ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2014 р.
Справа № 5021/470/12

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов
О.В. , суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників сторін:

апелянта - не з'явився;

кредиторів - не з'явилися,

арбітражний керуючий - Діденко Є.С. на
підставі свідоцтва НОМЕР_2 від 26.02.2013р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" (вх. №876С/2) на ухвалу
господарського суду Сумської області
від 24.02.2014р. у справі № 5021/470/12

за заявою Управління Пенсійного фонду
України в м. Лебедині та
Лебединському районі

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
"Ополонівська"

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 02.04.2012р. порушено
провадження у справі №5021/470/12 про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
"Ополонівська" за заявою Управління
Пенсійного фонду України в м. Лебедині
та Лебединському районі.

Постановою господарського суду
Сумської області від 14.05.2012р. у справі
№5021/470/12 (суддя Костенко Л.А.) Товариство
з обмеженою відповідальністю
"Агрофірма "Ополонівська" визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру, призначено ліквідатором
банкрута арбітражного керуючого
Діденко Є.С.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 24.02.2014р. у справі №5021/470/12
затверджено звіт ліквідатора та
ліквідаційний баланс банкрута -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
"Ополонівська", ліквідовано Товариство
з обмеженою відповідальністю
"Агрофірма "Ополонівська" як юридичну
особу, провадження у справі припинено.

Публічне акціонерне товариство
"Комерційний банк "Надра" з ухвалою
господарського суду Сумської області
від 24.02.2014р. у справі №5021/470/12, якою
затверджено звіт ліквідатора та
ліквідаційний баланс банкрута, не
погодилось та звернулось до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржувану ухвалу,
а справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
погашення витрат в ліквідаційній
процедурі в сумі 4 000,00грн. відбулось за
рахунок грошових коштів, отриманих від
реалізації заставного майна, а саме,
сівалки марки СЗ-3,6, в той час як вимоги
заставного кредитора в більшій частині
не були погашені. Вважає, що банк має
пріоритетне право на задоволення вимог
із заставного майна, і в даній
ліквідаційній процедурі грошові кошти
від реалізації заставного майна
повинні бути спрямовані на погашення
вимог, забезпечених заставою. Як
зазначає апелянт, по даній справі звіт
про відшкодування витрат арбітражного
керуючого затверджено судом не було,
окрім цього, ліквідатором не вжито
заходів щодо повернення заставного
майна, а саме автокрану КС3575А КрАЗ
250,1992р.в., що знаходиться у третіх осіб.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 07.04.2014р. у
справі №5021/470/12 апеляційна скарга
прийнята до провадження, розгляд
скарги призначено на 22.04.2014р.

До початку судового засідання апелянт
надіслав клопотання про розгляд справи
без участі представника (вх.№3239 від
22.04.2014р.), просить задовольнити
апеляційну скаргу, ухвалу
господарського суду Сумської області
від 24.02.2014р. у справі №5021/470/12 скасувати,
а справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Апелянтом також надано до Харківського
апеляційного господарського суду
оригінал квитанції про направлення
копії апеляційної скарги кредитору ТОВ
"Торговий дім "Тандем" та платіжне
доручення №524 від 04.03.2014р. з відміткою
про сплату судового збору у розмірі
609,00грн. (вх.№3261 від 22.04.2014р.)

Управління ПФУ в м. Лебедині та
Лебединському районі Сумської області
надіслало заяву про розгляд справи без
участі представника (вх.№3243 від
22.04.2014р.), проти задоволення апеляційної
скарги заперечує.

Лебединській міськрайонний центр
зайнятості також надіслав до
Харківського апеляційного
господарського суду заяву про розгляд
справи №5021/470/12 без його участі (вх.№3281
від 22.04.2014р.)

Арбітражний керуючий Діденко Є.С.
надіслав до суду відзив на апеляційну
скаргу ПАТ КБ "Надра" на ухвалу
господарського суду Сумської області
від 24.02.2014р. у справі №5021/470/12 (вх.№3282 від
22.04.2014р.), просить відмовити у
задоволенні апеляційної скарги,
оскаржувану ухвалу місцевого
господарського суду залишити без змін.

У судовому засіданні Харківського
апеляційного господарського суду
22.04.2014р. ліквідатор проти задоволення
апеляційної скарги заперечує, просить
залишити апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" без задоволення, а ухвалу
місцевого господарського суду від
24.02.2014р. у справі №5021/470/12 без змін.

