ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.05.14р. Справа № 904/2398/14

За позовом Приватного підприємства
фірма "Юкон Агро", (с. Наталине,
Красноградський район, Харківська
область)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Капітал", (м.
Кривий Ріг, Дніпропетровська область)

про стягнення 45 172,78 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: Костиря Г.А. -
представник (дов. № б/н від 04.05.11р.)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ
СПОРУ:

Приватне підприємство фірма "Юкон Агро"
(далі-позивач) звернулось до
господарського суду із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Капітал"
(далі-відповідач) про стягнення 45 172, 78
грн.

Сума позову складається з наступних
сум: 40 537, 98 грн. - основний борг, 2 598, 87
грн. - пеня, 533, 43 грн. - інфляційні втрати,
1 502, 50 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем зобов'язань за
договором поставки № 230812/1 від 23.08.2012р.,
в частині повного та своєчасного
розрахунку за поставлений товар.

У судовому засіданні 29.04.14р. від
представника позивача наданий витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців №
18571934 від 23.04.14р. для приєднання до
матеріалів справи.

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців за № 18571934 станом
23.04.14 року юридичне місцезнаходження
відповідача (Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агро-Капітал") - 50029,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, Жовтневий район, вул. Ногіна, буд. 21,
прим. 1 - куди і направлялись ухвали
суду.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, витребувані судом документи
не надав, причину неявки суду не
повідомив, але був належним чином
повідомлений про час і місце судового
засідання.

За таких обставин господарський суд
вважає, що відповідач не скористався
своїм правом на участь представника у
судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

При цьому, суд вважає достатніми
матеріали справи для слухання справи у
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
було оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши доводи представника
позивача, оцінивши докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.08.2012 року між Приватним підприємством
фірмою "Юкон Агро", як продавець, та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агро-Капітал", як
покупець, було укладено договір
поставки № 230812/1.

Даний договір дійсний з моменту
підписання до 31 грудня 2012 року (п. 7
договору поставки).

Згідно п. 1.1. договору поставки,
продавець зобов'язується передати
узгодження партіями покупцеві
продукцію: макуха соєва, надалі "Товар",
зазначену у додатках: додаткових
угодах, специфікаціях, видаткових
накладних та рахунках-фактури на кожну
партію товару, які є його невід'ємною
частиною, а покупець зобов'язується
прийняти і оплатити кожну партію
товару. Товар передається (приймається)
за відсутності будь-якого примусу.
Обидві сторони є невід'ємно
незалежними юридично та фізично мають
достатню інформацію про такі товари, а
також ціни, що склалися на ринку
ідентичних (однорідних) товарів (пп. 1.20.1
Закон про податок на прибуток).

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. договору
поставки, кількість, ціна, вартість
товару визначається згідно рахунків
фактур та видаткових накладних на
кожну партію товару. Порядок
пред'явлення претензій з якості
регулюється законодавством України.
Претензії з якості пред'являються
відповідно до законодавчих актів
України.

Пунктом 3.1. договору поставки
встановлено, що продавець відпускає
товар покупцю протягом 3 днів з моменту
погодження сторонами асортименту, ціни
та кількості товару.

Товар вважається прийнятим по
кількості відповідно до
товаро-транспортних документів.
Претензії з кількості пред'являються
відповідно до законодавчих актів
України (п. 3.4. договору поставки).

Для отримання товару покупець
направляє свого представника з
довіреністю встановленого зразка на
право отримання товару (п. 3.5. договору
поставки).

Згідно п. 3.7. договору поставки,
розрахунки здійснюються на умовах
відстрочки платежу протягом 7
календарних дня з моменту поставки
товару. Дата поставки товару
визначається датою підпису накладної
або за письмовим узгодженням сторін
іншим чином.

У відповідності до п. 3.8. договору
поставки, оплата здійснюється шляхом
перерахування грошей на поточний
рахунок продавця.

Позивач зазначає, що відповідно до
договору Приватним підприємством
фірмою "Юкон Агро" було відпущено
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Агро-Капітал" 35
620 кг. макухи соєвої на загальну суму 174
537 грн. 98 коп. з ПДВ та виставлено
рахунок - фактуру № 324 від 27.08.2012р., який
додається до позовної заяви (а.с. 14).

Вказаний товар був прийнятий
відповідачем, що підтверджується
накладною № 324 від 27.08.2012р. (а.с. 15),
довіреністю на отримання ТМЦ ЯПП № 0251
від 27.08.2012р. (а.с. 16) та
товарно-транспортною накладною № 521
від 27.08.2012р. (а.с. 18).

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач свої зобов'язання виконав
частково та здійснив часткову оплату
товару, про що свідчить банківські
виписки з рахунку позивача, за якою
відповідач здійснив часткову оплату
товару за договором, згідно
рахунку-фактури позивача № 324 від
27.08.2012р., а саме:

- від 04.10.2012 року, у розмірі 20 000 грн. 00
коп.;

- від 05.11.2012 року, у розмірі 20 000 грн. 00
коп.;

- від 07.11.2012 року, у розмірі 10 000 грн. 00
коп.;

- від 14.11.2012 року, у розмірі 20 000 грн. 00
коп.;

- від 29.11.2012 року, у розмірі 10 000 грн. 00
коп.;

- від 12.12.2012 року, у розмірі 10 000 грн. 00
коп.;

- від 21.01.2013 року, у розмірі 10 000 грн. 00
коп.;

- від 10.01.2013 року, у розмірі 10 000 грн. 00
коп.;

- від 04.01.2013 року, у розмірі 24 000 грн. 00
коп.

