній
підпис представника відповідача в
графі „вантаж отримав", відсутні
відомості про транспортні засоби, за
допомогою яких ніби-то передано товар;

- між сторонами було укладено
договір на відповідальне зберігання №
25 від 10.12.2011р., яким оформлено
зберігання відповідачем отриманих від
ПАТ „Елакс" товарів в рамках контракту
№ 102юр від 01.03.2011р., при цьому, частину
отриманого товару повернуто позивачу
(в обґрунтування чого надано накладні
на повернення товарів: № 22, 24 та 25 від
30.03.2012р., податкові накладні, розрахунки
коригування кількісних і вартісних
показників до податкових накладних).

Представником позивача в судових
засіданнях підтверджено факт
існування між сторонами договірних
відносин за договором № 4-юр від 01.01.2012р.
та договором на відповідальне
зберігання № 25 від 10.12.2011р., але
зазначено, що стягнення за даним
позовом заявлено лише в рамках наявної
заборгованості за контрактом № 102-юр
від 01.03.2011р.

07.05.2014р. в судовому засіданні
представник позивача надав заяву про
уточнення (зменшення) позовних вимог
(вх. № 11771/14), відповідно до якої ПАТ
"ЕЛАКС" просить суд стягнути з
відповідача 178 183,31 грн., посилаючись на
те, що станом на 17.12.2012р. між сторонами
підписано акт звірки
взаєморозрахунків, згідно якого
відповідач визнав наявність
заборгованості перед позивачем за
контрактом № 102юр від 01.03.2011р. в сумі 235
183,29грн. та часткову сплату
відповідачем заборгованості в сумі 57
000грн. (235 183,29грн. - 57 000грн.)

В судовому засіданні 07.05.2014р.:

- залишено без задоволення клопотання
позивача про витребування у позивача
копій договорів матеріальної
відповідальності та матеріальних
звітів генерального директора та осіб,
які відвантажували в 2011р. - 20102р. ТОВ
„ЛУКА І КОМПАНІЯ" товари у вказаних в
позовних вимогах накладних; копій
накладних на повернення товару від
покупця ПАТ „ЕЛАКС" № 55 від 30.03.2012р. та
№ 56 від 30.03.2012р.; копій
товарно-транспортних накладних на
здійснені поставки, - з огляду на
відсутність зазначених документів у
позивача;

- позивач підтримав уточнені позовні
вимоги, просив суд їх задовольнити;

- відповідач заперечував проти
позовних вимог в повному обсязі, просив
суд відмовити у їх задоволенні.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 07.05.2014р. оголошено
вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення присутніх в
судових засіданнях представників
сторін, колегія суддів встановила
наступне.

01.03.2011р. між ПАТ "ЕЛАКС" (Постачальником),
в особі генерального директора ОСОБА_3,
та ТОВ „ЛУКА І КОМПАНІЯ" (Покупцем), в
особі директора Кочергіної Т.Л.,
укладено контракт на поставку
лакофарбової продукції на 2011 рік №
102-юр (Контракт), відповідно до п. 1.1
якого Постачальник зобов'язався
поставити, а Покупець прийняти у
власність та оплатити лакофарбову
продукцію в порядку та на умовах
Контракту, специфікації та/чи
накладних, які є невід'ємною частиною
контракту.

Відповідно до п. 2.3, 2.4 Контракту
Поставка здійснюється на умовах FСА - м.
Одеса, вул. Ізвесткова, 87 (склад
Постачальника) згідно з Правилами
ИНКОТЕРМС 2010. Підписання
відвантажувальних документів Покупцем
чи його уповноваженим представником
(або будь-якого іншого документу, який
вказує на передачу йому продукції) є
беззаперечним доказом виконання
Постачальником умов Контракту у
відношенні відповідної партії
продукції, а Покупцем - прийняття
продукції відповідної кількості,
якості та інше.