Враховуючи, що наявних у справі
матеріалів достатньо для розгляду
апеляційної скарги по суті, зважаючи на
те, що інші учасники судового процесу у
справі про банкрутство про дату, час і
місце розгляду апеляційної скарги
повідомлені належним чином, а також, що
явка представників учасників судового
процесу у справі про банкрутство у
судове засідання не була визнана
обов'язковою та зважаючи на стислі
строки розгляду апеляційної скарги на
ухвалу суду, у відповідності до
приписів статті 102 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів вважає за можливе
розглянути апеляційну скаргу в даному
судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи №5021/470/12, а
також доводи апелянта та арбітражного
керуючого, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

20.12.2013р. до місцевого господарського
суду ліквідатором боржника
Діденко Є.С. подано звіт та
ліквідаційний баланс (т.3 а.с.13-21).

Як вбачається із звіту ліквідатора, з
метою виявлення майна боржника та
формування ліквідаційної маси
ліквідатором були направлені запити до
державних реєстраційних установ: Фонду
Державного майна України в Сумській
області, Лебединського міського
управління земельних ресурсів, МРЕВ
УДАІ УМВС України в Сумській області,
відділу Державної виконавчої служби
Лебединського РУЮ, Інспекції
державного технічного нагляду
Сумської ОДА, Лебединського відділення
Сумської МДПІ, КП "Лебединське МБТІ".

Згідно відповіді відділу ДВС
Лебединського РУЮ №6209-02від 26.06.2012р., на
майно боржника, а саме сіялки зернові
СЗ-3,6 в кількості 2 штук було накладено
арешт. Згідно відповідей банківських
установ на запити ліквідатора від
08.11.2012р., залишок грошових коштів на
рахунках боржника складає 742,97грн.
Іншого майна за боржником не
зареєстровано.

З метою виявлення кредиторів боржника,
ліквідатором були направлені
повідомлення про визнання ТОВ
Агрофірма "Ополонівське" банкрутом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Лебедині та Лебединському районі,
Лебединського відділення Сумської
обласної виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, Лебединського міського
центру зайнятості, Лебединського
відділення Сумської міжрайонної
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, Лебединського
відділення Сумської МДПІ.

На підставі відповідей УПФУ, ФСС від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань, ФСС з
тимчасової втрати працездатності,
відповідей та заяв, що надійшли на
адресу ліквідатора було сформовано
реєстр вимог кредиторів:

1. Управління Пенсійного фонду
України в м. Лебедині та Лебединському
районі - основний борг 40 792,84грн. - 2
черга, штрафні санкції 332,59грн. - 6 черга,
пеня 186,04грн. - 6 черга.

2. Лебединське відділення
Сумської МДПІ - основний борг 116 495,81грн.
- 3 черга, штрафні санкції 35 516,22грн. - 6
черга, пеня 38 106,89грн. - 6 черга.

3. Лебединське відділення Сумської
обласної виконавчої дирекції ФСС від
НВВ та ПЗ - основний борг 590,76грн. - 2
черга.

4. ФОП ОСОБА_2 - основний борг 10 869,78грн. - 4
черга.

5. ТОВ "Агросфера" - основний борг 315
993,70грн. - 4 черга.

6. ТОВ "Торговий дім "Тандем" - основний
борг 13 952,00грн. - 4 черга.

7. ПАТ КБ "Надра" в особі філії ПАТ КБ
"Надра" СРУ "Слобожанщина" - забезпечені
заставою 8 000грн. - 1 черга, договірні
зобов'язання 305 350,40грн. - 4 черга, пеня 3
688,32грн. - 6 черга.

8. Лебединський міськрайонний центр
зайнятості - основний борг 7 984,08грн. - 2
черга.

Усього розмір заявлених та визнаних
вимог за грошовими зобов'язаннями 897
859,43грн.

До ліквідаційної маси було включено
наступне майно: сіялки зернові СЗ-3,6 в
кількості 2 штук. Відповідно до
висновків з незалежної оцінки суб'єкта
оціночної діяльності загальна
ліквідаційна вартість майна боржника
склала 10 000,00грн.

В результаті реалізації ліквідаційної
маси банкрута через проведення
аукціону 11.01.2013р. за методом зниження
ціни, ліквідатором були отримані
грошові кошти для погашення вимог
кредиторів боржника в сумі 8 000,00грн.

