ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" лютого 2014 р.
Справа № 911/152/14

за позовом Дочірнє
підприємство «Київське обласне
дорожнє управління» відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України», м. Київ

до відповідача Княжицька
сільська рада, с. Княжичі

про стягнення 91 451,80
грн.

Суддя Грєхов А.С.

За участю представників:

від позивача: Гетьман Т.В.,
довіреність від 31.12.2013 р. №519 «д»;

від відповідача: Кучеренко Л.І.,
довіреність від 04.02.2014 р. №62;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство «Київське
обласне дорожнє управління»
відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України»
(далі-позивач) звернулось до
господарського суду Київської області
з позовною заявою від 12.12.2013 р. №12/12-13-01
до Княжицької сільської ради
(далі-відповідач) про стягнення з
останнього 91 451,80 грн. заборгованості, з
яких 80 711,26 грн. основного боргу,
7 111,85 грн. пені та 3 628,69 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем своїх договірних
зобов'язань щодо здійснення повного
розрахунку за виконані будівельні
роботи по поточному ремонту вулиці.

Ухвалою суду від 21.01.2014 р. порушено
провадження у справі № 911/152/13 та
призначено її до розгляду на 06.02.2014 р.

Присутній в судовому засіданні
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, вважає їх
законними та обґрунтованими, та такими,
що підлягають задоволенню з підстав
викладених у позовній заяві.

Присутній в судовому засіданні 06.02.2014 р.
представник відповідача проти
задоволення позовних вимог не
заперечував, проте письмового відзиву
до суду не надав.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 06.02.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

Розглянувши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
заслухавши пояснення сторін, всебічно
і повно з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд Київської
області -

ВСТАНОВИВ:

Між Княжицькою сільською радою (далі -
замовник) та Дочірнім підприємством
«Київське обласне дорожнє управління»
відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» (далі -
підрядник) було укладено договір про
надання послуг від 15.05.2012 р. № 79-ф за
змістом та правовою природою останній
є договором підрядного типу (далі -
договір), відповідно до умов якого
позивач - підрядник зобов'язується за
завданням замовника виконати роботи по
поточному ремонту вулиці
Першотрпвнева в селі Жорнівка, а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити такі роботи (п. 1.1 договору).

Згідно п. 1.3 договору склад та обсяг
робіт, що доручаються підряднику
визначені проектно-кошторисною
документацією наданою та затвердженою
замовником у порядку, встановленому
чинним законодавством.

Відповідно до п. 3.1 договору ціна
становить 80 711,26 грн. ( в т.ч. ПДВ 13 451,88
грн.).

Пунктом 4.1. договору передбачено, що за
5(п'ять) днів до початку надання послуг
замовник перераховує на розрахунковий
рахунок підрядника аванс в розмірі
вартості матеріальної складової,
вказаної в договірній ціні.

Робота вважається прийнятою
замовником в день підписання сторонами
Акту приймання виконаних робіт (форма
№КБ-2в) та довідки про вартість
виконаних робіт (форма № КБ-3) п. 4.4
договору.

Відповідно до п. 4.5 договору розрахунки
за виконані роботи замовник здійснює
на підставі документів про обсяг
виконаних робіт та їх вартість, після
їх підписання, з урахуванням
виплаченого авансу.

Пунктом 4.6 договору передбачено, що час
розрахунків не може перевищувати 5
(п'ять) календарних днів після
прийняття наданих/виконаних робіт.

Згідно п. 5.1 договору підрядник
здійснює надання послуг в строк 7 днів
після підписання цього договору.

Договір набуває чинності з моменту
його підписання сторонами та діє до
01.06.2012 року (п.11.2. договору). Закінчення
строку договору не звільняє сторін від
відповідальності за його порушення яке
мало місце під час дії цього договору
(п. 11.3 договору).

На виконання умов договору від 15.05.2012 р.
№79-ф позивачем були виконані, а
відповідачем були прийняті будівельні
роботи на суму 80 711,26 грн., що
підтверджується довідкою про вартість
виконаних будівельних робіт за травень
2012 р. та актом приймання виконаних
будівельних робіт за травень 2012р., які
підписані в двохсторонньому порядку
повноважними представниками сторін
31.05.2012 р. без будь яких застережень і
зауважень та скріплені печатками
позивача та відповідача, завірені
копії яких залучені до матеріалів
справи.

