ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

24 квітня 2014 р.

Справа № 902/328/14

за позовом:Сутисківської селищної ради
(просп. Перемоги, 21, смт. Сутиски,
Тиврівський район, Вінницька область,
23320)

до:Відкритого акціонерного товариства
"Завод Автоелектроапаратура" (вул.
Вінницька, 49, смт. Сутиски, Тиврівського
району,

про визнання права власності та
усунення перешкод в користуванні
майном

Головуючий суддя Бенівський В.І.

Cекретар судового засідання Рябоконь Т.

Представники

позивача : Сутисківська селищна
рада - селищний голова Дідух Л.Б.

відповідача : ВАТ "Завод
Автоелектроапаратура" - Ніколаєнко Є.В.,
довіреність від 31.03.2014 р.

ВСТАНОВИВ :

До господарського суду Вінницької
області надійшла позовна заява
Сутисківської селищної ради до
Відкритого акціонерного товариства
"Завод Автоелектроапаратура" про
визнання права власності пожежні
автомобілі: ЗІЛ-130-80, 1983 р.в., держномер
27-89 ВИЛ та ЗІЛ-133 Г1, 1979 р.в., держномер 33-66
ВИУ, про усунення перешкод у
користуванні та розпорядженні
пожежними автомобілями: ЗІЛ-130-80, 1983 р.в.,
держномер 27-89 ВИЛ та ЗІЛ-133 Г1, 1979 р.в.,
держномер 33-66 ВИУ, про зобов"язання МРЕВ
УДАІ УМВС України у Вінницькій області
зареєструвати спеціальні пожежні
автомобілі за власником Сутисківською
селищною радою та видати номерні знаки
і технічні паспорти на спірні
автомобілі.

Ухвалою суду від 24.03.2014 р. порушено
провадження у справі № 902/328/14 за
вказаним позовом та призначено судове
засідання на 24.04.2014 р.

В обгрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що згідно акта
приймання від 04.10.2001 року комісія,
створена відповідно до розпорядження
голови Сутисківської селищної ради
№10-р, передала на баланс Сутисківської
селищної ради пожежну частину з майном
згідно інвентаризаційного опису, за
залишковою вартістю на 01.10.2001 року 63,846
грн., зокрема були передані спірні
пожежні автомобілі. В 2007 р. правління
ВАТ "Завод Автоелектроапаратура" зняло
з обліку в Немирівському МРЕВ УДАІ УМВС
У Вінницькій області належні
Сутисківській селищній раді два
спеціальні - пожежні автомобілі. Крім
того позивачу було відмовлено МРЕВ
УДАІ УМВС України у Вінницькій області
в клопотанні поставити на облік дані
спеціальні автомобілі для їх цільового
використання мотивуючи відсутністю
свідоцтва на право власності на дані
автомобілі.

Тому Сутисківська селищна рада просить
визнати право власності на пожежні
автомобілі: ЗІЛ-130-80, 1983 р.в., держномер
27-89 ВИЛ та ЗІЛ-133 Г1, 1979 р.в., держномер 33-66
ВИУ, усунути перешкоди у користуванні
та розпорядженні пожежними
автомобілями: ЗІЛ-130-80, 1983 р.в., держномер
27-89 ВИЛ та ЗІЛ-133 Г1, 1979 р.в., держномер 33-66
ВИУ та зобов"язати МРЕВ УДАІ УМВС
України у Вінницькій області
зареєструвати спеціальні пожежні
автомобілі за власником Сутисківською
селищною радою та видати номерні знаки
і технічні паспорти на спірні
автомобілі.

Представник відповідача в судовому
засіданні визнала позовні вимоги,
повідомила, що спірні автомобілі
дійсно були передані на баланс
селишної ради в 2001 р. та списані з
балансу відповідача, крім того, ВАТ
"Завод Автоелектроапаратура" не
заперечує щодо реєстрації вказаних
автомобілів за власником
Сутисківською селищною радою.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши повноважних представників
позивача та відповідача, оцінивши
надані ними докази, суд вбачає, що
позовна заява подана обґрунтовано
частково.

За загальними правилами судового
процесу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог і заперечень
(ст. 33 ГПК України).

Виходячи з положень ст.ст. 1, 21 ГПК
України відповідачем у справі має бути
особа, яка порушує або оспорює права та
охоронювані законом інтереси позивача.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом прийшов
до висновку про часткове задовольнення
позовних вимог виходячи з наступного.

07 вересня 2001 року голова правління ВАТ
«Завод Автоелектроапаратура»
звернувся до Сутиськівського
селищного голови Тиврівського району
Вінницької області з листом, в якому
зазначив, що згідно Закону України «Про
внесення змін до Закону України щодо
передачі об'єктів права державної
власності у комунальну власність», а
також у зв'язку з важким економічним
станом на підприємстві, він просить
прийняти на баланс селищної ради
котельню ДКВР, 6,5/13, водопровідну очисну
станцію, дитячий садок на 320 місць, а
також пожежну частину, до складу якої
входять два спеціальні пожежні
автомобілі: ЗІЛ-130-80, 1983 року випуску,
держномер 27-89 ВИЛ та автомобіль ЗІЛ-133
ГІ, 1979 року випуску, держномер 33-66 ВИУ.