Розділом 3 Контракту встановлено:

- ціна на продукцію встановлюється
Постачальником в гривнях України і
відображається в Специфікаціях і/чи
накладних та рахунках-фактурах на
оплату відповідної партії продукції.
Видатки по здійсненню оплати до
надходження грошових коштів на
розрахунковий рахунок Постачальника
відносяться до Покупця (п. 3.1 Контракту);

- Покупець здійснює оплату
кожної партії продукції на протязі 90
календарних днів з моменту поставки (п.
3.2 Контракту).

П. 12.5 Контракту встановлено, що даний
Контракт вступає в силу з моменту
підписання та діє до 31.12.2011р. Закінчення
строку дії Контракту не звільняє
сторони від виконання зобов'язань по
розрахункам та не виключає
відповідальність, передбачену даним
Контрактом.

Позивач на виконання умов контракту
поставив відповідачу, а відповідач
прийняв лакофарбову продукцію на
загальну суму 347 942,75 грн., що
підтверджується наступними
видатковими накладними:

- № 9060 від 05.12.2011р. на суму 8 916,72
грн. (з врахуванням ПДВ);

- № 9094 від 09.12.2011р. на суму 9 871,49
грн. (з врахуванням ПДВ);

- № 9095 від 09.12.2011р. на суму 167,23 грн.
(з врахуванням ПДВ);

- № 9271 від 28.12.2011р. на суму 319 063,98
грн. (з врахуванням ПДВ);

- № 9272 від 28.12.2011р. на суму 5 886,29
грн. (з врахуванням ПДВ);

- № 9275 від 28.12.2011р. на суму 4 037,04
грн. (з врахуванням ПДВ).

Перелічені видаткові накладні
підписані представниками сторін,
посвідчені печатками останніх.

Як зазначає позивач, відповідач за
отриманий товар розрахувався частково,
згідно чого сторонами складено та
підписано акт звірки
взаєморозрахунків станом на 17.12.2012р.,
згідно якого відповідач визнав
наявність заборгованості перед
позивачем за контрактом № 102юр від
01.03.2011р. в сумі 235 183,29грн. Після цього
відповідачем було здійснено ще
декілька платежів - на погашення
заборгованості за контрактом № 102юр
від 01.03.2011р. -на загальну суму 57 000грн.
(19.12.2012р. - 3 000,00грн., 25.12.2012р. - 4 000,00 грн.,
28.12.2012р. - 11 000,00грн., 03.01.2013р. - 3 000,00 грн.,
29.01.2013р. - 10 000,00 грн., 08.02.2013р. - 5 000,00
грн., 11.02.2013р. - 3 000,00 грн., 29.04.2013р. - 10 000,00
грн., 17.05.2013р. - 8 000,00 грн.) Залишок боргу
не сплачено.

Всі вищенаведені обставини і стали
підставою для звернення ПАТ "ЕЛАКС" до
господарського суду Одеської області з
даним позовом та уточненнями до нього,
в якому позивач просить суд стягнути з
відповідача 178 183,31 грн. -
заборгованості за поставлену згідно
контракту на поставку лакофарбової
продукції на 2011 рік № 102-юр від 01.03.2011р.
продукцію.

Проаналізувавши наявні у справі докази
та надавши їм правову оцінку, колегія
суддів дійшла наступних висновків.

З огляду на правові позиції сторін по
справі, господарський суд при
вирішенні даного спору вважає за
необхідне, перш за все, надати правову
оцінку видатковим накладним № 9060 від
05.12.2011р., № 9094 та № 9095 від 09.12.2011р., № 9271,
№ 9272 та № 9275 від 28.12.2011р.