Разом з тим, відповідач свої договірні
зобов'язання щодо здійснення
розрахунку за виконані будівельні
роботи в повному обсязі не здійснив, в
зв'язку з чим за ним рахується
заборгованість в розмірі 80 711,26 грн.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

За змістом даної норми, договір підряду
- це консенсуальний, двохсторонній та
оплатний договір.

Стаття 854 Цивільного кодексу України до
обов'язків замовника, зокрема,
відносить оплату виконаної
підрядником роботи після здачі всієї
роботи, якщо інше не встановлено
законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Проте, всупереч згаданих приписів
закону, положень укладеного між
сторонами договору, відповідач не
виконав своїх зобов'язань щодо
проведення повного розрахунку за
виконані роботи, у зв'язку з чим за
останнім на час розгляду справи
рахується заборгованість в розмірі 80
711,26 грн. Доказів сплати зазначеної
заборгованості відповідач суду не
надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню в цей строк.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем
правомірно заявлено позов про
стягнення 80 711,26 грн. заборгованості за
виконані підрядні роботи.

Враховуючи те, що відповідач порушив
визначений договором строк здійснення
розрахунку за виконані підрядні
роботи, позивач на підставі п. 8.3.4.
договору просить суд стягнути з
відповідача пеню за кожен день
прострочення в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України від простроченої суми, яка за
його розрахунком за загальний період
прострочення з 06.06.2012р. по 06.01.2013р.
складає 7 111,85 грн.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки, а згідно частини першої ст.
612 ЦК України боржник вважається таким,
що прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
визначає, що платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін. Статтею 3 вказаного Закону
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня.

Крім того, відповідно до частини 6 ст. 232
ГК України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язань припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно з правильним арифметичним
розрахунком, який був зроблений судом з
врахуванням періоду нарахування пені,
заявленого позивачем, стягненню
підлягає пеня в розмірі 5 987,19 грн. В
решті заявленої до стягнення суми пені
суд відмовляє.

Також, позивач просить стягнути з
відповідача 3 % річних в сумі 3 628,69 грн.
від суми заборгованості за період
прострочення відповідачем виконання
зобов'язання за договором № 79-ф
про надання послуг по поточному
ремонту вулиці від 15.05.2012 р.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який

прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити

суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений

договором або законом.

Розрахунок 3 % річних від суми
заборгованості, виконаний позивачем, є
вірним та підлягає задоволенню.

З огляду на зазначене та враховуючи, що
борг відповідача перед позивачем на
час прийняття рішення не погашений,
його розмір підтверджується наявними
матеріалами справи, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача 80 711,26 грн.
основного боргу, 5 987,19 грн. пені та 3 628,69
грн. 3% річних є доведеними,
обґрунтованими, відповідачем не
спростовані, а відтак підлягають
задоволенню. В решті позовних вимог суд
відмовляє з огляду на їх
безпідставність.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до статті 49 ГПК України
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Княжицької сільської ради
(08143, Київська обл., Києво-Святошинський
район, с. Княжичі, вул. Шевченко, 26, ) на користь Дочірнього
підприємства «Київське обласне
дорожнє управління» відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» (03151, м. Київ, вул.
Народного Ополчення, 11-А, ) 80 711 (вісімдесят тисяч сімсот
одинадцять) грн. 26 коп. основного боргу,
5 987 (п'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят
сім) грн. 19 коп. пені, 3 628 (три
тисячі шістсот двадцять вісім) грн. 69
коп. 3% річних та 1 806 (одну тисячу
вісімсот шість) грн. 54 коп. витрат по
сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду
Київської області набирає законної
сили після закінчення десятиденного
строку з дня його належного оформлення
і підписання та може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Суддя
А.С. Грєхов

Дата підписання рішення - 11.02.2014 р.