м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/5921/14 12.05.14
За позовомТовариства з обмеженою
«Метінвест-СМЦ»доТовариства з
обмеженою відповідальністю «УТЕК
Будівельна та торгова
компанія»простягнення 136 432,94 грн.Суддя
Представники сторін:
від позивача:Чайка К.П.від
відповідача:не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Метінвест-СМЦ»
(надалі - ТОВ «Метінвест-СМЦ»)
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «УТЕК
Будівельна та торгова компанія»
(надалі - ТОВ «УТЕК Будівельна та
торгова компанія») про стягнення 136 432,94
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
виконання умов договору поставки
№СФП-181/04/13 від 10.04.2013 р. позивач
здійснив поставку товару, а відповідач
належним чином грошове зобов'язання по
оплаті поставленого товару не виконав,
у зв'язку з чим виникла заборгованість
у розмірі 113 261,94 грн. Крім того,
позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача пені у розмірі
7 863,68 грн., штрафу у розмірі 11 326,19 грн., 3%
річних у розмірі 1 809,15 грн. та
інфляційних у розмірі 2 171,98 грн. за
прострочення виконання грошового
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 07.04.2014 р. порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
Представник позивача в судове
засідання з'явилася, вимоги ухвали суду
виконала частково, позовні вимоги
підтримала та просила позов
задовольнити повністю.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, витребувані
ухвалами суду докази та відзив на
позовну заяву не подав, про поважні
причини неявки суд не повідомив, хоча
про час і місце судового засідання був
належним чином повідомлений, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
№29472266, отриманим його представником
14.04.2014 р.

Таким чином, відповідач був належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи та мав достатньо часу
для підготовки до участі у судовому
засіданні, зокрема для залучення
кваліфікованої особи на представлення
власних інтересів в суді, а також для
підготування відзиву на позовну заяву
на виконання вимог ухвали суду.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався
протокол згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.04.2013 р. між ТОВ «Метінвест-СМЦ»
(постачальник) та ТОВ «УТЕК Будівельна
та торгова компанія» (покупець) було
укладено договір поставки №СФП-181/04/13
(надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору
постачальник зобов'язується передати у
встановлений у даному договорі термін
у власність покупця металопродукцію, а
покупець зобов'язується оплатити
вартість товару та прийняти його
відповідно до умов договору.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що
ціна, загальна кількість, асортимент та
розгорнута номенклатура товару, що
поставляється за цим договором,
визначається у рахунках-фактурах
постачальника або в інших додатках до
договору та у видаткових/залізничних
накладних постачальника.

Згідно з п. 3.5 Договору оплата товару
здійснюється покупцем шляхом
передоплати 100% вартості товару в
терміни, які вказані в
рахунках-фактурах постачальника. З
моменту зарахування на поточний
рахунок постачальника 100% оплати за
поставлений товар, або товар, що має
бути поставлений, ціна на товар не
підлягає зміні. Постачальник має право
поставити товар покупцю без
попередньої оплати. В цьому випадку
покупець оплачує поставлений товар у
розмірі 100% від вартості поставленого
товару протягом 3 днів з дати поставки.

На виконання умов Договору позивачем
було поставлено відповідачу товар на
суму 118 261,94 грн., що підтверджується
видатковою накладною №МКСФ0001223 від
05.09.2013 р.

Відповідач частково розрахувався за
поставлену продукцію, сплативши 5 000,00
грн., що підтверджується банківською
випискою з рахунку позивача.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем грошового
зобов'язання по оплаті поставленого
згідно Договору товару, у зв'язку з чим
позивач вказує на існування
заборгованості у розмірі 113 261,94 грн.

Договір є договором поставки, а відтак
між сторонами виникли правовідносини,
які підпадають під правове регулювання
Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи (видаткова накладна
№МКСФ0001223 від 05.09.2013 р.) підтверджується
передача відповідачу товару згідно
Договору на суму 118 261,94 грн.

Статтею 692 Цивільного кодексу України
визначено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530
Цивільного кодексу України, п. 3.5
Договору та видаткової накладної,
відповідач був зобов'язаний
розрахуватися за поставлений товар
протягом 3 днів з дати поставки.

Відповідачем частково оплачено
поставлений товар на суму 5 000,00 грн., що
підтверджується банківською випискою
з рахунку позивача.