Так, відповідно до ст.ст. 1, 9 Закону
України „Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" від
16.07.1999р. № 996-XIV (з наступними змінами та
доповненнями) господарською операцією
є дія або подія, яка викликає зміни в
структурі активів та зобов'язань,
власному капіталі підприємства.
Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Крім того, відповідно до п.п. 2, 13
Інструкції про порядок реєстрації
виданих, повернутих і використаних
довіреностей на одержання цінностей,
затвердженої наказом міністерства
фінансів України від 16 травня 1996 р. № 99
(з наступними змінами та доповненнями)
сировина, матеріали, паливо,
запчастини, інвентар, худоба, насіння,
добрива, інструмент, товари, основні
засоби та інші товарно-матеріальні
цінності, а також нематеріальні активи,
грошові документи і цінні папери
(надалі - цінності) відпускаються
покупцям або передаються безоплатно
тільки за довіреністю одержувачів.
Довіреність, незалежно від строку її
дії, залишається у постачальника при
першому відпуску цінностей. У разі
відпуску цінностей частинами на кожний
частковий відпуск складається
накладна (акт приймання-здачі або інший
аналогічний документ) з поміткою на ній
номера довіреності та дати її видачі. В
цих випадках один примірник накладної
(або документа, що її заміняє)
передається одержувачу цінностей, а
другий - додається до залишеної у
постачальника довіреності і
використовується для спостереження і
контролю за відпуском цінностей згідно
довіреності, а також для проведення
розрахунків з одержувачем.

Однак, в матеріалах справи відсутні
довіреністі на отримання ОСОБА_5
лакофарбової продукції.

Поряд з тим, в процесі розгляду даної
справи господарським судом було
досліджено

оригінали видаткових накладних № 9060
від 05.12.2011р., № 9094 та № 9095 від 09.12.2011р., №
9271, № 9272 та № 9275 від 28.12.2011р., з яких
вбачається, що:

- вказані документи скріплено мокрими
печатками обох сторін, дійсність яких,
серед іншого, відповідачем не
заперечується;

- від відповідача накладні підписано
ОСОБА_5 (без зазначення посади), який на
даний час є директором ТОВ «ЛУКА І
КОМПАНІЯ», дійсність підпису якого
також не заперечується відповідачем;

- від позивача накладні підписано
генеральним директором ОСОБА_3

Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин,
який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

За переконанням суду, скріплення
будь-якого правочину, вчиненого
юридичною особою, печаткою останньої є
вирішальним для фіксації реального
волевиявлення даного учасника
цивільного обігу на набуття, зміну,
припинення власних прав та обов'язків
шляхом вчинення саме даного правочину.

З огляду на зазначене, факт скріплення
видаткових накладних № 9060 від 05.12.2011р.,
№ 9094 та № 9095 від 09.12.2011р., № 9271, № 9272 та №
9275 від 28.12.2011р. печаткою ТОВ «Елакс» та
підписом генерального директора ТОВ
«Елакс» - особи, яка має право вчиняти
будь-які дії від імені товариства без
довіреності, свідчить про вчинення
правочину особою, яка наділена
реальними повноваженнями на вчинення
такої дії.

При цьому, отримання від ТОВ «ЛУКА І
КОМПАНІЯ» продукції ОСОБА_5 суд вважає
прийняттям продукції особою, наділеною
керівником відповідача реальними
повноваженнями на вчинення такого роду
юридично значимих дій, оскільки
видаткові накладні скріплені печаткою
ТОВ «ЛУКА І КОМПАНІЯ», контроль за
використанням якої покладається саме
на керівника товариства.

Таким чином, суд робить висновок, що
зазначені видаткові накладні
підписані повноважними представниками
сторін, скріплені печатками останніх
та свідчать про факт здійснення
господарської операції. При цьому,
відсутність довіреності представника
ТОВ «ЛУКА І КОМПАНІЯ» на отримання
продукції не спростовує факту поставки
позивачем відповідачу зазначеної
продукції.

