ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року Справа № 5021/504/12

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддівУдовиченка О.С.,
Міщенка П.К., Куровського
С.В.розглянувши касаційну скаргу
Приватної компанії з обмеженою
відповідальністю "Верхувен Холдінг
Уден Б.В."

на ухвалу та на постанову у справі
господарського судугосподарського
суду Сумської області від 23.01.2014 року
Харківського апеляційного
господарського суду від 26.02.2014 року
№5021/504/12 Сумської області

за заявою до Голови Ліквідаційної
комісії Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТВ-Транс" Товариства
з обмеженою відповідальністю "ТВ-Транс
"про визнання банкрутомЗа участю
представників: Приватної компанії з
обмеженою відповідальністю "Верхувен
Холдінг Уден Б.В." - Писаренка О.О.;
арбітражного керуючого Тимофєєвої О.А.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року Приватна компанія з
обмеженою відповідальністю "Верхувен
Холдінг Уден Б.В." звернулась до
господарського суду Сумської області
із заявою про перегляд ухвали
господарського суду Сумської області
від 05.06.2013 року у справі №5021/504/12 про
затвердження реєстру вимог кредиторів
за нововиявленими обставинами, в
частині визнання судом кредиторських
вимог ТОВ "В.І. Технолоджіс".

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 23.01.2014 року у справі №5021/504/12
(колегія суддів у складі: головуючий
суддя Гордієнко М.І., суддя Зражевський
Ю.О., суддя Моїсеєнко М.В.) клопотання
Приватної компанії з обмеженою
відповідальністю "Верхувен Холдінг
Уден Б.В." про призначення судової
експертизи та клопотання про
витребування доказів відхилено.

Ухвалу господарського суду Сумської
області від 05.06.2013 року у справі №5021/504/12
про визнання банкрутом ТОВ "ТВ-Транс"
залишено без змін.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 26.02.2014 року
(головуючий суддя - Пуль О.А. судді:
Білоусова Я.О., Хачатрян В.С.) апеляційну
скаргу Приватної компанії з обмеженою
відповідальністю "Верхувен Холдінг
Уден Б.В." залишено без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської
області від 23.01.2014 року у справі №5021/504/12
змінено, виклавши її резолютивну
частину в такій редакції:

"Клопотання Приватної компанії з
обмеженою відповідальністю "Верхувен
Холдінг Уден Б.В." про призначення
судової експертизи та клопотання про
витребування доказів відхилено.

Заяву Приватної компанії з обмеженою
відповідальністю "Верхувен Холдінг
Уден Б.В." про перегляд ухвали
господарського суду Сумської області
від 05.06.2013 року за нововиявленими
обставинами залишено без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської
області від 05.06.2013 року у справі №5021/504/12
про визнання банкрутом ТОВ "ТВ-Транс"
залишено без змін".

Не погоджуючись із наведеними
процесуальними актами попередніх
судових інстанцій, Приватна компанія з
обмеженою відповідальністю "Верхувен
Холдінг Уден Б.В." звернулась до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
26.02.2014 року, ухвалу господарського суду
Сумської області від 23.01.2014 року та
направити справу №5021/504/12 на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення та невірне
застосування судами приписів, зокрема,
ст. ст. 43, 43, 112 Господарського
процесуального кодексу України.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши наявні матеріали справи,
проаналізувавши застосування судами
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів дійшла висновку,
що касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Приписами ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
визначено, що провадження у справах про
банкрутство регулюється цим Законом,
Господарським процесуальним кодексом
України, іншими законодавчими актами
України.

Під час розгляду справи судами
попередніх інстанцій встановлено
наступні обставини.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 06.04.2012 року порушено
провадження у справі №5021/504/12 про
банкрутство ТОВ "ТВ-Транс".

Постановою суду першої інстанції від
03.05.2012 року ТОВ "ТВ-Транс" визнано
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру.

