ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

12 травня 2014 року
Справа № 913/660/14

Провадження №9/913/660/14

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Луганськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.
Лутугине Луганської області

про стягнення 19 301 грн. 35 коп.

суддя Ворожцов А.Г.,

секретар судового засідання Берещенко
Н.Ю.

в присутності представників:

від позивача - ОСОБА_3, дов № 150 від
04.02.2013;

від відповідача - не прибув

в с т а н о в и в:

суть спору: позивачем заявлена вимога
про стягнення з відповідача грошових
коштів в розмірі 19301,35 грн., які
складаються з основного боргу в сумі
5755,35 грн., пені за порушення строку
оплати - 423,0 грн. за період з 21.08.2013 по
21.02.2014, штрафу за неналежне виконання
зобов'язань - 1727,0 грн. та плати за
користування грошовими коштами - 11396,0
грн. за договором поставки № ОВ-20130601/5
від 01.06.13.

8 травня 2014 року до суду надійшла заява
позивача про зменшення розміру
позовних вимог, в якій він просить
стягнути з відповідача основний борг в
сумі 5755,35 грн., пеню - 393,0 грн., штраф - 1727,0
грн. та плату за користування грошовими
коштами - 11396,0 грн., загалом - 19271,35 грн.

Оскільки заява подана з додержанням
вимог процесуального закону, суд
приймає її до розгляду.

12 травня 2014 року до суду надійшла заява
позивача про зменшення розміру
позовних вимог, в якій він просить
стягнути з відповідача основний борг в
сумі 5015,09 грн., пеню - 339,0 грн., штраф - 1504,53
грн. та плату за користування грошовими
коштами - 9127,0 грн., загалом - 15985,62 грн.

Оскільки заява подана з додержанням
вимог процесуального закону, суд
приймає її до розгляду.

В обґрунтування позовних вимог, з
урахуванням заяви про зменшення
позову, позивач посилається на
укладений з відповідачем договір
поставки від 01.06.13, за яким він
зобов'язався поставити, а відповідач
зобов'язався прийняти та оплатити
товар.

Позивач 9 серпня 2013 року здійснив на
адресу відповідача дві поставки товару
на загальну суму 7837,85 грн., що
підтверджується відповідними
накладними, крім того 10 серпня 2013 року
ще одну поставку на суму 3355,0 грн., що
також підтверджується накладною.

Загальна сума поставленого товару
склала 11192,85 грн., однак відповідач лише
частково розрахувався за отриманий
товар, борг складає 5015,09 грн.

За умовою п. 3.4 договору відповідачу
нарахована пеня в сумі 339,0 грн. за
період з 21.08.2013 по 21.02.2014.

Крім того, за прострочення оплати до
10-ти днів передбачений штраф у розмірі
10% від вартості неоплаченого товару, за
прострочення до 20-ти днів - штраф у
розмірі 20% від вартості неоплаченого
товару, за прострочення до 30-ти днів -
штраф у розмірі 30% від вартості
неоплаченого товару.

За цією умовою відповідачу нарахований
штраф в сумі 1504,53 грн.

За умовою п. 3.5 договору відповідачу
нараховані відсотки в розмірі 9127,0 грн.

Відповідач, підприємець ОСОБА_2, відзив
на позовну заяву не надав, участь у
судовому засіданні не взяв, про час і
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

За таких обставин, враховуючи
наявність у справі достатніх
матеріалів, суд, на підставі ст. 75 ГПК
України вважає за необхідне розглянути
справу за наявними в ній матеріалами.

Оцінивши матеріали справи, вислухавши
доводи представника позивача та
приймаючи позицію відповідача, суд
дійшов наступного висновку.

Спір виник через невиконання
відповідачем грошового зобов'язання за
договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що між сторонами був
укладений договір поставки № ОВ-20130601/5
від 01.06.13 (а.с. 11 - 13), за яким позивач
(постачальник) зобов'язався поставити,
а відповідач (покупець) зобов'язався
прийняти та оплатити товар за ціною,
визначеною у видаткових накладних (п.
1.1).

За умовою пп. 2.2.1 договору відповідач
мав сплатити окрему поставку партії
товару протягом 7 банківських днів з
моменту його отримання.

Згідно з пп. 2.1.7 договору факт поставки
товару підтверджується наявністю
кількох або одного з документів:
видатковою накладною, підписаною
сторонами, довіреністю покупця на
отримання товару, актом звірення
розрахунків, актом приймання-передачі
товару, іншим документом, яким
засвідчується заборгованість покупця
перед постачальником.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Позивач 9 серпня 2013 року здійснив на
адресу відповідача дві поставки товару
на загальну суму 7837,85 грн., що
підтверджується відповідними
накладними (а.с. 14, 15), крім того 10 серпня
2013 року ще одну поставку на суму 3355,0
грн., що також підтверджується
накладною (а.с. 16).

Загальна сума поставленого товару
склала 11192,85 грн., однак відповідач, як
стверджує позивач, лише частково
розрахувався за отриманий товар, борг
за розрахунком позивача складає 5015,09
грн.

Умовою п. 3.4 договору передбачена
відповідальність за порушення
грошового зобов'язання у вигляді пені в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожний день прострочення.

За цією умовою відповідачу нарахована
пеня в сумі 339,0 грн. згідно з наведеним
розрахунком за період з 21.08.2013 по 21.02.2014.

Крім того, за прострочення оплати до
10-ти днів передбачений штраф у розмірі
10% від вартості неоплаченого товару, за
прострочення до 20-ти днів - штраф у
розмірі 20% від вартості неоплаченого
товару, за прострочення до 30-ти днів -
штраф у розмірі 30% від вартості
неоплаченого товару.

За цією умовою відповідачу нарахований
штраф в сумі 1504,53 грн.

Крім того, умовою п. 3.5 договору
передбачений обов'язок покупця
сплатити 1% від суми заборгованості за
кожний день прострочення оплати
товару, що є сплатою процентів за
користування грошовими коштами
постачальника у відповідності до ч. 3
ст. 692 ЦК України.

За цією умовою відповідачу нараховані
відсотки в розмірі 9127,0 грн.

Суд вважає, що позивачем, з урахуванням
вимог закону щодо належності і
допустимості доказів, доведено
наявність заявленого боргу
відповідача та штрафних санкцій,
натомість відповідачем це не
спростовано та не підтверджено
належними доказами іншого, тому позов
підлягає задоволенню з покладенням
судових витрат на відповідача.

Виходячи з викладеного, керуючись
ст.ст. 47-1, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача, Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_2, ід.
код НОМЕР_1, на користь позивача,
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, 91015,
АДРЕСА_1, ід. код НОМЕР_2, основний борг в
сумі 5015,09 грн., пеню в сумі 339,0 грн., штраф
в сумі 1504,53 грн. та плату за
користування грошовими коштами в сумі
9127,0 грн., загалом - 15985,62 грн., крім того,
витрати зі сплати судового збору в сумі
1827,00 грн.

Наказ видати після набрання законної
сили даним рішенням.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено і
підписано 12.05.14.

Суддя
А.Г. Ворожцов