Відповідно до вищеприведеного, суд
вважає безпідставними посилання
відповідача на те, що події передачі
лакофарбової продукції за видатковими
накладними № 9060 від 05.12.2011р., № 9094 та №
9095 від 09.12.2011р., № 9271, № 9272 та № 9275 від
28.12.2011р. не відбулось, з огляду на те, що
в зазначених накладних відсутні:
підпис матеріально відповідальної
особи позивача в графі „відпуск
вантажу здійснив", довіреності, на
підставі яких відповідач отримав
товар, підпис представника відповідача
в графі „вантаж отримав", відомості про
транспортні засоби, за допомогою яких
передано товар.

Таким чином, суд вважає, що матеріалами
справи підтверджено факт одержання
лакофарбової продукції відповідачем
за видатковими накладними: № 9060 від
05.12.2011р., № 9094 та № 9095 від 09.12.2011р., № 9271,
№ 9272 та № 9275 від 28.12.2011р. згідно
контракту на поставку лакофарбової
продукції на 2011 рік № 102-юр від 01.03.2011р.

Відповідно до ст. 175 Господарського
кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що однією
із підстав виникнення цивільних прав
та обов'язків є договір, а в силу вимог
ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного
кодексу України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

В силу вимог ч. 1 ст. 525 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Аналогічні вимоги щодо
виконання зобов'язань містяться і у ч.
ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу
України.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

У відповідності зі ст. 265
Господарського кодексу України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.
До відносин поставки, не врегульованих
цим Кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Як встановлено господарським судом,
позивач - на виконання умов

контракту на поставку лакофарбової
продукції на 2011 рік № 102-юр від 01.03.2011р.
поставив, а відповідач прийняв
продукцію на суму 347 942,75 грн. за
видатковими накладними: № 9060 від
05.12.2011р., № 9094 та № 9095 від 09.12.2011р., № 9271,
№ 9272 та № 9275 від 28.12.2011р.

Продукцію на загальну суму 228 484,73 грн.
було оплачено відповідачем, що
підтверджують наявні в матеріалах
справи банківські виписки, а саме:
12.08.2011р. - 24 581,63 грн., 16.09.2011р. - 22 088,14
грн., 23.09.2011р. - 17 143,41 грн., 28.09.2011р. - 17
671,55 грн., 28.11.2011р. - 20 000,00 грн., 19.01.2012р. - 20
000,00 грн., 03.02.2012р. - 7 000,00 грн., 24.04.2012р. - 5
000,00 грн., 08.06.2012р. - 3 000,00 грн., 06.11.2012р. - 3
000,00 грн., 16.11.2012р. - 2 000,00 грн., 21.11.2012р. - 5
000,00 грн., 26.11.2012р. - 5 000,00 грн., 30.11.2012р. - 13
000,00 грн., 14.12.2012р. - 7 000,00 грн., 19.12.2012р. - 3
000,00грн., 25.12.2012р. - 4 000,00 грн., 28.12.2012р. - 2
000,00 грн., 2 000,00 грн., 2 000,00 грн. та 5 000,00
грн., 03.01.2013р. - 3 000,00 грн., 29.01.2013р. - 10 000,00
грн., 08.02.2013р. - 5 000,00 грн., 11.02.2013р. - 3 000,00
грн. , 29.04.2013р. - 10 000,00 грн., 17.05.2013р. - 8
000,00 грн.

Тож, здійснивши оцінку доказів за
правилами ст. 43 ГПК України, приймаючи
до уваги заявлені позивачем вимоги та
виходячи із наведених ним
обґрунтувань, суд дійшов висновку, що
наявні у справі документи не
підтверджують доводи позивача
стосовно наявності у відповідача
заборгованості за контрактом № 102-юр
від 01.03.2011р. в сумі 178 183,31 грн.

При цьому, суд вважає доведеною
матеріалами справи заборгованість
відповідача за контрактом № 102-юр від
01.03.2011р. в сумі 119 458,02 грн., відповідно
до чого доходить висновку про
задоволення позовних вимог ПАТ "ЕЛАКС"
в цій частині.