Відповідно до реєстру кредиторів,
задоволення кредиторських вимог
складає: витрати на проведення
ліквідаційної процедури в сумі 4 750грн.,
ПАТ КБ "Надра" в особі філії ПАТ КБ
"Надра" СРУ "Слобожанщина" вимоги,
забезпечені заставою - 4 000,00грн.

Затверджуючи звіт ліквідатора та
ліквідаційний баланс банкрута,
місцевий господарський суд виходив з
того, що звіт є таким, що підлягає
затвердженню, в тому числі щодо
відшкодування витрат в ліквідаційній
процедурі.

Відповідно до статті 4-1 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченого цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Стаття 52 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
визначає, що у разі, якщо
громадянин-підприємець - боржник або
керівні органи боржника - юридичної
особи відсутні за її
місцезнаходженням, або у разі
ненадання боржником протягом року до
органів державної податкової служби
згідно із законодавством податкових
декларацій, документів бухгалтерської
звітності, а також за наявності інших
ознак, що свідчать про відсутність
підприємницької діяльності боржника,
заява про порушення справи про
банкрутство відсутнього боржника може
бути подана кредитором незалежно від
розміру його вимог до боржника та
строку виконання зобов'язань.
Ліквідатор письмово повідомляє про
визнання господарським судом
відсутнього боржника банкрутом усіх
відомих йому кредиторів відсутнього
боржника, які в місячний строк з дня
одержання повідомлення можуть
направити ліквідатору заяви з
вимогами до банкрута.

Задоволення вимог кредиторів
здійснюється в порядку черговості,
передбаченому статтею 31 цього Закону.

Згідно статті 32 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
після завершення усіх розрахунків з
кредиторами ліквідатор подає до
господарського суду звіт та
ліквідаційний баланс, до якого
додаються: показники виявленої
ліквідаційної маси (дані її
інвентаризації); відомості про
реалізацію об'єктів ліквідаційної маси
з посиланням на укладені договори
купівлі-продажу; копії договорів
купівлі-продажу та акти
приймання-передачі майна; реєстр вимог
кредиторів з даними про розміри
погашених вимог кредиторів; документи,
які підтверджують погашення вимог
кредиторів. Господарський суд після
заслуховування звіту ліквідатора та
думки членів комітету кредиторів або
окремих кредиторів виносить ухвалу
про затвердження звіту ліквідатора
та ліквідаційного балансу.

Якщо за результатами ліквідаційного
балансу після задоволення вимог
кредиторів не залишилося майна,
господарський суд виносить ухвалу про
ліквідацію юридичної особи - банкрута.
Копія цієї ухвали направляється
органу, який здійснив державну
реєстрацію юридичної особи - банкрута,
та органам державної статистики для
виключення юридичної особи з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України, а також власнику
(органу, уповноваженому управляти
майном), органам державної податкової
служби за місцезнаходженням банкрута.

Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ
КБ "Надра" СРУ "Слобожанщина" (надалі -
Банк) надіслало ліквідатору заяву про
визнання забезпечених заставою
майнових вимог в сумі 317 038,72грн. (т.2
а.с.12-14).

Свої вимоги Банк мотивував тим, що між
Банком та боржником було укладено два
кредитні договори. Як зазначено у
заяві, згідно кредитного договору від
09.04.2008р. №09/2008/10/6991013 Банк надав боржнику
кредит на суму 94 000грн. строком до
06.04.2012р. В забезпечення виконання своїх
зобов'язань за кредитним договором,
боржник передав кредитору у заставу
трактор колісний БЕЛАРУСЬ - 920, рік
випуску 2008, заводський номер кузова
80903144, реєстраційний №02138ВМ. Згідно
кредитного договору від 24.04.2008р.
№15/2008/6991/1/438 Банк надав боржнику кредит
на суму 150 000,00грн. строком до 23.04.2010р. В
забезпечення виконання своїх
зобов'язань за кредитним договором,
боржник передав кредитору у заставу
автокран КС3575А, рік випуску 1992,
заводський номер кузова Х1С00025250N07273,
реєстраційний №ВМ7146АІ, сівалка
зернова марки СЗ-3,6, заводський номер
01129, сівалка зернова марки СЗ-3,6,
заводський номер НОМЕР_3.

За результатами розгляду заяви з
вимогами до боржника, ліквідатором
було визнано та віднесено до реєстру
вимог кредиторів вимоги Банку у
повному обсязі в сумі 317 038, 72грн. (т.2
а.с.15).

