ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2014 р.
Справа № 911/633/14

Господарський суд Київської
області у складі судді Лопатіна А.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Проектно-будівельна
компанія "Просопонбуд", м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гольф енд Кантрі
Клаб", с.Гавронщина Макарівського
району

про стягнення 603694,70 грн.

за участю представників: згідно з
протоколом судового засідання.

Обставини справи:

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Проектно-будівельна
компанія "Просопонбуд" (надалі позивач)
заявлено позов до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Гольф енд
Кантрі Клаб" (надалі відповідач) про
стягнення заборгованості у розмірі
603694,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач неналежним чином виконав
свої зобов'язання щодо оплати
виконаних позивачем робіт за
договором від 04.02.2013 р. № 0402/2013.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 27.02.2014 р. порушено
провадження у справі та її розгляд
призначено на 19.03.2014 р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 19.03.2014 р., у зв'язку з неявкою
в судове засідання представника
відповідача, розгляд справи відкладено
на 09.04.2014 р.

09.04.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
представником позивача подано
письмові пояснення по справі та заяву
про уточнення позовних вимог,
відповідно до змісту якої позивач
просить окрім стягнення 603694,70 грн.
основного боргу стягнути з відповідача
18110,82 грн. інфляційних втрат та 4465,68 грн.
3% річних.

Представником відповідача, того ж дня,
подано клопотання про відкладення або
оголошення перерви у судовому
засіданні.

09.04.2014 р. судом задоволено клопотання
представника відповідача та у судовому
засіданні оголошено перерву до 16.04.2014
року про що представниками сторін
підписано відповідне повідомлення.

16.04.2014 року представником відповідача
через канцелярію господарського суду
Київської області подано клопотання
про зупинення провадження у справі,
обґрунтоване тим, що у провадженні
господарського суду м. Києва перебуває
справа про визнання недійсним договору
на підставі якого у справі № 911/633/14
позивач просить суд стягнути з
відповідача на користь останнього
заборгованість у розмірі 603694,70 грн., а
тому, розгляд справи № 911/633/14
неможливий до вирішення пов'язаної з
нею справи.

16.04.2014 р. у судовому засіданні,
дослідивши зазначене клопотання та
заслухавши присутніх представників
учасників судового процесу, суд
встановив, що до господарського суду м.
Києва 15.04.2014 р. подано позовну заяву про
визнання договору від 04.02.2013 р. № 0402/2013
недійсним, однак, докази порушення
провадження у даній справі у суду
відсутні, відтак, клопотання про
зупинення провадження у справі судом
залишено без задоволення та оголошено
перерву до 23.04.2014 р. про що
представниками сторін підписано
відповідне повідомлення.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 16.04.2014 р. продовжено строк
вирішення спору у даній справі на 15
днів.

23.04.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
представником позивача подано
письмові пояснення по справі.

Крім того, представником позивача
подано повторно клопотання про
забезпечення позову.

Розглянувши у судовому засіданні 23.04.2014
р. клопотання позивача про вжиття
заходів забезпечення шляхом
накладення арешту на майно та грошові
кошти відповідача у межах ціни позову,
суд вирішив у його задоволенні
відмовити, оскільки позивачем не було
наведено суду жодних підстав, які б
унеможливили захист його прав, свобод
та інтересів без вжиття відповідних
заходів, не надано суду належних
доказів, а з матеріалів справи судом не
встановлено обставин, які б вказували
на можливість порушення прав, свобод та
інтересів позивача. Окрім того,
позивачем не наведено доказів того, що
невжиття заходів до забезпечення
позову якимось чином може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду. Разом з тим, долучена до
клопотання роздруківка web-сторінки з
оголошенням відповідача про
реалізацію останнім майна не є доказом,
який підтверджує, що невжиття судом
заходів до забезпечення позову якимось
чином може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Крім того, 23.04.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
представником відповідача подано
клопотання про відкладення розгляду
справи не менш як на три тижні, у зв'язку
з неможливістю з'явлення в судове
засідання уповноваженого
представника.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 23.04.2014 р. вказане клопотання
відповідача задоволено та відкладено
розгляд справи на 05.05.2014 р.