Згідно акта приймання від 04.10.2001 року
комісія, створена відповідно до
розпорядження голови Сутисківської
селищної ради №10-р, у складі голови
комісії Бондарчука Василя Івановича -
голови правління ВАТ
«Автоелектроапаратура», Конюхова
Михайла Васильовича - селищного голови,
Рябова Віктора Івановича - першого
заступника голови
райдержадміністрації, Заболотного
Миколи Андрійовича - головного
бухгалтера ВАТ
«Автоелектроапаратура», Синюк Лілії
Іванівни - головного бухгалтера
Сутисківської селищної ради, Назарика
Василя Михайловича - начальника
гарнізону пожежної охорони
Тиврівського району, Юрчака Олексія
Івановича - начальника пожежної
частини, Перетокіна Андрія
Олександровича - регіональне
відділення Фонду державного майна
провела обстеження майна, що
передавалось, та передала на баланс
Сутисківської селищної ради пожежну
частину з майном згідно
інвентаризаційного опису, за
залишковою вартістю на 01.10.2001 року 63 846
грн.

Рішенням Сутисківської селищної ради
від 19.09.2001 р. № 101 прийнято від
відповідача до комунальної власності
територіальної громади селища Сутиски
пожежну частину з майном, в тому числі
будівлю по вул. Вінницька, 51 та два
автомобілі: ЗІЛ-130-80, 1983 року випуску,
держномер 27-89 ВИЛ та ЗІЛ-133 ГІ, 1979 року
випуску, держномер 33-66 ВИУ.

Відповідно до листа № 2122 Тиврівського
РВ УМВС України у Вінницькій області
зазначені транспортні засоби, які були
зареєстровані за ВАТ "Завод
Автоелектроапаратура" 10.10.2007 р. зняті з
обліку у зв"язку з вибраковкою і на
даний час знаходяться на території
сільської пожежної команди
Сутисківської селищної ради.

З довідки № 642 від 23.04.2014 р. ВК
Сутисківської селищної ради
вбачається, що вказані автомобілі є в
наявності та перебувають на балансі
позивача.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові
належить право володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень статті 328
Цивільного кодексу України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно , якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Матеріали справи свідчать про
відсутність спору між позивачем та
відповідачем з приводу права власності
на спірне майно, це також
підтверджується визнанням позову
відповідачем, відсутності заперечень
з його боку стосовно майна.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про задоволення вимоги
позивача про визнанання права
власності Сутисківської селищної ради
на пожежні автомобілі: ЗІЛ-130-80, 1983 р.в.,
держномер 27-89 ВИЛ та ЗІЛ-133 Г1, 1979 р.в.,
держномер 33-66 ВИУ

Також позивачем заявлено вимогу щодо
усунення перешкод у користуванні та
розпорядженні пожежними автомобілями:
ЗІЛ-130-80, 1983 р.в., держномер 27-89 ВИЛ та
ЗІЛ-133 Г1, 1979 р.в., держномер 33-66 ВИУ.

Відповідно до ст. 386 ЦК України держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що
з вимогою про усунення перешкод у
користуванні та розпорядженні своїм
майном власник повинен звертатися до
особи, яка чинить такі перешкоди.

Особливістю подання позову в порядку
статті 391 Цивільного кодексу України є
те, що позивачем негаторного позову
може бути власник або титульний
володілець, у якого знаходиться річ і
щодо якої відповідач ускладнює
здійснення повноважень користування
або розпорядження, а відповідачем -
лише та особа, яка перешкоджає
позивачеві у здійсненні його законного
права користування чи розпорядження
річчю.

Для подання негаторного позову
достатньо, щоб дії та/або бездіяльність
порушували права власника і були
протиправними, тобто необхідною умовою
для застосування зазначеної статті є
доведеність факту здійснення
відповідачем перешкод у реалізації
позивачем права користування та
розпоряджання своїм майном, а також,
обґрунтування в чому полягають такі
перешкоди.

З правового аналізу вказаної норми
вбачається, що захист права власності
від порушень, які хоча і не пов'язані з
позбавленням володіння, здійснюється
за допомогою негаторного позову, який
подається власником за умови, що він
має майно у своєму володінні, однак
протиправна поведінка інших осіб
перешкоджає йому здійснювати права
користування та розпоряджання майном.
Як і віндикаційний позов, негаторний
позов є речово-правовим і може
застосовуватися лише у випадках
відсутності між позивачем та
відповідачем зобов'язальних відносин
та бути поданим щодо індивідуально
визначеного майна.