Всього відповідачем було сплачено 134 000
грн. 00 коп.

Таким чином, у відповідача перед
позивачем виникла прострочена
заборгованість з оплати отриманого
товару, у розмірі 40 537,98 грн.

06.03.2014 року позивачем на адресу
відповідача була направлена вимога № 1
про сплату суми заборгованості.

Вказані вимоги були залишені
відповідачем без відповіді та
задоволення.

На підставі викладеного позивач
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість за отриманий товар у
розмірі 40 537,98 грн.

Доказів виконання по оплаті за
договором поставки № 230812/1 від 23.08.12р. на
загальну суму 40 537,98 грн. на момент
розгляду спору відповідач не надав,
доводи позивача, наведені в
обґрунтування позову, не спростував.

Приймаючи рішення господарський суд
виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
вiд зобов'язання або одностороння змiна
його умов не допускається, якщо iнше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином вiдповiдно до умов договору та
вимог цього Кодексу, iнших актiв
цивiльного законодавства. Якщо у
зобов'язаннi встановлений строк (термiн)
його виконання, то воно пiдлягає
виконанню у цей строк (термiн).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Викладене є підставою для задоволення
позову в частині стягнення основного
боргу у сумі 40 537,98 грн.

Згідно п. 5.3. договору поставки,
покупець за прострочення сплати
вартості товару сплачує продавцю пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, діючої на момент прострочки
оплати, за кожен день прострочки оплати
від неоплаченої суми.

На підставі п. 5.3. договору поставки
позивач просить суд стягнути з
відповідача пеню за період з 07.10.2013 року
по 07.04.14 року у сумі 2 598,87 грн., згідно
розрахунку, який додається до позовної
заяви (а.с. 8).

За ст.ст. 611, 549, 551 ЦК України, у разi
порушення зобов'язання настають
правовi наслiдки, встановленi договором
або законом, зокрема - сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або iнше майно, якi боржник повинен
передати кредиторовi у разi порушення
боржником зобов'язання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у вiдсотках
вiд суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Предметом
неустойки може бути грошова сума,
рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмiр
встановлюється договором або актом
цивiльного законодавства.

За ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштiв сплачують на
користь одержувачiв цих коштiв за
прострочку платежу пеню в розмiрi, що
встановлюється за згодою сторiн.

Враховуючи викладене, та перевіривши
розрахунки позивача судом встановлено,
що розрахунок пені відповідає вимогам
чинного законодавства.

При викладених обставинах вимогу
позивача щодо стягнення пені за період
з 07.10.2013 року по 07.04.14 року у сумі 2 598,87
грн. слід визнати обґрунтованою і
такою, що підлягає задоволенню.

На підставі статті 625 Цивільного
кодексу України позивач просить суд
стягнути з відповідача інфляційні
втрати за період з вересня 2012 року по
лютий 2014 року у сумі 533,43 грн. та 3% річних
за період з 05.01.2013 року по 07.04.2014 року у
сумі 1 502,50 грн., згідно розрахунку, який
знаходиться в матеріалах справи (а.с. 9 -
10).

Перевіривши розрахунки позивача судом
встановлено, що розрахунки інфляційних
втрат та 3% річних відповідають вимогам
чинного законодавства.

При викладених обставинах вимогу
позивача щодо стягнення інфляційних
втрат за період з вересня 2012 року по
лютий 2014 року у сумі 533,43 грн. та 3% річних
за період з 05.01.2013 року по 07.04.2014 року у
сумі 1 502,50 грн. слід визнати
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Викладене є підставою для задоволення
позову у повному обсязі. Судові витрати
по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 549, 551, 599, 610, 611,
612, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст.
173, 193, 218 Господарського кодексу
України, ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", ст. 49,
ст. 75, ст. 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Капітал" (50029,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, Жовтневий район, вул. Ногіна, буд. 21,
приміщення 1; п/р 7301, в АТ
"Укрсиббанк", МФО 351005, )
на користь Приватного підприємства
фірми "Юкон Агро" (63343, Харківська
область, Красноградський район, с.
Наталине, вул. Радянська, 73; р/р 3001
в ПАТ "Банк Кіпру" м. Харків, МФО 320940, ) - 40 537 (сорок тисяч п'ятсот
тридцять сім) грн. 98 коп. основного
боргу, 2 598 (дві тисячі п'ятсот дев'яносто
вісім) грн. 87 коп. пені, 533 (п'ятсот
тридцять три) грн. 43 коп. інфляційних
втрат, 1 502 (одна тисяча п'ятсот дві) грн.
50 коп. 3% річних, 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя І.Ю. Дубінін

Повне рішення складено 13.05.14р.