Ухвалою господарського суду від 05.06.2013
року затверджено реєстр вимог
кредиторів у справі №5021/504/12, з
включенням вимог наступних кредиторів:
ТОВ "В.І. Технолоджіс" м. Суми - 13092672,00
грн. основного боргу - 4 черга та 61472234,00
грн. штрафні санкції - 6 черга; ПКзОВ
"Верхувен Холдінг Уден Б.В." - 4978051,51 грн.
основного боргу - 4 черга та 1059165,95 грн.
пеня - 6 черга. Визнано вимоги кредитора
ПКзОВ "Верхувен Холдінг Уден Б.В." до
боржника в розмірі 9899916,10 грн. включивши
до 6 черги реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 24.07.2013 року затверджено
звіт ліквідатора та ліквідаційний
баланс банкрута; ТОВ "ТВ-Транс"
ліквідовано як юридичну особу та
припинено провадження у справі.

Постановою Вищого господарського суду
України від 11.12.2013 року у справі №5021/504/12
ухвалу господарського суду Сумської
області від 24.07.2013 року залишено в силі.

Звертаючись до суду першої інстанції
із заявою про перегляд ухвали
господарського суду Сумської області
від 05.06.2013 року у справі №5021/504/12 про
затвердження реєстру вимог кредиторів
в частині визнання судом кредиторських
вимог ТОВ "В.І. Технолоджіс" за
нововиявленими обставинами, кредитор у
справі - ПКзОВ "Верхувен Холдінг Уден
Б.В." послався на висновок спеціаліста
від 17.10.2012 року №1/597, який провів
економічне дослідження в сфері
інтелектуальної власності і встановив,
що програмний продукт "Склад" не є
функціональним та працездатним, не є
корисним для користувача, не здатний
задовольняти потреби власника чи
користувача, а також не буде мати
ринкової вартості.

В обґрунтування заяви ПКзОВ "Верхувен
Холдінг Уден Б.В." зазначено, що
насправді належна комп'ютерна програма
"Склад" за договором не розроблялася і
не матиме ринкової вартості. Вказаний
факт існував на дату постановлення
ухвали від 05.06.2013 року, що
підтверджується висновком №1/597 від
17.10.2012 року спеціаліста
науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
УМВС України в Черкаській області про
економічне дослідження у сфері
інтелектуальної власності, на
вирішення якого було поставлено
питання щодо призначення, сфери
застосування та фактичної вартості
програмного продукту "Склад" за
договором, зареєстрованим Державним
департаментом інтелектуальної
власності України за рішенням №1318 від
02.06.2010 року, про який не було відомо
апелянту.

На думку заявника, вказаний факт, який
з'ясувався 14.10.2013 року, не був
врахований судом в оскаржуваній
ухвалі, хоча має істотне значення для
справи про банкрутство, оскільки
наслідком його врахування була б
відмова у визнанні кредиторських вимог
ТОВ "В.І.Технолоджіс" як такої, що
заявлена при відсутності виконання
договору.

У заяві також зазначено, що наведений
факт спростовує й обставини, начебто,
передачі комп'ютерної програми "Склад"
з боку ТОВ "В.І.Технолоджіс", які
викладені в акті приймання-передачі
твору від 07.04.2010 року та які покладені в
основу ухвали, оскільки, вказує на
об'єктивну відсутність належного
виконання договору.

Крім того, вищевказаний факт
спростовує й наявність заборгованості
банкрута по сплаті винагороди,
оскільки комп'ютерна програма "Склад",
як встановлено висновком №1/597 від
17.10.2012 року, не є корисною для
користувача, не здатна задовольнити
його потреби і не матиме ринкової
вартості.

Отже, ПКзОВ "Верхувен Холдінг Уден Б.В."
вважає, що через вказані обставини
ухвала суду першої інстанції від 05.06.2013
року у даній справі, в частині
включення вимог ТОВ "В.І.Технолоджіс" до
4-ї черги реєстру в сумі 13092672,00 грн. та до
6-ї черги в сумі 61472234,00 грн. підлягає
зміні.

Відмовляючи у задоволенні заяви про
перегляд за нововиявленими
обставинами та у задоволенні
клопотання про проведенні експертизи,
суд першої інстанції виходив з того, що
Висновок спеціаліста від 17.10.2013 року №
1/597 не є експертним висновком, а є лише
думкою окремого спеціаліста. А при
здійснені ліквідаційної процедури
майнова оцінка програмного
забезпечення "Склад" так і не була
проведена в силу того, що відсутня
методика оцінки такого роду продукту,
що було фактично встановлено в ухвалі
господарського суду Сумської області
від 24.07.2013 року, яка набула законної
сили.