05.05.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
представник відповідача подав
клопотання про зупинення провадження у
справі до розгляду господарським судом
міста Києва, як зазначає відповідач,
пов'язаної з даною справою справи
№910/7627/14 за позовом відповідача до
позивача про визнання договору
недійсним.

Відповідно до статті 79 ГПК України,
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом.

У п.3.16 роз'яснень, наданих Вищим
господарським судом України у
постанові пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від 26
грудня 2011 року N 18, вказано, що статтею 79
ГПК встановлено вичерпний перелік
підстав зупинення провадження у
справі. Зупинення провадження у справі
з інших підстав є неправомірним.
Зокрема, відповідно до частини першої
статті 79 ГПК господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.
При цьому пов'язаною з даною справою є
така інша справа, у якій інший суд
встановлює обставини, що впливають чи
можуть вплинути на подання і оцінку
доказів у даній справі; в тому числі
йдеться про факти, які мають
преюдиціальне значення (частини друга -
четверта статті 35 ГПК). Під
неможливістю розгляду даної справи
слід розуміти неможливість для даного
господарського суду самостійно
встановити обставини, які
встановлюються іншим судом в іншій
справі, - у зв'язку з непідвідомчістю
або непідсудністю іншої справи даному
господарському суду, одночасністю
розгляду двох пов'язаних між собою
справ різними судами або з інших
причин.

З огляду на вищевказане, однією з умов,
яка свідчить про пов'язаність справ,
вказаних у частині першій ст. 79 ГПУ
України, є неможливість господарським
судом до якого подано заяву про
зупинення провадження у справі на
підставі частини першої ст. 79 ГПК
України самостійно встановити
обставини, які встановлюються іншим
судом в іншій справі.

Проте, приписами п. 1 частини першої ст.
83 ГПК України господарський суд,
приймаючи рішення, має право визнати
недійним повністю чи у певній частині
пов'язаний з предметом спору договір,
який суперечить законодавству, тобто,
суд при розгляді даної справи може
самостійно встановити обставини, які,
як зазначає відповідач, мають бути
встановлені при розгляді
господарським судом міста Києва у
справі №910/7627/14.

Крім того, з ухвали господарського суду
міста Києва від 25.04.2014 р. про порушення
провадження у справі №910/7627/14 про
визнання недійсним договору не
вбачається, що предметом спору у
вказаній справі є саме договір від
04.02.2013 р. №0402/2013, а позовна заява від
15.04.2014 р. про визнання недійсним
вказаного договору, копія якої
долучена до матеріалів справи (т.1; а.с.
83-85), не є належним доказом того, що
предметом спору у справі №910/7627/14 є
договір 04.02.2013 р. №0402/2013, оскільки
зазначений позов було подано до
господарського суду міста Києва 15.04.2014
р., а провадження у справі №910/7627/14
порушено 25.04.2014 р., в той час, як
відповідно до норм чинного
господарського процесуального
законодавства господарського суд
зобов'язаний протягом трьох днів з дати
надходження позовної заявити вирішити
питання щодо відкриття провадження у
справі.

Враховуючи усе вищезазначене, заява
відповідача про зупинення провадження
у справі, є необґрунтованою,
безпідставною, та такою, що спрямована
на затягування розгляду справи,
відповідно, остання залишається судом
без задоволення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення присутніх у
судовому засіданні представників
сторін, суд

встановив:

04 лютого 2013 року між ТОВ "Гольф енд
Кантрі Клаб" (замовник, позивач у
справі) та ТОВ "Проектно-будівельна
компанія "Просопонбуд" (виконавець,
позивач у справі), було укладено
договір № 0402/2013 (надалі договір),
відповідно до умов якого вимконавець,
згідно з нормами чинного цивільного
законодавства бере на себе
зобов'язання виконати роботи з монтажу
і ПНР внутрішніх і зовнішніх
інженерних мереж та обладнання першої
черги будівництва (далі роботи). Роботи
повинні виконуватися на об'єкті:
«Клубна будівля Київського гольф-клубу
за адресою: с.Гавронщина Макарівського
р-н, Київської обл.», далі «об'єкт»,
згідно договірної ціни (додатки № № 1-10)
і графіка платежів та робіт (додаток №
11), які є невід'ємною частиною цього
договору. (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору договірна
ціна робіт за договором сформована на
підставі договірної ціни (додаток № №
1-10) і становить 608952 грн. 33 коп. (шістсот
вісім тисяч дев'ятсот п'ятдесят дві грн.
33 коп.) в т. ч. ПДВ 20% - 101492,06 грн.