Згідно висновків про вартість об'єкта
оцінки від 24.07.2012р., від 15.10.2012р. (т.2
а.с.23-24), ПП ОСОБА_3 (суб'єкт оціночної
діяльності) зроблений висновок, що
ліквідаційна вартість сіялок зернових
СЗ-3,6 складає 5 000,00грн. за кожну сіялку.

Відповідно до протоколу аукціону за
методом зниження ціни від 11.01.2013р. (т.2
а.с.29) сіянки зернові СЗ-3,6 були
виставлені на продаж за початковою
ціною 5 000,00грн. за кожну.

За договором купівлі-продажу майна з
аукціону від 14.01.2013р., укладеного між
ліквідатором та ОСОБА_4 (т.2 а.с.34-35),
ОСОБА_4 купив сіянки зернові СЗ-3,6 за 4
000,00грн за кожну.

За рахунок реалізованого майна,
ліквідатором були задоволені вимоги
ПАТ КБ "Надра" в особі філії ПАТ КБ
"Надра" СРУ "Слобожанщина" як
забезпечені заставою - 4 000,00грн., що
становить 50% від суми кредиторської
заборгованості.

Як вбачається із наданого ліквідатором
звіту, розмір заявлених та визнаних
вимог Банку, що забезпечені заставою,
становить 8 000,00грн. Дана сума визначена
з урахуванням висновків ліквідаційної
вартості сіялок зернових СЗ-3,6.

Як зазначає апелянт в заяві про
визнання забезпечених заставою
майнових вимог до боржника, дане майно
є предметом застави. Відповідно до
витягу про реєстрацію в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна №18366145
від 25.04.2008р. (т.2 а.с.111), сіялки зернові
СЗ-3,6 є об'єктами обтяження філії ПАТ КБ
"Надра" СРУ "Слобожанщина".

Разом з тим, кредитні договори та
договори застави, укладені між Банком
та боржником, у матеріалах справи
відсутні. Судом першої інстанції
кредитні договори та договори застави,
зазначені апелянтом в заяві про
визнання забезпечених заставою
майнових вимог в сумі 317 038,72грн., не
досліджені, отже, не встановлена
вартість заставного майна. Таким чином,
неможливо визначити, який розмір суми
вимог Банку був забезпечений заставним
майном боржника.

Окрім зазначеного, як вбачається із
матеріалів справи, 06.03.2013р.
ліквідатором був поданий до місцевого
господарського суду звіт з додатками
та ліквідаційним балансом (т.1 а.с.95-150 -
т.2 а.с.1-87).

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 23.05.2013р. у справі №5021/470/12
розгляд звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу залишено без
розгляду; зобов'язано ліквідатора
вжити заходів щодо пошуку та
повернення майна боржника, яке є
заставою по кредиту наданого ПАТ КБ
"Надра".

Однак, поданий до суду ліквідатором
звіт та ліквідаційний баланс 20.12.2013р. є
аналогічним попередньому звіту та не
містить жодних відомостей щодо
виявлення чи вчинення передбачених
законодавством порядку дій по розшуку
майна боржника, що є предметом застави
ПАТ КБ "Надра", а саме автокрану КС3575А,
рік випуску 1992, заводський номер кузова
Х1С00025250N07273, реєстраційний №ВМ7146АІ.

Крім іншого, як вбачається із звіту
ліквідатора у розділі 6, ліквідатором
були оплачені витрати на проведення
ліквідаційної процедури у розмірі 4
750,00грн., що становить 15,5% від суми
кредиторської заборгованості. Які саме
витрати були оплачені в сумі 4 750,00грн.
ліквідатором не вказано, та не
відображено суми оплат у звіті.

Відповідно до заяви ліквідатора,
поданої до місцевого господарського
суду 23.05.2013р. (т.2 а.с.116), в ході
ліквідаційної процедури арбітражному
керуючому було відшкодовано частину
витрат у розмірі 4 750грн., а саме: 4000грн. -
витрати на транспортування заставного
майна банкрута; 750грн. - відшкодування
витрат на реалізацію майна банкрута.

Як вбачається із матеріалів справи,
ліквідатором було сплачено 330,00грн. за
публікації у друкованих виданнях
оголошень про продаж майна боржника на
аукціоні (т.2 а.с.54-55), та 4 000,00грн. по
договору на надання транспортних
послуг від 09.07.2012р. (т.3 а.с.48). Інших
доказів на підтвердження витрат при
проведенні ліквідаційної процедури,
ліквідатором не надано.

