ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2014 р.
Справа № 911/1028/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О.
Д.

за участю представників учасників
процесу:

від позивача: Бугаренко Т. В.
(довіреність № 8 від 11.03.2014 р.);

від відповідача: не з'явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Солідус", м.
Дніпропетровськ

до Підприємства Укоопспілки
„Броварський завод торговельного
машинобудування", м. Бровари

про стягнення 40 076, 00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ „Солідус" звернулось в
господарський суд Київської області із
позовом до Підприємства Укоопспілки
„Броварський завод торговельного
машинобудування" про стягнення 40 076, 00
грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем
невиконанням відповідачем свого
обов'язку щодо передачі майна в оренду
згідно договору № 202 оренди об'єкта
нерухомості від 23.12.2013 р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 31.03.2014 р. порушено
провадження у справі № 911/1028/14 за
позовом ТОВ „Солідус" до Підприємства
Укоопспілки „Броварський завод
торговельного машинобудування" про
стягнення 40 076, 00 грн. і призначено її
розгляд у судовому засіданні за участю
представників учасників процесу на
09.04.2014 р.

07.04.2014 р. до канцелярії суду від
позивача надійшов лист № 09 від 07.04.2014 р.
із доданими до нього документами на
виконання вимог суду, що долучені судом
до матеріалів справи.

07.04.2014 р. до канцелярії суду від
відповідача надійшов відзив № 38 від
07.04.2014 р. на позовну заяву, у якому він
просить суд відмовити позивачу у
задоволенні позову повністю.

09.04.2014 р. у судовому засіданні судом
оголошено перерву до 23.04.2014 р.

23.04.2014 р. перед судовим засіданням до
канцелярії суду від відповідача
надійшло клопотання № 48 від 23.04.2014 р.
про розгляд справи без участі
представника відповідача, у якому він
просить у зв'язку із неможливістю явки
у судове засідання розглянути справу
без участі його повноважного
представника.

23.04.2014 р. у судовому засіданні
представник позивача надав документи,
витребувані судом, та усні пояснення
щодо своїх позовних вимог, позовні
вимоги підтримав, вважає їх
обґрунтованими і правомірними та
такими, що підлягають задоволенню з
підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, хоча про судове
засідання був повідомлений належним
чином, про причини своєї неявки у
судове засідання суд повідомив, відзив
на позовну заяву та інші документи,
витребувані судом, надав.

За наслідками судового засідання судом
оголошено вступну і резолютивну
частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників
учасників процесу, дослідивши наявні у
матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2013 р. між позивачем та відповідачем
було укладено договір № 202 оренди
об'єкта нерухомості, згідно умов п. 1.1.
якого орендодавець передає, а орендар
приймає у строкове платне користування
окремо іизначене майно - нежитлове
приміщення загальною площею 2 003, 8 кв. м.,
а саме:

- приміщення № 6 загальною площею
868, 2 кв. м;

- приміщення № 12 загальною площею 1
130, 5 кв. м;

- приміщення № 15 загальною площею
5, 1 кв. м, що розташовані на першому
поверсі будівлі (Літера 17 і 18 Дільниця
тарна і пластику) за адресою: Київська
область, м. Бровари, вул. Красовського,
16.

Для визначення меж об'єкта оренди,
сторони можуть додавати план
розміщення нежитлового приміщення з
позначенням на ньому контурів об'єкта
оренди, що є невід'ємною частиною
даного договору.

Згідно п. 2.1. договору орендодавець
зобов'язується передати орендарю
об'єкт оренди 01 лютого 2014 р. за актом
приймання-передачі об'єкта оренди (що є
невід'ємною частиною даного договору),
в якому сторони зазначають склад
об'єкта оренди, його стан на момент
передачі в оренду та інше.

Відповідно до п. 2.2.договору орендар
вступає в строкове платне користування
об'єктом оренди з моменту підписання
сторонами акту приймання-передачі.

Пунктом 2.5. договору обов'язок зі
складання акту приймання-передачі
об'єкту оренди покладається на
орендодавця.

Пунктом 4.1. договору визначено строк
його дії, згідно якого цей договір
набуває чинності з 23 грудня 2013 р. та діє
до 01 грудня 2016 р. (включно).

У січні 2014 р. відповідач звернувся до
позивача із листом № 5/1 від 15.01.2014 р., у
якому він просив у зв'язку із
неможливістю передати об'єкт оренди у
встановлений договором строк
перенести дату передачі об'єкта оренди
в користування на 01 травня 2014 р.

У січні 2014 р. у відповідь на лист № 5/1
від 15.01.2014 р. позивач звернувся до
відповідача із листом № 01/1 від 22.01.2014 р.,
у якому зазначив, що перенесення дати
передачі об'єкта оренди в користування
на 01.05.2014 р. є неможливим.

У січні 2014 р. відповідач звернувся до
позивача із листом № 9/1 від 30.01.2014 р., у
якому він повторно просив у зв'язку із
неможливістю передати об'єкт оренди у
встановлений договором строк
перенести дату передачі об'єкта оренди
в користування на 01 травня 2014 р.

У лютому 2014 р. у відповідь на лист № 9/1
від 30.01.2014 р. позивач звернувся до
відповідача із листом № 03/1 від 05.02.2014 р.,
у якому просив у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги сплатити штраф
у розмірі 40 076, 00 грн.

Регулювання відносин, що виникають у
зв'язку із орендою майна здійснюється
Господарським кодексом України,
Цивільним кодексом України, іншими
нормативно-правовими актами і
безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
визначено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу
України за договором оренди одна
сторона (орендодавець) передає другій
стороні (орендареві) за плату на певний
строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 765 цього ж кодексу
передбачено, що наймодавець
зобов'язаний передати наймачеві майно
у користування негайно або у строк,
встановлений договором найму.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України закріплено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж
кодексу у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу
передбачено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що
штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 551 цього ж кодексу
передбачено, якщо предметом неустойки
є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу
України штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу
у разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 8.6. договору передбачено, що у
разі, якщо орендодавець не виконав
обов'язку щодо передачі об'єкту оренди
орендарю у строки передбачені п. 2.1
цього договору, орендодавець
зобов'язаний сплатити орендарю штраф у
розмірі 40 076, 00 грн.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

У процесі розгляду справи відповідачем
у відповідності до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України не було
надано суду жодних належних та
допустимих доказів, що б
підтверджували виконання ним свого
обов'язку щодо передачі майна в оренду
згідно договору № 202 оренди об'єкта
нерухомості від 23.12.2013 р.

Отже, вимоги позивача про стягнення із
відповідача штрафу у розмірі 40 076, 00 грн.
за договором № 202 оренди об'єкта
нерухомості від 23.12.2013 р. є законними і
обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
обставини справи, позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Підприємства
Укоопспілки „Броварський завод
торговельного машинобудування"
(ідентифікаційний код 01728991) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Солідус"
(ідентифікаційний код 36962267) 40 076 (сорок
тисяч сімдесят шість) грн. 00 (нуль) коп.
штрафу та судові витрати 1 827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
(нуль) коп. судового збору.

Суддя
В. М. Бацуца

Повний текст рішення підписаний

30 квітня 2014 р.