КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"28" квітня 2014 р. Справа №14/464

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха
Б.В.

суддів:
Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

розглянувши апеляційну скаргу
Держаної екологічної інспекції в
Київській області

на рішення Господарського суду
міста Києва від 13.12.2013

у справі № 14/464 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Держаної екологічної
інспекції в Київській області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОЛГА»

про стягнення 32 481, 09 грн,

ВСТАНОВИВ:

Держана екологічна інспекція в
Київській області звернулася до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОЛГА» про стягнення
32 481, 09 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 13.12.2014 у справі №14/464 у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаним
рішенням, позивач звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення місцевого господарського суду
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Одночасно в апеляційній скарзі апелянт
просив відновити пропущений строк
подання апеляційної скарги.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Держаної екологічної інспекції в
Київській області у справі № 14/464
передано на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Отрюху Б.В.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
28.04.2014 для розгляду апеляційної скарги
Держаної екологічної інспекції в
Київській області сформовано колегію
суддів у складі: Головуючого судді
Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б. та
Тищенко А.І.

Розглянувши апеляційну скаргу, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
вказану апеляційну скаргу слід
повернути заявникові з наступних
підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 97
Господарського процесуального кодексу
України апеляційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом, якщо
до скарги не додано доказів надсилання
її копії іншій стороні (сторонам).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011 № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України»
належним доказом надсилання іншій
стороні у справі копії апеляційної
скарги і доданих до неї документів може
вважатися розрахунковий документ
встановленої форми, що підтверджує
надання послуг поштового зв'язку
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо). Доданий до апеляційної скарги
реєстр поштових відправлень, поданий в
оригіналі або в належній чином
засвідченій копії, також може
вважатися належним доказом надсилання
іншій стороні копії скарги; таким
доказом може бути й засвідчений
належним чином витяг з відповідного
реєстру.

Проте, як вбачається з матеріалів
апеляційної скарги, доказів
направлення її копії відповідачу
скаржник не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Господарського
процесуального кодексу України до
скарги додаються, зокрема, докази
сплати судового збору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 97 вказаного Кодексу
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо до скарги не
додано документів, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

В силу ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір, за подання апеляційної
скарги на рішення суду справляється
судовий збір у розмірі 50 відсотків
ставки, що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви, а у разі подання
позовної заяви майнового характеру - 50
відсотків ставки, обчисленої виходячи
з оспорюваної суми.

При цьому ставка судового збору за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
складає 2 відсотки ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

Як слідує зі змісту апеляційної скарги,
позивач не погоджується з рішенням
місцевого господарського суду та
просить його скасувати, прийняти нове
рішення про задоволення позовних вимог
у повному обсязі.

Таким чином, виходячи з вищенаведених
норм, за подання апеляційної скарги на
рішення господарського суду міста
Києва від 13.12.2013 у справі №14/464 підлягає
сплаті судовий збір в сумі 913, 50 грн.

Як вбачається з матеріалів апеляційної
скарги, заявником апеляційної скарги
не подано належних доказів сплати
судового збору.

Крім того, відповідно до ст. 93 ГПК
України апеляційна скарга подається на
рішення місцевого господарського суду
протягом десяти днів, з дня його
оголошення місцевим господарським
судом. У разі, якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Апеляційний господарський суд
постановляє ухвалу про повернення
апеляційної скарги у випадках, якщо
вона подана після закінчення строків,
установлених цією статтею, і суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, та
незалежно від поважності причини
пропуску цього строку - у разі, якщо
апеляційна скарга подана прокурором,
органом державної влади, органом
місцевого самоврядування після спливу
одного року з дня оголошення
оскаржуваного судового рішення.
Розгляд заяви особи про поновлення
строку на подання апеляційної скарги
здійснюється одним із суддів колегії
суддів апеляційного господарського
суду, склад якої визначений при
реєстрації справи відповідно до
положень частини четвертої статті 91
цього Кодексу.

