м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/6270/14 13.05.14
За позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ»
До Страхового товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія»
Про стягнення 5 554,64 грн.
Суддя
Представники сторін:
Від позивача: Бабюк Т.П. представник за
довіреністю № 521/13 від 10.06.13.
Від відповідача: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляд Господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
«Страхова група «Ю.БІ.АЙ» (далі -
позивач) до Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» (далі - відповідач) про
стягнення 5 554,64 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачем, як страховиком виплачено
страхувальнику страхове
відшкодування, внаслідок чого
позивачем в порядку статті 27 Закону
України "Про страхування" та статей 993,
1191 Цивільного кодексу України отримано
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.04.14. порушено провадження у
справі № 910/6270/14 та призначено її до
розгляду на 13.05.14.
В судовому засіданні 13.05.14.
представником позивача підтримано
свої позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача в судове
засідання 13.05.14. не з'явився, проте 28.04.14.
через відділ діловодства суду подав
письмовий відзив на позовну заяву, в
якому проти позову заперечує та вказує
на те, що розмір страхового
відшкодування повинен враховувати
розмір франшизи та становити 4 554,64 грн.
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, враховуючи предмет
спору, а також доказове наповнення
матеріалів справи, суд вважає за
можливе розглянути справу за наявними
в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК
За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд в
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення
у справі № 910/6270/14.
В судовому засіданні 13.05.14. судом
проголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -
21.09.12. між позивачем (Страховиком) та
ОСОБА_2 (Страхувальником) було укладено
Договір № 202-0030/12ЖТ (далі - Договір),
відповідно до якого позивач прийняв
під страховий захист автомобіль марки
Nissan, д.р.н. НОМЕР_1.
04.10.12. внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, що сталась в м. Житомирі на вул.
Східній в районі перехрестя з вул.
Б.Тена, автомобіль марки Nissan, д.р.н.
НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження,
що підтверджується довідкою № 9082856.
Дана дорожньо-транспортна пригода
сталась внаслідок порушення водієм
автомобіля марки Audi100, д.р.н. НОМЕР_2
ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху
України, що встановлено постановою
Бородянського районного суду
Київської області від 13.02.13. в
адміністративній справі № 360/244/13-п.
Відповідно до висновку № 243
експертного товарознавчого
дослідження від 10.10.12., вартість
відновлювального ремонту автомобіля
марки Nissan, д.р.н. НОМЕР_1 з урахуванням
коефіцієнту фізичного зносу склала 6
На підставі страхового акту № 0079/12 від
28.11.12. позивач, виконуючи свої
зобов'язання за Договором, сплатив суму
страхового відшкодування у розмірі 5
554,64 грн., що підтверджується платіжними
дорученнями № 5228 від 28.11.12. (належним
чином завірена копія якого наявна в
матеріалах справи).
Вказане платіжне доручення є реальним
підтвердженням виплати суми
страхового відшкодування
страхувальнику (вказану правову
позицію викладено в постанові Вищого
господарського суду України від 23.08.11. у
справі № 42/92).
Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
Таким чином, до позивача перейшло в
межах суми 5 554,64 грн. право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
З полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/5247038 (наданого
відповідачем разом з письмовим
відзивом на позову заяву) вбачається,
що транспортний засіб - автомобіль
марки Audi100, д.р.н. НОМЕР_2, яким
спричинено ДТП, застрахований у
Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.
Таким чином, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.
Вина ОСОБА_3, який керував автомобілем
марки Audi100, д.р.н. НОМЕР_2, встановлена у
судовому порядку.
Відповідно до статті 993 Цивільного
кодексу України та статті 27 Закону
України "Про страхування" до позивача
перейшло у межах фактично здійсненої
страхової виплати право вимоги, яке
страхувальник має до особи,
відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до статті 1166 Цивільного
кодексу України майнова шкода, завдана
неправомірними діями майну особи
відшкодовується у повному обсязі
особою, яка її завдала. Статтею 1188
Цивільного кодексу України
передбачено, що шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки відшкодовується
Згідно пункту 2 статті 1187 Цивільного
кодексу України, шкода завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
Розмір франшизи, тобто суми, на яку
зменшується страхове відшкодування за
шкоду, заподіяну майну потерпілих,
встановленої полісом № АВ/5247038
становить 1 000,00 грн. Строк дії з 18.04.12. по
17.04.13. При цьому, ліміт відповідальності
на одного потерпілого за шкоду,
заподіяну майно за вказаним полісом
становить 50 000,00 грн.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23.03.2012 р. «Про судове рішення»
рішення господарського суду має
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого: чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин; яка правова кваліфікація
відносин сторін, виходячи з фактів,
установлених у процесі розгляду
справи, та яка правова норма підлягає
застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Отже, суд дає самостійну оцінку доказам
на підставі чинного законодавства і не
зв'язаний позицією сторін.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Таким чином, оцінивши подані докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
щодо стягнення з відповідача
страхового відшкодування в порядку
регресу підлягають частковому
задоволенню в розмірі 4 554,64 грн. (5 554,64
грн. - 1 000,00 грн.).

Відповідно до положень ст. 49 ГПК
України витрати, пов'язані з розглядом
справи, покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
32, 33, 34, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути зі Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» (04070, м. Київ, вул.
Костянтинівська, 56, офіс 13; 03067, м. Київ,
вул. І.Лепсе,4; ідентифікаційний код
21130899) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
група «Ю.БІ.АЙ» (04112, м. Київ, вул.
Дегтярівська, б. 48, офіс 708;
ідентифікаційний код 31113488) 4 554 (чотири
тисячі п'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 64
коп. - страхового відшкодування в
порядку регресу, 1 497 (одну тисячу
чотириста дев'яносто сім) 88 коп. - витрат
по сплаті судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 15.05.14.

Суддя

Т.М. Ващенко