ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2014 р.
Справа № 914/943/14

За позовом: Прокурора Франківського
району м. Львова в інтересах держави в
особі: Управління комунальної
власності департаменту економічної
політики Львівської міської ради, м
.Львів

До відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кооператори», м.
Львів,

Про стягнення 6 000,00 грн.

В судове засідання з'явились:

від прокуратури: Леонтьєва Н.Т.

від позивача: Гуцій В.З. - представник

від відповідача: не з'явився

Суддя
Березяк Н.Є.

Секретар судового засідання
Кравець О.

Представникам сторін роз'яснено
права та обов'язки, передбачені ст. ст.
20, 22 ГПК України.

Суть спору: Подано позов Прокурором
Франківського району м. Львова в
інтересах держави в особі: Управління
комунальної власності департаменту
економічної політики Львівської
міської ради до відповідача Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кооператори» про стягнення 6 000,00 грн.

В судовому засіданні 17.04.2014 року судом
оглянуто оригінали документів, які
долучені позивачем до матеріалів
справи.

Судовий розгляд справи відкладався з
підстав зазначених в попередніх
ухвалах суду.

В судовому засіданні представник
прокуратури та позивача позов
підтримали, просили задоволити позовні
вимоги з мотивів наведених в позовній
заяві, матеріалах справи та поясненнях
наданих в судовому засіданні.

Відповідач в судові засідання не
з'явився, відзиву на позов не подав,
хоча належним чином був повідомлений
про час і місце розгляду справи
ухвалами суду, які направлялись йому
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення. За таких
обставин суд вважає, що справа у
відповідності до вимог ст.75 ГПК
України, може бути розглянута за
відсутності відповідача.

В судовому засіданні 05.05.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Суд заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, та оцінивши докази в
їх сукупності, встановив наступне:

13.10.2008 року між Управлінням комунальної
власності департаменту економічної
політики Львівської міської ради
(Орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Кооператори» (Орендар) було укладено
договір оренди № 6677 - 8 нерухомого майна
(будівель, споруд, приміщення), що
належить до державної власності
строком на 2 роки 364 дні.

Об'єктом оренди є приміщення, що
знаходиться за адресою: м. Львів, вул.
С.Бандери, 59, загальною площею 35,6 кв.м. з
індексами пріміщень 10-1, 10-2 відповідно
до даних технічного паспорта ОКП ЛОР
«БТІ та ЕО» від 17.01.2006 р. № 10.

Відповідно до 5.2 Договору, Орендна
плата сплачується Орендарем не пізніше
20 числа місяця у встановленому
нормативними документами власника
орендованого майна, однак свої
договірні зобов'язання Відповідач
виконав частково, заборгувавши 6 000,00
орендної плати.

Станом на день розгляду справи
заборгованість відповідача перед
позивачем згідно Договору оренди № 6677-8
становить 6 000,00 грн.

Проаналізувавши всі обставини та
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
до задоволення повністю.

При прийнятті рішення, суд виходив з
наступного :

Згідно зі статтею 509 ЦК України
зобов'язання це правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

Аналогічне положення містить ст. 193
Господарського кодексу України, де
зазначено, що суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Як вбачається із матеріалів справи,
13.10.2008 року на виконання умов Договору
оренди № 6677-8 позивач передав
відповідачу в строкове платне
користування приміщення, що
знаходиться за адресою: м. Львів, вул.
С.Бандери, 59, загальною площею 35,6 кв.м. з
індексами пріміщень 10-1, 10-2 відповідно
до даних технічного паспорта ОКП ЛОР
«БТІ та ЕО» від 17.01.2006 р. № 10.

Згідно п. 5.2 Договору,
Орендна плата сплачується Орендарем не
пізніше 20 числа місяця у встановленому
нормативними документами власника
орендованого майна.

Однак, як вбачається із позовних вимог
та матеріалів справи, свої договірні
зобов'язання відповідач не виконав,
заборгувавши позивачу 6 000,00 грн.
орендної плати.

Положенням ст.610 ЦК України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частинами 1-3 статті 612 Цивільного
кодексу України встановлено, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення. Якщо внаслідок
прострочення боржника виконання
зобов'язання втратило інтерес для
кредитора, він може відмовитися від
прийняття виконання і вимагати
відшкодування збитків.

Станом на день розгляду справи
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 6 000,00 грн.

Відповідно до ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідач в судове засідання доказів
які б спростовували чи заперечували
позовні вимоги суду не подав, а відтак
суд вважає що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають до
задоволення.

Судові витрати слід віднести на
відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись 3,4,41,42,43,
44;45,46,12,32,33,34,35,36,43,49,82,84,85 ГПК України, суд
, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кооператори» (79013, м.
Львів, вул. С.Бандери, 59, )
на користь Управління комунальної
власності департаменту економічної
політики Львівської міської ради (79026,
м. Львів, вул. Галицька, 15, ) 6 000,00 грн. - основного боргу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кооператори» (790130, м.
Львів, вул. С.Бандери, 59, )
в доход державного бюджету грн. 1 827,00 -
судового збору.

4. Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів до Львівського
апеляційного господарського суду.

Наказ видати у відповідності до ст. 116
ГПК України.

Повний текст рішення
виготовлений та підписаний 06.05.2014 року.

Суддя
Березяк Н.Є.