Зазначені суми були оплачені
ліквідатором до подання до суду першої
інстанції звіту та ліквідаційного
балансу. Проте, відповідно до переліку
витрат на проведення ліквідаційної
процедури, зазначених ліквідатором у
звіті, жодні витрати оплачені не були.
Отже, ліквідатором до місцевого
господарського суду були подані у
звіті та ліквідаційному балансі
неправдиві відомості, що судом першої
інстанції не було враховано.

Однак, затверджуючи звіт ліквідатора
та ліквідаційний баланс, суд першої
інстанції не надав належної оцінки
вищезазначеним обставинам, не дослідив
документи, що підтверджують вартість
заставного майна боржника, таким чином,
колегія суддів вважає передчасним
затвердження звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу банкрута, у
тому числі витрати на проведення
ліквідаційної процедури.

Щодо доводів апелянта, що банк має
пріоритетне право на задоволення вимог
із заставного майна, і в даній
ліквідаційній процедурі грошові кошти
від реалізації заставного майна
повинні бути спрямовані на погашення
вимог, забезпечених заставою, а не на
витрати ліквідаційної процедури,
судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" майно
банкрута, що є предметом застави,
включається до складу ліквідаційної
маси, але використовується виключно
для першочергового задоволення вимог
заставодержателя.

Стаття 31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
кошти, одержані від продажу майна
банкрута, спрямовуються на задоволення
вимог кредиторів, у порядку,
встановленому цією статтею: у першу
чергу задовольняються: вимоги,
забезпечені заставою; витрати,
пов'язані з провадженням у справі про
банкрутство в господарському суді та
роботою ліквідаційної комісії, у тому
числі: витрати на оплату державного
мита; витрати заявника на публікацію
оголошення про порушення справи про
банкрутство; витрати на публікацію в
офіційних друкованих органах
інформації про порядок продажу майна
банкрута; витрати на публікацію в
засобах масової інформації про
поновлення провадження у справі про
банкрутство у зв'язку з визнанням
мирової угоди недійсною; витрати
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора), пов'язані з утриманням і
збереженням майнових активів банкрута;
витрати кредиторів на проведення
аудиту, якщо аудит проводився за
рішенням господарського суду за
рахунок їх коштів; витрати на оплату
праці арбітражних керуючих
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) в порядку,
передбаченому статтею 27 цього Закону.

Перелічені витрати відшкодовуються
ліквідатором після реалізації частини
ліквідаційної маси, якщо інше не
передбачено цим Законом.

Аналізуючи норми чинного
законодавства України, колегія суддів
приходить до висновку, що, як вимоги
кредиторів, забезпечені заставою, так і
витрати, пов'язані з провадженням у
справі про банкрутство в
господарському суді та роботою
ліквідатора, відносяться до першої
черги задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, ліквідатором правомірно
були віднесені вимоги Банку,
забезпечені заставою, та витрати,
пов'язані з провадженням у справі про
банкрутство, до першої черги
задоволення вимог кредиторів.

Колегія суддів відхиляє доводи
апелянта, що по даній справі звіт про
відшкодування витрат арбітражного
керуючого затверджено судом не було,
оскільки ухвалою господарського суду
Сумської області від 24.02.2014р. у справі
№5021/470/12 із затвердженням звіту
ліквідатора та ліквідаційним балансом
було затверджено відшкодування витрат
в ліквідаційній процедурі.

Пункт 14 статті 3-1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
визначає, що звіт про оплату послуг,
відшкодування витрат арбітражного
керуючого затверджується рішенням
комітету кредиторів та ухвалою
господарського суду. Ухвала може бути
оскаржена у встановленому порядку.

З огляду на викладене, враховуючи, що
місцевий господарський суд не
забезпечив дотримання вимог чинного
законодавства щодо всебічного, повного
та об'єктивного дослідження усіх
фактичних обставин справи, не дав
належну правову оцінку наявним у
матеріалах справи доказам, ухвала
господарського суду Сумської області
від 24.02.2014р. у справі №5021/470/12 прийнята
передчасно та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 104,
ст. 105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Сумської
області від 24.02.2014р. у справі №5021/470/12
скасувати.

Справу передати на розгляд до
господарського суду Сумської області.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 25.04.2014
року.

Головуючий суддя
Здоровко Л.М.

Суддя
Плахов О.В.

Суддя
Шутенко І.А.