ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"06" травня 2014 р.
Справа № 911/1581/14

Суддя В.М. Антонова розглянувши позовну
заяву і подані до неї документи

за позовом Фіичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гранд-Актив»

про усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпорядження майном

встановив:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява б/н від
25.04.2014 (вх. № 1700/14 від 30.04.2014) Фіичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-позивач)
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гранд-Актив»
(далі-відповідач) про усунення перешкод
у здійсненні права користування та
розпорядження майном.

Вказана позовна заява не може бути
прийнята судом до провадження з
наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України,
до позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» встановлено у
2014 році мінімальну заробітну плату у
місячному розмірі з 1 січня - 1218 гривень.

Частиною 2 ст. 4 Закону україни «Про
судовий збір» встановлено, що ставки
судового збору встановлюються у таких
розмірах: за подання до господарського
суду позовної заяви немайнового
характеру - 1 розмір мінімальної
заробітної плати.

Пунктом 2.11 Постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
року №7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
передбачено, якщо в позовній заяві
об'єднано дві або більше вимог
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог.

Враховуючи, що позивачем заявлено дві
позовні вимоги: 1) зобов'язати ТОВ
«Гранд-Актив» усунути перешкоди у
здійсненні Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 права
користування та розпорядження майном,
яке знаходиться на об'єкті оренди ТЦ
«Аракс» за адресою: 08131, Київська
область, Києво-Святошинський район, с.
Софіївська Борщагівка, вул.
Велика-Кільцева, 110; 2) розірвати Договір
оренди нежилого приміщення №2/105-024 від
11.06.2013, що укладений між ТОВ
«Гранд-Актив» та ФОП ОСОБА_1 , судовий
збір, який підлягав сплаті позивачем
становить 2 436,00 грн.

Однак, як вбачається з квитанції №ПН
674036 від 09.04.2014, доданого позивачем до
позовної заяви, ним сплачено судовий
збір у сумі 1 218,00 грн., що не відповідає
вимогам ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», а саме не доплачено 1 218,00
грн. до встановленого розміру судового
збору.

Таким чином, вищезазначене платіжне
доручення не може вважатись
документом, що підтверджує сплату
судового збору до державного бюджету у
встановленому порядку та розмірі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Враховуючи викладене та керуючись п. 4
ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

1. Позовну заяву та додані до неї
документи повернути позивачеві без
розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Суддя
В.М. Антонова