ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2014 року Справа №
904/1408/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Павловського П.П.- доповідача

суддів: Науменка І.М., Кузнецова В.О.

при секретарі судового засідання:
Петровській А.В.

за участю представників сторін:

від відповідача: Лабовкін О.О.,
довіреність №б/н від 20.03.14,
представник;

від позивача: представник у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

розглянувши апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "ПАРК ПРОДАКШН"

на ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 06.03.2014
року

по справі № 904/1408/14

за позовом ОСОБА_2, м. Кривий Ріг,

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПАРК ПРОДАКШН", м.
Дніпропетровськ

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою, в якій
просить суд визнати недійсним рішення
загальних зборів учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю "ПАРК
ПРОДАКШН" оформлене протоколом від
10.02.2014 року № 1/02-14.

Позовні вимоги, мотивовані тим, що
оскаржуване рішення загальних зборів
учасників ТОВ "ПАРК ПРОДАКШН", яким
звільнено директора товариства та
призначено на його посаду іншу особу,
прийнято з порушенням вимог чинного
законодавства та статуту товариства,
оскільки Позивач, як учасник
товариства, що володіє часткою в
розмірі 10 % статутного капіталу, не був
повідомлений про час та місце
проведення загальних зборів, особисто
не прийняв участі в їх проведенні, та не
надавав повноважень щодо
представництва своїх інтересів іншим
особам.

06.03.2014 року Позивачем подано заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на комплекс будівель
санаторія-профілакторія, що
розташований за адресою:
Дніпропетровська область, місто Кривий
Ріг, вулиця Отто Брозовського, будинок
№ 48, та заборони Відповідачу
відчужувати зазначений вище комплекс
будівель санаторія-профілакторія.

Заява мотивна тим, що після прийняття
оскаржуваного рішення, яке спрямовано
на незаконну зміну виконавчого органу
товариства, Відповідач вчиняє дії,
спрямовані на відчуження наведеного в
клопотання майна, що підтверджується
доданими у справу оголошеннями, які
розміщені як в мережі Інтернет, так і в
друкованій пресі.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 06.03.14р.
(суддя Ліпинський О.В.) клопотання
позивача задоволено частково.

Заборонено товариству з обмеженою
відповідальністю "ПАРК ПРОДАКШН"
відчужувати 93/100 частки комплексу
будівель санаторія-профілакторія, що
розташований за адресою:
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. Отто Брозовського, б. 48.

В решті клопотання відмовлено.

Ухвала мотивовано тим, що ст. ст. 66, 67
ГПК України передбачено можливість
забезпечення позову, враховуючи доводи
позивача та предмет позову.

Не погодившись з зазначеною
ухвалою, товариство з обмеженою
відповідальністю "ПАРК ПРОДАКШН",
звернулось з апеляційною скаргою до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду в якій вважає, що
ухвалу суду першої інстанції винесено
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржувану ухвалу та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні заяви про вжиття заходів
забезпечення позову відмовити.

Так, скаржник наполягає на тому, що
відсутні підстави передбачені ст. 66 ГПК
України, для задоволення заяви про
вжиття заходів до забезпечення позову.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
24.03.14р. апеляційну скаргу призначено до
розгляду.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не
надав та не використав своє право бути
присутнім у судовому засіданні, хоча
належним чином повідомлявся про час та
місце розгляду даної справи згідно з
вимогами Інструкції з діловодства в
господарських судах України.

В судовому засіданні 05.05.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Судова колегія, розглянувши наявні
матеріали, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування норм
матеріального та процесуального права
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів оскарження
по даній справі, ОСОБА_2 (надалі -
Позивач) звернувся до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовною заявою, в якій просить суд
визнати недійсним рішення загальних
зборів учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю "ПАРК
ПРОДАКШН" оформлене протоколом від
10.02.2014 року № 1/02-14.

Заявлені позовні вимоги, мотивовані
тим, що оскаржуване рішення загальних
зборів учасників ТОВ "ПАРК ПРОДАКШН",
яким звільнено директора товариства та
призначено на його посаду іншу особу,
прийнято з порушенням вимог чинного
законодавства та статуту товариства,
оскільки Позивач, як учасник
товариства, що володіє часткою в
розмірі 10 % статутного капіталу, не був
повідомлений про час та місце
проведення загальних зборів, особисто
не прийняв участі в їх проведенні, та не
надавав повноважень щодо
представництва своїх інтересів іншим
особам.

06.03.2014 року Позивачем подано заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на комплекс будівель
санаторія-профілакторія, що
розташований за адресою:
Дніпропетровська область, місто Кривий
Ріг, вулиця Отто Брозовського, будинок
№ 48, та заборони Відповідачу
відчужувати зазначений вище комплекс
будівель санаторія-профілакторія.

Заява мотивна тим, що після прийняття
оскаржуваного рішення, яке спрямовано
на незаконну зміну виконавчого органу
товариства, Відповідач вчиняє дії,
спрямовані на відчуження наведеного в
клопотання майна, що підтверджується
доданими у справу оголошеннями, які
розміщені як в мережі Інтернет, так і в
друкованій пресі.

За наслідками розгляду заяви позивача
місцевим господарським судом винесена
оскаржувана ухвала про часткове
задоволення клопотання позивача та
вжиття заходів забезпечення позову
шляхом заборони товариству з обмеженою
відповідальністю "ПАРК ПРОДАКШН"
відчужувати 93/100 частки комплексу
будівель санаторія-профілакторія, що
розташований за адресою:
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. Отто Брозовського, б. 48.; в
решті клопотання - відмовлено.