Згідно із п. 3.1. договору термін
завершення робіт за договором до
30.04.2013р., за умови належного виконання
замовником графіка платежів та робіт
(додаток № 11 до цього договору). При
порушенні графіка платежів і робіт,
крім випадків обумовлених у п.3.6,
виконавець має право змістити крайній
термін завершення робіт на період
відповідний простроченому платежу.

Відповідно до п. 4.1. договору протягом
строку виконання робіт замовник
здійснює фінансування робіт шляхом
виконання графіка платежів і робіт
(додаток №11) з урахуванням застережень
у розділі 3 договору.

Вказаний договір відповідає нормам
чинного законодавства України,
підписаний представниками сторін та
скріплений відтисками печаток
юридичних осіб.

Судом встановлено, що за своєю правовою
природою договір від 04.02.2013 р. №0402/2013 є
договором підряду.

Згідно з частинами першою, четвертою
статті 882 Цивільного кодексу України,
передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною.

На виконання умов вищевказаного
договору представниками сторін були
підписані та скріплені відтисками
печаток юридичних осіб наступні акти
прийому робіт по монтажу активного
обладнання, СКС та телебачення:

№ 300413-1/1 від 31 травня 2013 року на суму - 16
020,78 грн.;

№ 300413-1/2 від 31 травня 2013 року на суму - 10
528,06 грн.;

№ 300413-1/3 від 31 травня 2013 року на суму - 13
755,17 грн.;

№ 300413-2/1 від 31 травня 2013 року на суму - 13
941,41 грн.;

№ 300413-2/2 від 31 травня 2013 року на суму - 11
893,51 грн.;

№ 300413-3/1 від 31 травня 2013 року на суму - 35
070,26 грн.;

№300413-4/1 від 31 травня 2013 року на суму -18
468,90 грн.;

№ 300413-4/2 від 31 травня 2013 року на суму - 56
022,14 грн.;

№ 300413-4/3 від 31 травня 2013 року на суму - 11
437,73 грн.;

№ 300413-4/4 від 31 травня 2013 року на суму - 7
395,16 грн.;

№ 300413-4/5 від 31 травня 2013 року на суму - 8
313,19 грн.;

№ 300413-5/2 від 31 травня 2013 року на суму - 34
372,25 грн.;

№ 300413-5/3 від 31 травня 2013 року на суму - 31
642,34 грн.;

№ 300413-5/4 від 31 травня 2013 року на суму - 2
615,40 грн.;

№ 300413-5/5 від 31 травня 2013 року на суму - 3
805,57 грн.;

№ 300413-7/1 від 31 травня 2013 року на суму - 79
379,53 грн.;

№ 300413-7/2 від 31 травня 2013 року на суму - 9
306,54 грн.;

№ 300413-7/3 від 31 травня 2013 року на суму - 6
009,00 грн.;

№ 300413-7/4 від 31 травня 2013 року на суму - 2
680,42 грн.;

№ 300413-8/1 від 31 травня 2013 року на суму - 27
215,95 грн.;

№ 300413-9/1 від 31 травня 2013 року на суму - 48
945,12 грн.;

№ 300413-9/2 від 31 травня 2013 року на суму - 34
795,75 грн.;

№ 300413-9/3 від 31 травня 2013 року на суму - 10
678,01 грн.;

№ 300413-10/1 від 12 серпня 2013 року на суму - 14
798,93 грн.;

№ 300413-6/3 від 12 серпня 2013 року на суму - 40
123,51 грн.;

№ 300413-6/2 від 12 серпня 2013 року на суму - 27
097,08 грн.;

№ 300413-6/1 від 12 серпня 2013 року на суму - 25
456,10 грн.

та додатками №№ 1-10 (договірна ціна),
загалом на суму 603694,70 грн.

