м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/1414/14 10.04.14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротехносоюз"

до сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Союз-3"

товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро Трейд Юніон"

про стягнення 223 649,55 грн.

Суддя Удалова О.Г.

Представники сторін:

від позивача Кірячок О.Ю. (за
довіреністю)

від відповідача-1 не з'явився

від відповідача-2 не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агротехносоюз"
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Союз-3",
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро Трейд Юніон" про
стягнення 224 152,75 грн.

Позовні вимоги мотивовані
неналежним виконанням відповідачем-1
умов договору поставки товару № 57-П від
28.03.2013 р. в частині повної та своєчасної
оплати грошових коштів за договором та
неналежним виконанням відповідачем-2
умов договору поруки № ПР03-2013 від
28.03.2013 р.

З огляду на викладене, позивач
просить суд стягнути з відповідача-1
заборгованість в розмірі 199 267,20 грн., 24%
річних в розмірі 13 400,28 грн., інфляційні
в розмірі 2 214,08 грн., пеню в розмірі 7 258,39
грн., а також стягнути солідарно з
відповідачів заборгованість у розмірі
2 012,80 грн.

Ухвалою Господарського суду
міста Києва від 03.02.2014 р. було порушено
провадження у справі № 910/1414/14 та
призначено її до розгляду на 04.03.2014 р.

04.03.2014 р. через канцелярію суду
від позивача надійшли документи по
справі та заява про зменшення розміру
суми позовних вимог, у якій позивач
просив суд зменшити розмір інфляційних
на суму 503,20 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу, в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Вказана заява була прийнята судом до
розгляду.

У судове засідання представники
відповідачів не з'явились, про причини
неявки суд не повідомили, вимог ухвали
суду не виконали. Про дату, час та місце
судового засідання повідомлялися
належним чином.

Представником позивача були надані
суду усні пояснення по суті спору.

Враховуючи неявку представників
відповідачів та невиконання вимог
ухвали суду, розгляд справи було
відкладено на 20.03.2014 р. в порядку ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

12.03.2014 р. через канцелярію суду від
позивача надійшли докази направлення
відповідачам заяви про зменшення
розміру заявлених позовних вимог та
письмові пояснення стосовно
солідарного стягнення з відповідачів
сум судового збору. Зокрема позивач
зазначає, що в разі повного задоволення
позовних вимог стягненню з
відповідача-1 підлягає сума судового
збору в розмірі 4 433,19 грн., що складає
99,11% від сплаченої суми судового збору
та стягненню з відповідача-2 сума
судового збору в розмірі 39,80 грн., що
складає 0,89% від суми сплаченого
судового збору.

Вдруге представники відповідачів у
судове засідання не з'явились, про
причини неявки суд не повідомили, вимог
ухвали суду не виконали. Про дату, час
та місце судового засідання
повідомлялися належним чином.

Представником позивача були надані
суду усні пояснення по справі. Крім
того, представником позивача було
надано суду клопотання про продовження
строку вирішення спору, яке було
задоволено судом.

В порядку ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
розгляд справи було відкладено на
10.04.2014 р.

У наступному судовому засіданні
представником позивача були надані
суду письмові пояснення стосовно
нарахування штрафних санкцій за
невиконання умов договору.

Представник позивача заявлені позовні
вимоги підтримав та просив суд їх
задовольнити.

У черговий раз представники
відповідачів у судове засідання не
з'явились, відзиву на позовну заяву не
надали.

Враховуючи викладене, суд вважає за
можливе розглянути справу за наявними
в ній документами в порядку ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши надані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи та вирішення спору
по суті, суд встановив:

28.03.2013 р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "Агротехносоюз" (далі
-постачальник) та
сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю "Союз-3"
(далі - покупець) було укладено договір
поставки товару № 57-П (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. постачальник на
умовах даного Договору зобов'язується
одноразово передати (поставити)
покупцеві товар, а покупець
зобов'язується відповідно до умов
Договору прийняти та оплатити цей
товар.

Згідно з п. 2.1. сторонами визначено, що
на день підписання Договору вартість 3
700 літрів товару складає 251 600,00 грн., в
тому числі ПДВ 41 933,34 грн.

Оплата товару покупцем здійснюється у
безготівковому вигляді на поточний
рахунок постачальника на підставі
виставленого постачальником рахунку
на оплату (п. 2.7.).

Згідно з п. 2.8. покупець зобов'язаний
передплатити 20% вартості товару
протягом п'яти банківських днів з
моменту виставлення постачальником
рахунку, а іншу оплату в розмірі інших
30% від вартості поставленого товару
покупець зобов'язаний сплатити до
25.09.2013 р., останні 50% від вартості
поставленого товару покупець
зобов'язаний сплатити до 25.10.2013 р.

На виконання умов Договору
постачальник поставив, а покупець
прийняв товар на суму 251 600,00 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи видатковими накладними та
довіреностями на отримання товару.

Покупець на виконання п. 2.8. Договору
перерахував лише 20% від вартості товару
в розмірі 50 320,00 грн., що підтверджується
банківською випискою по рахунку
позивача.

Так, на дату звернення позивача з
позовом до суду у відповідача-1 наявна
заборгованість в розмірі 201 280,00 грн.

28.03.2013 р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "Агротехносоюз"
(далі-кредитор) та товариством з
обмеженою відповідальністю "Агро Трейд
Юніон" (далі-поручитель) було укладено
договір поруки № ПР03-2013 (далі-Договір
поруки), відповідно до умов якого
поручитель зобов'язався в обсязі 1% від
грошових обов'язків
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Союз-3"
відповідати перед позивачем за
виконання зобов'язань відповідача-1 в
частині оплати грошових коштів за
поставлений товар.

Зокрема, відповідно до п. 3.2. Договору
поруки кредитор має право у разі
невиконання боржником (відповідачем-1)
своїх грошових зобов'язань за
Договором поставки, звернутися до
поручителя з вимогою про часткове, в
розмірі 1% від суми грошових зобов'язань
боржника, що виникають з Договору
поставки, укладеного між кредитором та
боржником, виконання таких грошових
зобов'язань.

У матеріалах справи міститься вимога
позивача до відповідача-2 про сплату 2
012,80 грн. (1% від несплаченої суми за
Договором поставки) за Договором
поруки (б/н від 28.10.2013 р.) та докази її
одержання поручителем.

У порушення умов Договору поруки
відповідач-2 грошові кошти в розмірі 2
012,80 грн. позивачу на момент звернення з
позовом до суду не сплатив.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Згідно з приписами статей 526
Цивільного кодексу України та 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, що передбачено ст. 525
Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Як було зазначено вище, позивач
здійснив поставку товару на загальну
суму 251 600,00 грн., що підтверджено
належними документальними доказами,
при цьому позивач вказує, що
відповідач-1 сплатив лише 50 320,00 грн. (20%
від всієї суми товару).

Оскільки відповідальність покупця
була забезпечена відповідачем-2 на суму
2 012,80 грн. за Договором поруки, позивач
вимагає від відповідача-1 сплати
основного боргу в розмірі 199 267,20 грн.
(сума без урахування частини
солідарної заборгованості) та у
відповідача-2 - 2 012,80 грн.

За таких обставин, заявлені позивачем
вимоги про солідарне стягнення з
відповідачів суми боргу 201 280,00 грн. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.
Якщо внаслідок прострочення боржника
виконання зобов'язання втратило
інтерес для кредитора, він може
відмовитися від прийняття виконання і
вимагати відшкодування збитків.

Дії відповідача-1 є порушенням
договірних зобов'язань (ст. 610
Цивільного кодексу України), тому
відповідач-1 вважається таким, що
прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу
України), відповідно є підстави для
застосування встановленої законом
відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три процента річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно з п. 5.1. Договору поставки за
неналежне виконання або за невиконання
умов Договору сторони несуть згідно
чинного законодавства України та умов
Договору повну відповідальність.

За кожен день прострочення оплати
товару покупець зобов'язаний сплатити
постачальнику неустойку у вигляді пені
у розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від суми заборгованості (п. 5.2.).

Відповідно до п. 5.3. у випадку порушення
покупцем термінів оплати, обумовлених
у Договорі, він (покупець) сплачує
продавцю 24% річних від простроченої
суми за весь період до повного
погашення заборгованості.

Наданий позивачем розрахунок пені та 24%
річних, що підлягає стягненню з
відповідача-1, приймається судом як
вірний.

Крім того, позивач просив суд стягнути
з відповідача інфляційні в розмірі 1
710,88 грн. з урахуванням поданої заяви
про зменшення розміру інфляційних на
суму 503,20 грн. (2 214,08 грн. - 503,20 грн. = 1 710,88
грн.).

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Суд перевірив розрахунок позивача та
дійшов висновку стягнути з
відповідача-1 суму інфляційних в
розмірі 1 710,88 грн.

Оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про те, що заявлені позивачем
вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судовий збір покладається на
відповідачів. Зокрема, з відповідача-1
стягненню підлягає сума судового збору
в розмірі 4 433,19 грн., що складає 99,11% від
сплаченої суми судового збору, та
стягненню з відповідача-2 сума судового
збору в розмірі 39,80 грн., що складає 0,89%
від суми сплаченого судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 4, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Союз-3" (53623,
Дніпропетровська обл., Покровський р-н,
с. Январське, вул. Центральна, буд. 40-А,
код 30268889) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агротехносоюз" (03069, м. Київ, вул.
Кіровоградська, буд. 38/58, код 35840303) 199 267
(сто дев'яносто дев'ять тисяч двісті
шістдесят сім) грн. 20 коп. основного
боргу, 13 400 (тринадцять тисяч чотириста)
грн. 28 коп. 24% річних, 7 258 (сім тисяч
двісті п'ятдесят вісім) грн. 39 коп. пені,
1 710 (одну тисячу сімсот десять) грн. 88
коп. інфляційних, 4 433 (чотири тисячі
чотириста тридцять три) грн. 19 коп.
судового збору.

3. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро Трейд Юніон"
(02090, м. Київ, вул. Володимира Сосоюри,
буд. 6, оф. 301-А, код 37652846) з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення,
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротехносоюз" (03069,
м. Київ, вул. Кіровоградська, буд. 38/58,
код 35840303) 2 012 (дві тисячі дванадцять)
грн. 80 коп. основного боргу, 39 (тридцять
дев'ять) грн. 80 коп. судового збору.

Повне рішення складено 15.05.2014 р.

Суддя
О.Г. Удалова