Під час апеляційного перегляду ухвали
суду першої інстанції від 23.01.2014 року,
суд апеляційної інстанції встановив,
що пунктом 8.4 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року №17 "Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами" визначено,
що за змістом приписів розділу ХІІІ
Господарського процесуального кодексу
України ухвала господарського суду
може бути переглянута за
нововиявленими обставинами за
одночасної наявності двох умов: вона,
по-перше, підлягає оскарженню в
апеляційному та касаційному порядку і,
по-друге, перешкоджає подальшому
розглядові справи господарським судом.

Колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
погодилась із висновками суду першої
інстанції, а також звернула увагу на те,
що відсутня одна із умов, наявність
якої є обов'язковою для перегляду
процесуального акта за нововиявленими
обставинами, а саме, перешкода
подальшого розгляду справи
господарським судом, з огляду на те, що
ТОВ "ТВ-Транс" ліквідовано, провадження
у справі припинено, до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців внесено
відповідний запис.

Суд апеляційної інстанції
кваліфікував наведені заявником
обставини, не як нововиявлені, а як
новий доказ, який не спростує факти,
покладені в основу ухвали
господарського суду Сумської області
від 05.06.2013 року, а отже вони не можуть
вважатись нововиявленими обставинами
у розумінні ст. 112 ГПК України.

Суд касаційної інстанції вважає, що
суди попередніх інстанцій дійшли
правомірного висновку, з огляду на
наступне.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 17 "Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами" (далі
Постанова): до нововиявлених обставин
відносяться матеріально-правові факти,
на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші факти,
які мають значення для правильного
вирішення спору або розгляду справи
про банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами.

Не може вважатися нововиявленою
обставина, яка ґрунтується на
переоцінці тих доказів, які вже
оцінювалися господарським судом у
процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття
нововиявленої обставини (як факту) і
нового доказу (як підтвердження факту);
так, не можуть вважатися такими
обставинами подані учасником судового
процесу листи, накладні, розрахунки,
акти тощо, які за своєю правовою
природою є саме новими доказами.

Колегія суддів касаційної інстанції, з
огляду на встановлені судом
апеляційної інстанції фактичні
обставини, вважає правомірним висновок
Харківського апеляційного
господарського суду у оскаржуваній
постанові про те, що експертний
висновок спеціаліста від 17.10.2012 року
№1/597, проведений у сфері
інтелектуальної власності про
програмний продукт "Склад", може
розглядатися лише як підтвердження
фактів, але не як сам окремий факт.

Також, судами вірно зазначено, що
висновок спеціаліста від 17.10.2013 року
№1/597 не є експертним висновком, в
розумінні ст. 42 ГПК України, а є лише
думкою окремого спеціаліста, на
підставі якої зроблено висновки, які не
можуть бути за своїм змістом
нововиявленою обставиною, у розумінні
приписів чинного процесуального
законодавства України.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає заперечення, викладені у
касаційній скарзі такими, що не можуть
бути підставою для скасування
оскаржуваних рішень у даній справі.

Разом з тим, судом апеляційної
інстанції ухвалу господарського суду
Сумської області від 23.01.2014 року у
справі №5021/504/12 змінено, викладено її
резолютивну частину у новій редакції.

Колегія суддів вважає правомірним
доповнення суду другої інстанції
резолютивної частини суду першої
інстанції абзацом про те, що заяву
Приватної компанії з обмеженою
відповідальністю "Верхувен Холдінг
Уден Б.В." про перегляд ухвали
господарського суду Сумської області
від 05.06.2013 року за нововиявленими
обставинами слід залишити без
задоволення.

У зв'язку із наведеним, постанова
Харківського апеляційного
господарського суду від 26.02.2014 року
прийнята з дотриманням вимог чинного
законодавства і підстав для її
скасування немає.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111, 112
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватної
компанії з обмеженою відповідальністю
"Верхувен Холдінг Уден Б.В." залишити
без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 26.02.2014 року у
справі №5021/504/12 залишити без змін.

Головуючий
О.С. Удовиченко

Судді
П.К. Міщенко

С.В. Куровський