Разом з тим, оскільки підставою
негаторного позову є обставини, що
підтверджують право позивача на
користування і розпорядження майном,
вчинення відповідачем дій, які
перешкоджають позивачу
використовувати належні йому права та
позадоговірний характер наявних між
сторонами правовідносин, умовою
задоволення негаторгого позову є
встановлення факту протиправності дій
відповідача, що не залежить від
наявності його вини.

Отже, підставою для застосування
статті 391 Цивільного кодексу України до
спірних відносин є встановлення судами
як обставин наявності права позивача
на користування і розпорядження
майном, так і обставин протиправності
дій відповідача по відношенню до майна
позивача.

Аналогічний висновок міститься у
постанові Вищого господарського суду
України від 23.01.2012 у справі № 6/17-2330-2011.

Разом з тим, з матеріалів справи та
пояснень представників сторін
вбачається, що вищезазначені
транспортні засоби знаходяться в
фактичному користуванні Сутисківської
селищної ради, перебувають на її
балансі (довідка № 642 від 23.04.2014 р. ВК
Сутисківської селищної ради) і жодних
перешкод у користуванні та
розпорядженні автомобілями відповідач
не чинить.

Будь-яких доказів, що підтверджують
факт вчинення відповідачем перешкод у
користуванні позивачем автомобілями
суду не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про відмову позивачу в
задоволенні вимоги про усунення
перешкод у користуванні та
розпорядженні пожежними автомобілями:
ЗІЛ-130-80, 1983 р.в., держномер 27-89 ВИЛ та
ЗІЛ-133 Г1, 1979 р.в., держномер 33-66 ВИУ.

Також позивачем заявлено вимогу щодо
зобов"язання МРЕВ УДАІ УМВС України у
Вінницькій області зареєструвати
спеціальні пожежні автомобілі за
власником Сутисківською селищною
радою та видати номерні знаки і
технічні паспорти на спірні
автомобілі.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ГПК України до
складу учасників судового процесу
входять: сторони, треті особи, прокурор,
інші особи, які беруть участь у процесі
у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 21 ГПК України сторонами в
судовому процесі - позивачами і
відповідачами - можуть бути
підприємства та організації, зазначені
у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є
підприємства та організації, що подали
позов або в інтересах яких подано позов
про захист порушеного чи оспорюваного
права або охоронюваного законом
інтересу. Відповідачами є підприємства
та організації, яким пред'явлено
позовну вимогу.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про відмову позивачу в
задоволенні вимоги про зобов"язання
МРЕВ УДАІ УМВС України у Вінницькій
області зареєструвати спеціальні
пожежні автомобілі за власником
Сутисківською селищною радою та видати
номерні знаки і технічні паспорти на
спірні автомобілі, оскільки МРЕВ УДАІ
УМВС України у Вінницькій області не є
учасником провадження у справі №
902/328/14.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд, у визначеному законом порядку,
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського
процесуального кодексу України докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення для господарського суду не
є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Виходячи з наведених вище приписів
законодавства суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
заявлено обгрунтовано частково.

В судовому засіданні, відповідно до ст.
85 ГПК України, оголошено вступну та
резолютивну частини рішення (коротке
рішення).

Керуючись ст.ст. 1, 2, 3, 4-3, 4-5, 4-6, 12,
18-22, 28, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82 - 85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовільнити частково.

Визнати за Сутисківською селищною
радою (, просп. Перемоги,
21, смт. Сутиски, Тиврівський район,
Вінницька область, 23320, р/р 4423, МФО
802015 ГУДКСУ у Вінницькій області) право
власності на пожежні автомобілі:
ЗІЛ-130-80, 1983 р.в., держномер 27-89 ВИЛ та
ЗІЛ-133 Г1, 1979 р.в., держномер 33-66 ВИУ.

В задоволенні позовних вимог щодо
усунення перешкод у користуванні та
розпорядженні пожежними автомобілями:
ЗІЛ-130-80, 1983 р.в., держномер 27-89 ВИЛ та
ЗІЛ-133 Г1, 1979 р.в., держномер 33-66 ВИУ та
зобов"язанні МРЕВ УДАІ УМВС України у
Вінницькій області зареєструвати
спеціальні пожежні автомобілі за
власником Сутисківською селищною
радою та видати номерні знаки і
технічні паспорти на спірні автомобілі
відмовити.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Завод
Автоелектроапаратура" (,
вул. Вінницька, 49, смт. Сутиски,
Тиврівський район, Вінницька область,
р/р 5 в ПАТ "Райффайзен банк Аваль")
на користь Сутисківської селищної ради
(, просп. Перемоги, 21, смт.
Сутиски, Тиврівський район, Вінницька
область, 23320, р/р 4423, МФО 802015 ГУДКСУ
у Вінницькій області) 1 827,00 грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Копію рішення надіслати позивачу та
відповідачу рекомендованим листом з
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Повне рішення складено 28 квітня 2014 р.

Суддя
Бенівський В.І.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (просп. Перемоги, 21, смт.
Сутиски, Тиврівський район, Вінницька
область, 23320)

3 - відповідачу (вул. Вінницька, 49, смт.
Сутиски, Тиврівського району,