Загальний порядок відновлення
пропущених процесуальних строків
врегульований ст. 53 Господарського
процесуального кодексу України,
відповідно до якої за заявою сторони,
прокурора чи з своєї ініціативи
господарський суд може визнати причину
пропуску встановленого законом
процесуального строку поважною і
відновити пропущений строк, крім
випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи,
оскаржуване рішення прийнято 13.12.2013,
повний текст якого було підписано
18.12.2013.

Отже, останнім днем строку на подання
апеляційної скарги на вказане рішення,
відповідно до вимог ст. 93 ГПК України, є
30.12.2013.

Подаючи апеляційну скаргу лише 25.03.2014,
тобто, з пропуском строку на подання
апеляційної скарги (згідно відтиску
штампу на поштовому конверті), апелянт,
як на підставу відновлення пропущеного
строку її подання, посилається на те, що
копія оскаржуваного рішення від 13.12.2013,
останнім була отримана лише 14.03.2014.

В силу ст. 22 ГПК України сторони мають
право, зокрема, знайомитись з
матеріалами справи, робити з них
витяги, знімати копії, брати участь в
судових засіданнях, наводити свої
доводи і міркування з усіх питань, що
виникають у ході судового процесу,
заперечувати проти клопотань і доводів
інших учасників процесу, а також
оскаржувати судові рішення
господарського суду в порядку та в
строки, установлені ГПК України.

Скориставшись вказаними
процесуальними правами, апелянт брав
участь у судовому засіданні,
призначеному на 13.12.2013, наводячи свої
міркування та доводи з приводу
позовних вимог, що підтверджується
наявним у матеріалах справи протоколом
даного судового засідання.

До того ж, з протоколу судового
засідання від 13.12.2013 також вбачається,
що, як представник позивача, так і
представник відповідача були присутні
у судовому засіданні при оголошенні
вступної та резолютивної частини
оскаржуваного рішення, а відтак
апелянт не був позбавлений можливості
реалізувати своє процесуальне право на
апеляційне оскарження зазначеного
рішення в установлений ч. 1 ст. 93 ГПК
України строк.

При цьому, колегія суддів зазначає, що в
розумінні вищенаведеної норми
встановлений нею строк на апеляційне
оскарження рішення місцевого
господарського суду обраховується
саме з дня його оголошення місцевим
господарським судом, а у разі, якщо в
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частини рішення
- з дня його підписання, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
року № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України», клопотання про відновлення
строку подання апеляційної скарги з
огляду на приписи статті 53 ГПК повинно
містити обґрунтування поважності
причин пропуску такого строку (за
необхідності - з посиланням на
відповідні докази, які подаються
апеляційному господарському суду на
загальних підставах).

Господарський суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що подане
скаржником клопотання про поновлення
строку на апеляційне оскарження
рішення є необґрунтованим, оскільки
представник позивача був присутній у
судовому засіданні, тому при
добросовісному користуванні належними
процесуальними правами позивач мав
змогу оскаржити рішення суду вчасно, з
дотриманням вимог встановлених
Господарським процесуальним кодексом
України.

Враховуючи те, що можливість вчасного
подання апеляційної скарги залежала
виключно від волевиявлення самого
скаржника, тобто мала суб'єктивний
характер, а тому, з огляду на викладені
вище обставини, наведені в клопотанні
обставини не можуть бути визнані
поважними, а підстав для відновлення
пропущеного процесуального строку у
даному випадку не вбачається.

За таких обставин Київський
апеляційний господарський суд дійшов
висновку про повернення апеляційної
скарги Держаній екологічній інспекції
в Київській області на підставі п. 2, п. 3,
п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 53, 86, 93, 97 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні
клопотання Держаної екологічної
інспекції в Київській області про
відновлення строку для подання
апеляційної скарги.

2. Повернути Держаній екологічній
інспекції в Київській області
апеляційну скаргу на рішення
Господарського суду міста Києва від
13.12.2013 у справі № 14/464 (з доданими
матеріалами).

3. Копію ухвали апеляційного суду
направити сторонам у справі.

4. Матеріали справи № 14/464
повернути Господарському суду міста
Києва.

Головуючий суддя
Б.В. Отрюх

Судді
Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко