ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

13.05.2014 року
Справа № 907/143/14

За позовом Прокурора міста Ужгорода в
інтересах держави

до Ужгородської міської ради, м.
Ужгород

до Департаменту міського господарства
Ужгородської міської ради, м. Ужгород

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Ужгород

про визнання недійсним п. 1.5 рішення 17
сесії 6 скликання Ужгородської міської
ради від 31.05.2013 року за №922; визнання
недійсним договору оренди землі від
07.06.2013 року №1586 укладеного між
територіальною громадою міста
Ужгорода в особі Ужгородської міської
ради та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 та повернення земельної
ділянки.

Суддя господарського суду -Кривка В.П.

представники:

Прокурора - Зеленях Е.С., службове
посвідчення №024480;

Відповідача 1 - Зінич А.Б., довіреність
№03-18/20 від 16.01.2014 року

Відповідача 2 - Зінич А.Б., довіреність
№24-12/42 від 15.01.2014 року

Відповідача 3 - ОСОБА_3, довіреність від
10.05.2011 року;

СУТЬ СПОРУ: Прокурором міста Ужгорода в
інтересах держави заявлено позов до
Ужгородської міської ради, м. Ужгород
до Департаменту міського господарства
Ужгородської міської ради, м. Ужгород
до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Ужгород про визнання недійсним п. 1.5
рішення 17 сесії 6 скликання
Ужгородської міської ради від 31.05.2013
року за №922; визнання недійсним
договору оренди землі від 07.06.2013 року
№1586 укладеного між територіальною
громадою міста Ужгорода в особі
Ужгородської міської ради та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 та
повернення земельної ділянки.

У судових засіданнях 08.05.2014 року
та 12.05.2014 за клопотаннями уповноважених
представників сторін в порядку ст. 77
ГПК України судом оголошувалась
перерва до 12.05.2014 року та 13.05.2014 року
відповідно для надання додаткового
часу на представлення додаткових
доказів в обґрунтування заявлених
вимог та заперечень, витребуваних
судом матеріалів і можливого
врегулювання спору в позасудовому
порядку. З цих же мотивів, за спільним
клопотанням усіх сторін справу
розглянуто судом у відповідності до
положень ч. 3 ст. 69 ГПК України та ст. 6
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод (ратифіковано
Законом України №475/97-ВР від 17.07.2997 року
(а.с. 153, 189, 194).

Позовні вимоги було мотивовано тим, що
рішенням Ужгородської міської ради №922
від 31.05.2013 року затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,0938 га (кадастровий
номер :25:001:0041) для будівництва та
обслуговування об'єктів туристичної
інфраструктури та закладів
громадського харчування по вул.
Боздошський парк, 2 у м. Ужгород та
надано її в оренду ФОП ОСОБА_1 строком
на 3 роки. На виконання зазначеного
рішення між територіальною громадою
міста Ужгорода в особі Ужгородської
міської ради, від імені якої діє
Департамент міського господарства
Ужгородської міської ради та ФОП
ОСОБА_1 укладено договір оренди №1586 від
07.06.2013 року. Згідно витягу з технічної
документації про нормативно грошову
оцінку зазначеної земельної ділянки її
вартість становить 203 039,48 грн. Заявник
вважає, що виходячи з дійсних обставин
(долучених до матеріалів справи
судових рішень і постанов) та змісту
рішення, таке прийнято, за даних
обставин, з порушенням положень ст. 116
ЗК України, тобто не за результатами
аукціону. Зважаючи на це, а також
положення ст.ст. 124,125 ЗК України та ст. 16
Закону України „Про оренду землі"
підлягає визнанню недійсними як
вказане рішення ради, так і договір
оренди землі укладений на виконання
вищезазначеного рішення ради. Крім
цього, заявник зазначає, що недійсність
договору також обумовлена, що в
договорі оренди відсутні будь-які
відомості про розміщення на земельній
ділянці будівлі, споруди або
якого-небудь іншого об'єкту, в тому
числі, самочинно збудованої будівлі.
Покликаючись на вказані обставини та
положення закону прокурор просив:
визнати недійсним п.1.5 рішення 17 сесії 6
скликання Ужгородської міської ради
від 31.05.2013 року за №922, яким ФОП ОСОБА_1
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,0938 га (кадастровий номер :25:001:0041)
для будівництва та обслуговування
об'єктів туристичної інфраструктури та
закладів громадського харчування по
вул. Боздоський парк, 2 в м. Ужгород та
надано її в оренду строком на 3 роки до 31
травня 2016 року, визнати недійсними
договір оренди землі від 07.06.2013 №1586,
укладений між територіальною громадою
міста Ужгорода в особі Ужгородської
міської ради та фізичною особою
-підприємцем ОСОБА_1 та зобов'язати ФОП
ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку
площею 0,0938 га (кадастровий номер
:25:001:0041) та повернути її до земель
запасу Ужгородської міської ради.

У ході судового розгляду справи по
суті, у зв'язку з усуненням
відповідачем порушень наведених у
позовній заяві, які слугували мотивами
оскарження рішення Ужгородської
міськради №922 від 31.05.2013 року, а саме
прийняттям рішення про внесення змін
до оскаржуваного рішення (рішення
Ужгородської міськради від 23.04.2014 року),
в частині заявлених вимог щодо
визнання недійсним п.1.5 рішення 17 сесії
6 скликання Ужгородської міської ради
від 31.05.2013 року за №922 уповноважений
представник прокуратури просить
провадження у справі припинити за
відсутністю предмету спору, про що
подав відповідну письмову заяву (а.с.
219).

Решту заявлених вимог підтримав та
наполягає на їх розгляді по суті. При
цьому, в останньому судовому засіданні
(після початку розгляду господарським
судом справи по суті) прокурором подано
письмово і інші підстави та обставини
щодо визнання укладеного договору
оренди землі недійсним (а.с. 220-222).
Зокрема прокурор зазначив, п. 3
оскаржуваного рішення визначено, що
пункт 1 рішення (крім п.1.3, п.1.15, п.1.16, п.1.21)
щодо суб'єктів, зазначених в ньому,
набуває чинності після реєстрації
права комунальної власності на
зазначені в ньому земельні ділянки.
Згідно листа управління
Держземагенства в Ужгородському
районі право комунальної власності на
земельну ділянку за кадастровим
номером :25:001:0041, яка розташована
по вул. Бордоський парк, 2 в м. Ужгороді
зареєстровано за Ужгородською міською
радою тільки 20.06.2013р. Тому, з огляду на
положення ст. 203, 216 ЦК України, прокурор
вважає, що Департамент Ужгородської
міської ради укладаючи 07.06.2013 договір
оренди земельної ділянки, право
комунальної власності на яку
посвідчене тільки 20.06.2013, з ФОП ОСОБА_1
не був наділений необхідним обсягом
цивільної дієздатності. У зв'язку з
наведеним, заявник просить визнати
недійсними договір оренди землі від
07.06.2013 №1586, укладений між
територіальною громадою міста
Ужгорода в особі Ужгородської міської
ради, від імені якої діє Департамент
міського господарства Ужгородської
міської ради та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 Зобов'язати
ФОП ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0938
га (кадастровий номер :25:001:0041)
повернути до земель запасу
Ужгородської міської ради.

Уповноважений представник
Ужгородської міської ради та
Департаменту міського господарства
Ужгородської міської ради проти позову
заперечила та вважає позовні вимоги
прокурора такими, що не підлягають до
задоволення з підстав зазначених у
письмових поясненнях по суті спору (а.с.
192, 191, 84). Зокрема вказала, що усі
недоліки та порушення, на які прокурор
покликався при зверненні до суду з
даним позовом були усунуті як до
порушення провадження у справі
(додаткова угода №1 до договору оренди
землі №1586 від 07.06.2013) так і під час її
розгляду по суті (рішення 21 сесії 6
скликання Ужгородської міської ради
від 23.04.2014 року за №1299). При цьому
наголосила, що вказаним рішенням
Ужгородської міської ради усунуто
дійсні помилки при прийнятті
оскаржуваного рішення, шляхом внесення
до нього відповідних змін та приведено
його у відповідність до наявних
матеріалів, станом на час його
прийняття, а також висловлено
додаткове волевиявлення органу
місцевого самоврядування щодо спірних
правовідносин. Тому на час вирішення
справи, обставини на які прокурор
покликається відсутні та усунуті.

Уповноважений представник фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 проти позову
заперечив, з підстав зазначених у
письмових поясненнях по суті спору з
доданням підтверджуючих документів
(а.с. 155-188, 195-217). Зокрема у ході судового
розгляду вказав, що прийняттю
оскаржуваного прокурором рішення ради
слугувала заява ФОП ОСОБА_1 від 12.04.2013
року про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення в оренду
земельної ділянки площею 0,938га. для
обслуговування саме власного кафе за
адресою по вул. Боздоський парк, 2 в м.
Ужгород. Вказані обставини також
підтверджує виготовленою та
погодженою усіма контролюючими
службами з відповідними висновками та
зазначенням цих обставин проектною
документацією землеустрою з доданням
діючої на той час редакції (в частині
підстав виникнення права власності)
довідки з Реєстру прав власності на
нерухоме майно. Між тим, рішенням
Ужгородської міської ради №922 від
31.05.2013 року було затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,0938 га (кадастровий
номер :25:001:0041) для будівництва та
обслуговування об'єктів туристичної
інфраструктури та закладів
громадського харчування по вул.
Боздошський парк, 2 у м. Ужгород та
надано її в оренду ФОП ОСОБА_1 строком
на 3 роки, відповідно до ст.ст. 12, 40, 791, 92,
122-126,186 ЗК України. На виконання
зазначеного рішення між
територіальною громадою міста
Ужгорода в особі Ужгородської міської
ради, від імені якої діє Департамент
міського господарства Ужгородської
міської ради та ФОП ОСОБА_1 укладено
договір оренди №1586 від 07.06.2013 року,
державну реєстрацію якого в
установленому порядку проведено 20.06.2013
року. Поряд з цим наголосив, що в
подальшому розміщений за вказаній
земельній ділянці об'єкт нерухомості -
дитяче кафе було введено в
експлуатацію (затверджена в
установленому порядку відповідна
документація, декларація про
готовність об'єкта до експлуатації від
02.07.2013 року - долучено до матеріалів
справи). Крім цього, як стверджує
представник, у зв'язку з технічною
помилкою, додатковою угодою №1 від
05.08.2013 року до договору оренди землі
№1586 від 07.06.2013 року, п.3 договору оренди
сторони погодили викласти в наступній
редакції: „… 3. На земельній ділянці
знаходиться об'єкти нерухомого майна:
дитяче кафе (літ. 27 пл.. 135,7 кв.м.) та дві
альтанки (літ.28 та 29)…".

Надалі, як вказує відповідач 3, у зв'язку
з скасуванням ухвали господарського
суду по справі №5008/1521/2011 від 02.12.2011 року,
п/п/ ОСОБА_1 20.01.2014 року з власної
ініціативи звернувся до державного
реєстратора про скасування наявного
запису в державному реєстрі щодо
підстав виникнення права власності на
об'єкт нерухомого майна, що знаходиться
на спірній земельній ділянці та провів
його реєстрацію враховуючи
вищенаведене - у зв'язку з введенням в
експлуатацію та оформленням свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
(витяги державного реєстратора,
свідоцтво про право власності -
долучено до матеріалів справи).

З огляду на заявлені прокурором
предмет та підстави взяті судом до
розгляду по суті, покликаючись на
вказані обставини, прийняття об'єкту в
експлуатацію, внесення до спірного
договору оренди відповідних змін, а
також прийняття, у процесі вирішення
даної справи судом, з урахуванням
вищенаведеного та положень ст. 376 ЦК
України - рішення 21 сесії 6 скликання
Ужгородської міської ради від 23.04.2014
року за №1299 (власник з/д та
уповноважений орган), вважає що власник
земельної ділянки не заперечив та
схвалив надання земельної ділянки в
оренду для обслуговування
відповідачем власного кафе за адресою
по вул. Боздоський парк, 2 в м. Ужгород. А
тому вважає спір вичерпаним і
провадження у справі в частині
визнання недійсним рішення ради слід
припинити. В задоволенні решти
позовних вимог, на які прокурор
покликається просить відмовити.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши прокурора та уповноважених
представників сторін,

суд встановив:

Рішенням Ужгородської міської ради
№922 від 31.05.2013 року відповідно до ст.ст.
12, 40, 791, 92, 122-126,186 ЗК України було
вирішено затвердити проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,0938 га (кадастровий
номер :25:001:0041) для будівництва та
обслуговування об'єктів туристичної
інфраструктури та закладів
громадського харчування по вул.
Боздошський парк, 2 у м. Ужгород та
надати її в оренду ФОП ОСОБА_1 строком
на 3 роки (п. 1.5 Рішення). При цьому п. 3
рішення зазначено, що пункт 1 рішення
(крім п.1.3, п.1.15, п.1.16, п.1.21) щодо суб'єктів,
зазначених в ньому, набуває чинності
після реєстрації права комунальної
власності на зазначені в ньому
земельні ділянки (а.с. 32).

Між тим, підставою прийняття п.1.5
рішення Ужгородської міської ради від
31.05.2013 року за №922 слугувала заява ФОП
ОСОБА_1 від 12.04.2013 року про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення в
оренду земельної ділянки площею 0,938га.
для обслуговування саме власного кафе
за адресою по вул. Боздоський парк, 2 в м.
Ужгород. (а.с. 95).

Як вбачається з долученого до
матеріалів справи проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
площею 0,0938 га (кадастровий номер
:25:001:0041), а саме пояснювальних
записок, земельно кадастрової
інформації на земельну ділянку,
довідок про земельну ділянку,
висновків до проекту та про погодження
проекту землеустрою, графічних схем та
матеріалів, тощо - на вказаній
земельній ділянці було розташовано
дитяче кафе з каліброваного брусу.
Вказані обставини також підтверджено і
довідкою з Реєстру прав власності на
нерухоме майно, згідно якого власником
майна являється ФОП ОСОБА_1 (а.с. 97-130,
126-127).

07.06.2013 року на виконання зазначеного
рішення між територіальною громадою
міста Ужгорода в особі Ужгородської
міської ради, від імені якої діє
Департамент міського господарства
Ужгородської міської ради та ФОП
ОСОБА_1 було укладено договір оренди
№1586. При цьому п. 40 договору сторони
обумовили що цей договір набуває
чинності після його підписання та його
державної реєстрації (а.с. 19-23). Згідно
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
іншого речового права, державну
реєстрацію даного договору в
установленому порядку проведено 20.06.2013
року (а.с. 197).

Надалі розміщений за вказаній
земельній ділянці об'єкт нерухомості -
дитяче кафе було введено в
експлуатацію (затверджена в
установленому порядку відповідна
документація, декларація про
готовність об'єкта до експлуатації від
02.07.2013 року, а.с. 159-187).

05.08.2013 року між територіальною громадою
міста Ужгорода в особі Ужгородської
міської ради, від імені якої діє
Департамент міського господарства
Ужгородської міської ради та ФОП
ОСОБА_1 додатковою угодою №1, до
договору оренди землі №1586 від 07.06.2013
року, у зв'язку з технічною помилкою п.3
договору оренди сторони погодили
викласти в наступній редакції: „… 3. На
земельній ділянці знаходиться об'єкти
нерухомого майна: дитяче кафе (літ. 27
пл.. 135,7 кв.м.) та дві альтанки (літ.28 та
29)…" (а.с. 196).

20.01.2014 року у зв'язку з скасуванням
ухвали господарського суду по справі
№5008/1521/2011 від 02.12.2011 року, п/п/ ОСОБА_1 з
власної ініціативи звернувся до
державного реєстратора про скасування
(припинення) наявного запису в
державному реєстрі щодо виникнення
права власності на об'єкт нерухомого
майна, що знаходиться на спірній
земельній ділянці та провів її
реєстрацію - у зв'язку з введенням в
експлуатацію та оформленням свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
(витяги державного реєстратора,
свідоцтво про право власності, а.с. 72,
159-160).

Після порушення провадження у даній
справі та з урахуванням
вищенаведеного, рішенням 21 сесії 6
скликання Ужгородської міської ради
від 23.04.2014 року за №1299 про зміни та
скасування рішень міської ради містка
рада вирішила п.1.5 рішення 17 сесії 6
скликання Ужгородської міської ради
від 31.05.2013 року за №922 „Про
затвердження проектів землеустрою
щодо відведення земельних ділянок" в
частині затвердження ФОП ОСОБА_1
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки по вул. Боздоський
парк, 2 в м. Ужгород доповнити словами:
„згідно ст. 376 Цивільного кодексу,
самочинне будівництво" (а.с. 188).

Зважаючи на вказане рішення ради, у
ході судового розгляду справи по суті,
у зв'язку з усуненням відповідачем
порушень наведених у позовній заяві,
які слугували мотивами оскарження
рішення Ужгородської міськради №922 від
31.05.2013 року, а саме прийняттям
відповідного рішення про внесення змін
до оскаржуваного рішення, в частині
заявлених вимог щодо визнання
недійсним п.1.5 рішення 17 сесії 6
скликання Ужгородської міської ради
від 31.05.2013 року за №922 прокурор просить
провадження у справі припинити за
відсутністю предмету спору, про що
подав відповідну письмову заяву (а.с.
219).

Аналізуючи правовідносини сторін та
встановлюючи дійсні обставини справи,
на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення спору суд дійшов
наступних висновків.

Згідно ст. 144 Конституції України
органи місцевого самоврядування в
межах повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території.
При цьому акти ради, сільського,
селищного, міського голови, голови
районної в місті ради, виконавчого
комітету сільської, селищної, міської,
районної у місті (у разі її створення)
ради, прийняті в межах наданих їм
повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території (ст. 73 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до ст. 116 Земельного Кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом, або за
результатами аукціону. Водночас
законодавцем визначено, що не
підлягають продажу на конкурентних
засадах (земельних торгах) земельні
ділянки державної чи комунальної
власності або права на них у разі:
розташування на земельних ділянках
об'єктів нерухомого майна (будівель,
споруд), що перебувають у власності
фізичних або юридичних осіб (ч.2 ст.134
коментованого закону).

Право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації (ст. 182
ЦК України). Право власності на
новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, будівлі, споруди тощо) виникає
з моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації. (ст. 331 ЦК
України). При цьому державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно - це
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.
(ст.2 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень").

Враховуючи прийняття у процесі
вирішення даної справи судом, з
урахуванням вищенаведеного в
сукупності та положень ст. 376 ЦК України
- рішення 21 сесії 6 скликання
Ужгородської міської ради від 23.04.2014
року за №1299, згідно якого Рада як
власник земельної ділянки та
уповноважений орган самостійно
усунула виявлені порушення земельного
законодавства, при цьому не заперечила
та схвалила надання земельної ділянки
в оренду для обслуговування
відповідачем власного кафе за адресою
по вул. Боздоський парк, 2 в м. Ужгород,
приймаючи до уваги: предмет спору,
наведені заявником мотиви та правові
підстави визнання рішення ради
недійсним, вищезазначені дійсні
обставини, в т.ч. станом на момент
вирішення спору та правове
регулювання, письмову правову позицію
прокурора щодо подальшого розгляду
справи у зазначеній частині, суд
констатує відсутність спору. У зв'язку
з цим, провадження у справі в частині
заявлених вимог щодо визнання
недійсним п.1.5 рішення 17 сесії 6
скликання Ужгородської міської ради
від 31.05.2013 року за №922 слід припинити з
підстав передбачених п.11 ч.1 ст. 80 ГПК
України.

Поряд з цим, в частині заявлених вимог
прокурора про визнання недійсним
договору оренди землі від 07.06.2013 №1586,
укладений між територіальною громадою
міста Ужгорода в особі Ужгородської
міської ради, від імені якої діє
Департамент міського господарства
Ужгородської міської ради та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 та
зобов'язання ФОП ОСОБА_1 земельну
ділянку площею 0,0938 га (кадастровий
номер :25:001:0041) повернути до земель
запасу Ужгородської міської ради, суд
дійшов висновку про відмову
задоволенні позову, з огляду на
наступне.

Як вбачається з позову, звертаючись з
даним позовом в частині визнання
недійсним договору оренди землі
прокурор покликався на положення ст.ст.
124, 125 ЗК України, ч.2 ст. 16 Закону України
„Про оренду землі", ч. 1 ст. 215 ЦК України,
а саме з підстав що зміст правочину не
може суперечити цьому кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства
(ч.1 ст. 203 ЦК України). При цьому вказав,
що згідно ст. 15 Закону України „Про
оренду землі" істотними умовами
договору є об'єкт оренди (кадастровий
номер, місце розташування та розмір
земельної ділянки), умови використання
та цільове призначення ділянки, яка
передається в оренду, тощо.

У даному випадку, як зазначив прокурор
у вищезазначеному договорі оренди
відсутні будь-які відомості про
розміщення на земельній ділянці
будівлі, споруди або якого-небудь
іншого об'єкту, у тому числі самочинно
збудованої будівлі. Тому вважає, що
відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
зазначеною статтею є підставою для
визнання договору недійсним.

Між тим, 05.08.2013 року між територіальною
громадою міста Ужгорода в особі
Ужгородської міської ради, від імені
якої діє Департамент міського
господарства Ужгородської міської
ради та ФОП ОСОБА_1 додатковою угодою №1
до договору оренди землі №1586 від 07.06.2013
року, у зв'язку з технічною помилкою п.3
договору оренди сторони погодили
викласти в наступній редакції: „… 3. На
земельній ділянці знаходиться об'єкти
нерухомого майна: дитяче кафе (літ. 27
пл.. 135,7 кв.м.) та дві альтанки (літ.28 та
29)…" (а.с. 196).

Згідно правових позицій Вищого
господарського суду України, які
викладено в постанові Пленуму Вищого
господарського суду України, від 29.05.2013,
№ 11 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" у процесі вирішення спору
сторони можуть самі усунути у
встановленому порядку порушення, які
тягнуть за собою визнання правочину
недійсним, зокрема, шляхом: вчинення
нового правочину, тощо. Сторони також
не позбавлені права вчинити правочин
про внесення змін до правочину з метою
приведення його у відповідність із
законом (п. 2.4. Постанова, Пленум Вищого
господарського суду України, від 29.05.2013,
№ 11 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними").

Як вбачається вищенаведеного та з
долучених до матеріалів справи доказів
сторони самі усунути у встановленому
порядку порушення, на які покликався
прокурор як до порушення провадження у
справі, так і під час її розгляду судом
по суті.

Не заслуговують на увагу, є
надуманими та спростовуються наявними
у справі матеріалами і подані
прокурором (всупереч положень ст. 22 ГПК
України (після початку розгляду
господарським судом справи по суті) в
останньому судовому засіданні, і інші
підстави та обставини щодо визнання
укладеного договору оренди недійсним
(а.с. 220-222). Зокрема прокурор зазначив, -
п. 3 оскаржуваного рішення визначено, що
пункт 1 рішення (крім п.1.3, п.1.15, п.1.16, п.1.21)
щодо суб'єктів, зазначених в ньому,
набуває чинності після реєстрації
права комунальної власності на
зазначені в ньому земельні ділянки.
Згідно листа управління
Держземагенства в Ужгородському
районі право комунальної власності на
земельну ділянку за кадастровим
номером :25:001:0041, яка розташована
по вул. Бордоський парк, 2 в м. Ужгороді
зареєстровано за Ужгородською міською
радою тільки 20.06.2013р. (а.с. 222). Тому, з
огляду на положення ч. 2 ст. 203, 216 ЦК
України, прокурор вважає, що
Департамент Ужгородської міської ради,
укладаючи 07.06.2013 договір оренди
земельної ділянки (право комунальної
власності на яку посвідчене тільки
20.06.2013) з ФОП ОСОБА_1 не був наділений
необхідним обсягом цивільної
дієздатності.

Згідно ст. 210 ЦК України правочин
підлягає державній реєстрації лише у
випадках, встановлених законом. При
цьому такий правочин є вчиненим з
моменту його державної реєстрації.
Відповідно до ст. 125 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.
Аналогічні приписи сторони обумовили і
п. 40 договору оспорюваного договору
оренди землі (а.с. 19-23). Згідно витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію іншого
речового права, державну реєстрацію
даного договору в установленому
порядку проведено 20.06.2013 року (а.с. 197).

Крім цього, слід зазначити, що виходячи
з тексту рішення, - п. 3 вказаного
рішення Ради - встановлює умову набуття
чинності п. 1 рішення про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок саме зазначеним у
ньому юридичним, фізичним особам та
фізичним особам підприємцям, а не для
Департаменту міського господарства
Ужгородської міської ради.

Враховуючи вищенаведене в сукупності,
дійсні обставини справи, а також з
огляду на відсутність на момент
вирішення спору по суті та усунення тих
підстав з якими прокурор пов'язує свої
вимоги про визнання договору оренди
землі недійсним, в у зв'язку з цим і
зобов'язання ФОП ОСОБА_1 повернути
земельну ділянку площею 0,0938 га
(кадастровий номер :25:001:0041) в землі
запасу Ради, - суд дійшов висновку про
відмову в задоволення позову в
зазначеній частині.

Керуючись ст.ст. 2, 43, 22, 29, 33, 35, 43, 49, 80, 82, 84,
85 Господарського процесуального
кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині
заявлених вимог щодо визнання
недійсним п.1.5

рішення 17 сесії 6 скликання
Ужгородської міської ради від 31.05.2013
року за

№922 припинити.

2. У задоволенні решти позовних вимог
прокурора відмовити.

Рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та
підписано 19.05.2014 року.

Суддя
В.Кривка