У письмових поясненнях, поданих
представником позивача через
канцелярію господарського суду
Київської області 09. 04.2014 р., позивач
зазначає, що між сторонами на виконання
вимог п. 1.1. договору не було підписано
додаток №11 (графік платежів).

Відповідно до частини другої ст. 530 ЦК
України якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем було скеровано на адресу
відповідача претензію №077/1 від 18.11.2013 р.
про погашення заборгованості у розмірі
603694,70 грн., що підтверджується описом
вкладення та фіскальним чеком від
18.11.2013 р. №0093.

Вказану претензію представник
відповідач отримав 21.11.2013 р., що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення (т.1; а.с. 59), відповідно,
відповідач, згідно з приписами частини
другої ст. 530 ЦК України, мав сплатити
кошти за виконані позивачем роботи у
термін до 28.11.2013р. включно.

У свою чергу, як зазначає позивач,
відповідач взяті на себе зобов'язання
за вказаним вище договором щодо сплати
коштів за виконані позивачем роботи не
виконав, у зв'язку з чим у нього перед
ТОВ "Проектно-будівельна компанія
"Просопонбуд" утворилась
заборгованість у розмірі 603694,70 грн.

Станом на дату судового засідання ТОВ
"Гольф енд Кантрі Клаб" належних та
допустимих доказів сплати боргу у
розмірі 603694,70 грн. до суду не подано.

З огляду на вищезазначені обставини,
судом встановлено факт неналежного
виконання відповідачем своїх
зобов'язань щодо сплати коштів за
виконані позивачем роботи на суму 603694,70
грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Згідно частини першої та частини
сьомої статті 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Відповідно до ст.837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Статтею 854 Цивільного кодексу України
встановлено, що якщо договором підряду
не передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково. Підрядник має
право вимагати виплати йому авансу
лише у випадку та в розмірі,
встановлених договором.

Частиною четвертою статті 879
Цивільного кодексу України
встановлено, що оплата робіт
провадиться після прийняття
замовником збудованого об'єкта
(виконаних робіт), якщо інший порядок
розрахунків не встановлений за
погодженням сторін.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем належними та допустимими
доказами доведено факт наявності у
відповідача заборгованості перед
ТОВ"Проектно-будівельна компанія
"Просопонбуд" на суму 603694,70 грн.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги ТОВ
"Проектно-будівельна компанія
"Просопонбуд" про стягнення з ТОВ"Гольф
енд Кантрі Клаб" 603694,70 грн., з підстав
викладених у позовній заяві, є
обґрунтованими, доведеними належними
та допустимими доказами та такими, що
підлягають задоволенню.

Окрім основного боргу, позивач просить
стягнути з відповідача, з урахуванням
збільшених позовних вимог, 4465,68 грн. 3%
річних та 18110,82 грн. інфляційних втрат
за період прострочення сплати з 01.01.2014
р. по 31.03.2014 р.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до частини першої ст. 612
Цивільного кодексу України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Зробивши розрахунок 3% річних по
заборгованості за виконані роботи за
період з 01.01.2014 р. по 31.03.2014 р., суд вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
3% річних у розмірі 4465,68 грн. задовольняє
повністю, оскільки аналогічний
розрахунок позивачем виконано
арифметично вірно.

Зробивши розрахунок інфляційних втрат
по заборгованості за виконані роботи
за період з 01.01.2014 р. по 31.03.2014 р., суд
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача інфляційних втрат у
розмірі 18110,82 грн. задовольняє повністю,
оскільки аналогічний розрахунок
позивачем виконано арифметично вірно.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 603694,70 грн. основного
боргу, 4465,68 грн. 3% річних та 18110,82 грн.
інфляційних втрат, а загалом 626271,20 грн.

Судові витрати, відповідно до частини
четвертої статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, судом
покладаються на відповідача.

Разом з тим, відповідно до п. 3 частини
другої ст. 6 Закону України "Про судовий
збір" у разі якщо позовну заяву подано
після подання заяви про вжиття
запобіжних заходів чи заяви про
забезпечення доказів або позову,
розмір судового збору зменшується на
розмір судового збору, сплаченого за
подання заяви про вжиття запобіжних
заходів чи заяви про забезпечення
доказів або позову.