Що стосується посилань відповідача на
повернення товару за накладними про
повернення № № 22, 24 та № 25 від 30.03.2012р.,
то суд не приймає їх до уваги, оскільки
в зазначених накладних, наданих до
матеріалів справи, в графі „договір"
вказано договір № 4-юр від 01.01.2012р., який
не є підставою заявлених позивачем
вимог в рамках даної справи.

Також суд зазначає, що ним не
приймається до уваги акт звірки
взаєморозрахунків за період з 01.01.2012р.
по 17.12.2012р., наданий позивачем в якості
підтвердження визнання заборгованості
відповідачем в сумі 235 183,29грн.,
оскільки доказів, що його укладено
сторонами саме на звірку
взаєморозрахунків за контрактом на
поставку лакофарбової продукції на 2011
рік № 102-юр від 01.03.2011р. (з урахуванням
існування укладених між сторонами
інших договорів в цей період),
позивачем не надано. Поряд з тим, чинним
законодавством акту звірки
взаєморозрахунків не надано юридичної
сили доказу наявності обов'язку
сплатити грошові кошти або ж
відсутності такого обов'язку, а у
розумінні ст.ст. 9, 10 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", вказаний акт є
зведеним обліковим документом, який
відображає загальну суму
заборгованості, та фіксує стан
розрахунків між сторонами, але сам по
собі не породжує будь-яких прав та
обов'язків сторін, в той час як
зобов'язання сторін підтверджуються
первинними документами -договором,
накладними, рахунками тощо.

З тих же підстав суд не приймає до уваги
податкові накладні та розрахунки
коригування кількісних і вартісних
показників до податкових накладних,
надані суду відповідачем.

Доводи відповідача, що отримана за
контрактом № 102-юр від 01.03.2011р.
продукція була передана на укладення
договору на відповідальне зберігання
№ 25 від 10.12.2011р., суд вважає
безпідставними, такими, що не знайшли
свого підтвердження в матеріалах
справи.

У відповідності до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до п. 2.5. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" будь-які подані
учасниками процесу докази (в тому
числі, зокрема, й стосовно інформації у
мережі Інтернет) підлягають оцінці
судом на предмет належності і
допустимості. Вирішуючи питання щодо
доказів, господарські суди повинні
враховувати інститут допустимості
засобів доказування, згідно з яким
обставини справи, що відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Що ж до належності
доказів, то нею є спроможність
відповідних фактичних даних містити
інформацію стосовно обставин, які
входять до предмета доказування з
даної справи. Суд обґрунтовує своє
рішення лише тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

За змістом наведених процесуальних
норм кожна сторона має підтвердити
певними документами обставини, на які
вона посилається, як на підставу
заявлених вимог/заперечень, що
становлять предмет доказування, які
суд оцінює, виходячи із зазначених
сторонами доводів.

За приписами ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, колегія суддів дійшла
висновку щодо наявності підстав для
часткового задоволення позовних вимог
зі стягненням з відповідача 119 458,02 грн.
- заборгованості за поставлену за
контрактом на поставку лакофарбової
продукції на 2011 рік № 102-юр від 01.03.2011р.
продукцію.

Згідно ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати по сплаті судового збору
покладаються на позивача та
відповідача пропорційно розміру
задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
колегія суддів вирішила:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛУКА І КОМПАНІЯ" (65015,
м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, б. 67,
кв. 72, ) на користь
публічного акціонерного товариства
"ЕЛАКС" (65006, м. Одеса, вул. Вапняна, 87, ) 119 458 (сто дев'ятнадцять
тисяч чотириста п'ятдесят вісім) грн. 02
коп. - заборгованості та 2 389 (дві тисячі
триста вісімдесят дев`ять) грн. 08 коп. -
витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає
законної сили в порядку ст. 85 ГПК
України.

Наказ видати після
набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення
складено та підписано 12.05.2014 року

Головуючий суддя -
Мостепаненко Ю.І.

Суддя
Брагіна Я.В.

Суддя
Демешин О.А.