Таким чином, заборгованість
відповідача за поставлений товар
становить 113 261,94 грн., а строк виконання
грошового зобов'язання на момент
розгляду справи настав.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача грошового
зобов'язання по сплаті на користь
позивача на підставі Договору за
переданий товар. Відповідачем вказана
заборгованість не спростована, доказів
її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

ТОВ «УТЕК Будівельна та торгова
компанія» обставин, з якими чинне
законодавство пов'язує можливість
звільнення його від відповідальності
за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ
«Метінвест-СМЦ» про стягнення з ТОВ
«УТЕК Будівельна та торгова компанія»
заборгованості у розмірі 113 261,94 грн. є
правомірними та обґрунтованими.

Крім того, позивачем заявлено вимогу
про стягнення з пені у розмірі 7 863,68
грн., штрафу у розмірі 11 326,19 грн., 3%
річних у розмірі 1 809,15 грн. та
інфляційних у розмірі 2 171,98 грн. за
прострочення виконання грошового
зобов'язання у період з 09.08.2013 р. по
19.03.2014 р.

Судом встановлено, що відповідач у
встановлений строк свого обов'язку по
перерахуванню коштів не виконав,
допустивши прострочення виконання
грошового зобов'язання, тому дії
відповідача є порушенням зобов'язання
(ст. 610 Цивільного кодексу України), і
він вважається таким, що прострочив (ст.
612 Цивільного кодексу України),
відповідно є підстави для застосування
встановленої законом
відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
різновидом якої є штраф та пеня.

Частиною 2 ст. 549 Цивільного кодексу
України встановлено, що штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно із п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Одночасне стягнення з учасника
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції України, оскільки
згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу
України пеня та штраф є формами
неустойки, а відповідно до статті 230
Господарського кодексу України -
видами штрафних санкцій, тобто не є
окремими та самостійними видами
юридичної відповідальності. У межах
одного виду відповідальності може
застосовуватися різний набір санкцій.

Викладене підтверджується постановами
Верховного Суду України від 28.02.2011 р. у
справі №23/225 та 27.04.2012 р. у справі
№06/5026/1052/2011.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що за
прострочення строків оплати товару,
встановлених в договорі та в додатках
до нього, покупець сплачує
постачальникові пеню в розмірі 0,5% від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочки за весь період
прострочення. Крім сплати пені за той
самий період покупець сплачує
постачальникові штраф у розмірі 10% від
суми неоплаченого товару в зазначені в
договорі та додатках до нього строки.

Відтак, умовами Договору та
Господарського кодексу України
передбачено цивільно-правову
(господарсько-правову)
відповідальність за порушення умов
Договору у вигляді сплати пені та
штрафу.

Враховуючи, що судом встановлено факт
прострочення виконання зобов'язання з
оплати поставленого товару, то
правомірним є стягнення з відповідача
штрафу у розмірі 11 326,19 грн. (113 261,94
грн.*10%).

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Суд перевірив наданий позивачем
розрахунок та вважає за можливе
стягнути з відповідача пеню у розмірі 7
863,68 грн., 3% річних у розмірі 1 809,15 грн. та
інфляційні у розмірі 2 171,98 грн. за
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність повного
задоволення позовних вимог та
стягнення з ТОВ «УТЕК Будівельна та
торгова компанія» на користь ТОВ
«Метінвест-СМЦ» заборгованості у
розмірі 113 261,94 грн. штрафу у розмірі 11
326,19 грн., пені у розмірі 7 863,68 грн., 3%
річних у розмірі 1 809,15 грн. та
інфляційних у розмірі 2 171,98 грн.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Метінвест-СМЦ» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «УТЕК Будівельна та
торгова компанія» (04116, м. Київ, вул.
Ванди Василевської, 18;
ідентифікаційний код 31958298) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Метінвест-СМЦ» (01004,
м. Київ, вул. Крутий Узвіз, 7;
ідентифікаційний код 32036829)
заборгованість у розмірі 113 261 (сто
тринадцять тисяч двісті шістдесят
одна) грн. 94 коп., штраф у розмірі 11 326
(одинадцять тисяч триста двадцять
шість) грн. 19 коп., пеню у розмірі 7 863 (сім
тисяч вісімсот шістдесят три) грн. 68
коп., 3% річних у розмірі 1 809 (одна тисяча
вісімсот дев'ять) грн. 15 коп., інфляційні
у розмірі 2 171 (дві тисячі сто сімдесят
одна) грн. 98 коп. та судовий збір у
розмірі 2 728 (дві тисячі сімсот двадцять
вісім) грн. 66 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 16.05.2014 р.

Суддя
В.П. Босий