У п. 2.5. роз'яснень наданих Вищим
господарським судом України у
постанові пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
вказано, що Законом передбачено (абзац
третій частини другої статті 6)
зменшення розміру судового збору з
позовної заяви, поданої після подання
заяви про вжиття запобіжних заходів
або забезпечення позову, на розмір
судового збору, сплаченого за подання
заяви про вжиття запобіжних заходів чи
заяви про забезпечення позову.
Зазначене зменшення розміру судового
збору здійснюється і в разі
одночасного (в один і той же день)
подання до господарського суду
позовної заяви і заяви про
забезпечення позову, в тому числі при
об'єднанні їх в одному документі. Якщо
заяву про забезпечення позову подано
після подання позовної заяви, то
відповідне зменшення суми судового
збору не здійснюється. Передбачене
згаданою нормою зменшення розміру
судового збору не ставиться Законом у
залежність від результатів судового
розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем було подано до суду
одночасно позовну заяву та заяву про
забезпечення позову та сплачено
судовий збір у розмірі 12073,89грн. за
подання позовної заяви (за платіжним
дорученням № 1031 від 25.02.2014 р.), 451,55 грн.
за збільшення позовних вимог (за
квитанцією №23 від 09.04.2014 р.). Загалом
позивачем було сплачено судовий збір
на суму 12525,44 грн. Відповідно до
вказаних вище роз'яснень Вищого
господарського суду України, при
вирішенні питання щодо стягнення з
відповідача на користь позивача
сплаченого останнім судового збору, у
зв'язку з відмовою у задоволенні
клопотання про забезпечення позову,
слід зменшити розмірі судового збору
на 1827,00 грн. (ставка судового збору за
подання заяви про забезпечення).

Крім того, судом встановлено, що
позивачем сплачено за подання позову, з
урахуванням збільшених позовних вимог,
судовий збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 7
Закону України "Про судовий збір"
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
зменшення розміру позовних вимог або
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

У п. 5.2. роз'яснень наданих Вищим
господарським судом України у
постанові пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
вказано, що питання про повернення
сплаченої суми судового збору
вирішується господарським судом за
результатами розгляду відповідних
матеріалів, у тому числі й за
відсутності заяви (клопотання) сторони
чи іншого учасника судового процесу
про повернення суми судового збору. Про
таке повернення зазначається в
резолютивній частині судового рішення,
яким закінчується розгляд справи по
суті (при цьому в його мотивувальній
частині наводяться підстави
повернення сум судового збору згідно
із Законом).

З огляду на вищевказане, позивачу, у
зв'язку з надмірною сплатою судового
збору, слід повернути з Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
0,02грн.

Враховуючи вищезазначене, керуючись
статтею 124 Конституції України,
статтями 44, 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Гольф енд
Кантрі Клаб" (08003, Київська область,
Макарівський район, с. Гавронщина, вул.
Київська, буд. 17-А, оф. 2; код ЄДРПО
України 35212390) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Проектно-будівельна компанія
"Просопонбуд" (02121, м. Київ, Дарницький
район, вул. Вербицького, буд. 16, оф.2; код
ЄДРПО України 33228262) - 603694 (шістсот три
тисячі шістсот дев'яносто чотири)
гривні 70 коп. основного боргу, 4465
(чотири тисячі чотириста шістдесят
п'ять) гривень 68 коп. 3% річних, 18110
(вісімнадцять тисяч сто десять) гривень
82 коп. інфляційних втрат та 10698 (десять
тисяч шістсот дев'яносто вісім) гривень
42 коп. судового збору.

3. Повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Проектно-будівельна компанія
"Просопонбуд" (02121, м. Київ, Дарницький
район, вул. Вербицького, буд. 16, оф.2; код
ЄДРПО України 33228262) з Державного
бюджету України частину, надмірно
сплаченого за квитанцією № 23 від 09.04.2014
року, судового збору, а саме у розмірі 0
(нуль) гривень 02 коп. (оригінал
квитанції у матеріалах справи).

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 07.05.2014 року.

Суддя
А.В. Лопатін