Відповідно до статті 66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Статтею 67 Господарського
процесуального кодексу України
визначено перелік заходів
забезпечення позову. Зокрема, позов
забезпечується накладанням арешту на
майно, що належить відповідачеві,
забороною відповідачеві вчиняти певні
дії (стаття 67 ГПК України в редакції на
дату прийняття оскаржуваної ухвали).

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу.

Зазначене узгоджується з правовою
позицією Вищого господарського суду
України, наведеною у пункті першому
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 16 "Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову".

Такої ж правової позиції щодо
вирішення питання про забезпечення
позову дотримується і Верховний Суд
України (пункт 45 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24 жовтня 2008
року № 13 "Про практику розгляду судами
корпоративних спорів").

Отже, єдиною підставою забезпечення
позову статтею 66 Господарського
процесуального кодексу України
визначено гарантію реального
виконання рішення господарського суду.
У свою чергу, заходи забезпечення
позову можуть бути вжиті судом лише в
межах предмета позову
(матеріально-правової вимоги позивача
до відповідача, стосовно якої позивач
просить прийняти судове рішення).

У спірних відносинах предметом позову
є вимога про визнання недійсними
рішень загальних зборів учасників
товариства про зміну керівника
товариства (про звільнення з посади
директора товариства ОСОБА_2 та про
призначення на посаду директора
товариства іншої особи). Відтак, вжиття
заходів забезпечення позову шляхом
заборони товариству відчужувати певне
нерухоме майно не перебуває у зв'язку з
предметом заявленої позовної вимоги.

Місцевий господарський суд, приймаючи
оскаржувану ухвалу, наведеного не
врахував, не дослідив, яким чином
невжиття такого заходу забезпечення
позову, у випадку задоволення позовних
вимог, утруднить виконання або
призведе до неможливості виконання
рішення суду у справі чи яким чином
його вжиття забезпечить фактичне
виконання рішення суду.

Разом з тим, вжитий місцевим
господарським судом оскаржуваною
ухвалою господарського суду захід
забезпечення позову жодним чином не
спроможний забезпечити фактичне
виконання рішення суду у даній справі в
разі задоволення позову, оскільки
судове рішення про визнання недійсними
рішень загальних зборів засновників
(учасників) товариства з обмеженою
відповідальністю "ПАРК ПРОДАКШН"
оформлених протоколом № 1/02-14 від
10.02.14р., не потребує його фактичного
виконання у порядку, передбаченому
статтею 115 Господарського
процесуального кодексу України.

Посилаючись на пункт 5.7.3. рекомендацій
президії Вищого господарського суду
України від 28.12.2007 року № 04-5/14 "Про
практику застосування законодавства у
розгляді справ, що виникають з
корпоративних відносин", відповідно до
якого, якщо у господарського суду є
підстави вважати, що діями виконавчого
або іншого органу, рішення про обрання
якого оспорюється, може бути погіршено
фінансовий стан господарського
товариства або доведено його до
стійкої неплатоспроможності, суд
вправі забезпечити позов шляхом
заборони відчуження основних засобів,
нерухомого майна та іншого визначеного
майна товариства, чітко визначивши в
ухвалі про забезпечення позову перелік
майна, відчуження якого забороняється,
судом першої інстанції в оскаржуваній
ухвалі не наведено доводів з
посиланням на докази в їх
підтвердження щодо наявності
відповідних обставин, які слугували б
підставою дійти висновку про
необхідність забезпечення позову
шляхом заборони відчуження нерухомого
майна.

На наявність обставин, які б свідчили
про можливе погіршення фінансового
стану відповідача або про доведення
його до стійкої неплатоспроможності,
не посилався і позивач. Відповідні
докази відсутні в матеріалах
оскарження ухвали по справі, що
надійшли з господарського суду першої
інстанції, тобто, були відсутні на дату
прийняття оскаржуваної ухвали. Такі
докази не були надані позивачем і при
здійсненні апеляційного провадження
за скаргою відповідача на оскаржувану
ухвалу.

Окрім того, достатньо обґрунтованим
для забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову.

Так, обставини, на які позивач послався
в обґрунтування заяви про забезпечення
позову, є лише припущеннями щодо
потенційної можливості відповідача
здійснити відчуження майна товариства.

Отже, виходячи з досліджених
апеляційним господарським судом
матеріалів оскарження ухвали по справі
та наведених вище положень, колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
у спірних відносинах підстав для
застосування статті 66 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, апеляційна скарга товариства з
обмеженою відповідальністю "ПАРК
ПРОДАКШН" на ухвалу господарського
суду Дніпропетровської області від
06.03.2014 року у даній справі підлягає
задоволенню, а ухвала господарського
суду Дніпропетровської області від
06.03.2014 року у даній справі підлягає
скасуванню, як така, що прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-106
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський суд
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "ПАРК
ПРОДАКШН" - задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 06.03.14р. у
справі № 904/1408/14 - скасувати.

Відмовити в задоволені заяви ОСОБА_2
про вжиття заходів забезпечення
позову.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "ПАРК ПРОДАКШН"
витрати по оплаті судового збору за
подання апеляційної скарги у сумі 609
(шістсот дев'ять) грн. 00 коп, видати
наказ.

Видачу наказу доручити господарському
суду Дніпропетровської області.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України.

Повна постанова складена 13.05.2014р.

Головуючий судді
П.П.Павловський

Суддя
І.М. Науменко

Суддя
В.О. Кузнецов

.