ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"14" травня 2014 р.
Справа № 918/477/14

Господарський суд Рівненської області
у складі головуючого - судді Войтюка
В.Р. розглянувши матеріали справи за
позовом Приватного підприємства «КБ
Ентерпрайз Юкрейн» до приватного
акціонерного товариства Агрофірми
«Зоря ім.Плютинського» про стягнення 21
789 грн. 28 коп.

Представники сторін у судове засідання
не з`явились.

СУТЬ СПОРУ: Приватне підприємство "КБ
Ентерпрайз Юкрейн" звернулось до
господарського суду з позовною заявою
про стягнення з Приватного
акціонерного товариства "Агрофірма
"Зоря" ім. Плютинського" 19 360 грн. 00 коп.
заборгованості за надані послуги
згідно договору № 04 про надання послуг
від 24 травня 2013 року, 1 565 грн. 24 коп. пені,
361 грн. 21 коп. 3 % річних та 813 грн. 12 коп.
збитків від інфляційних процесів.

Ухвалою суду від 23 квітня 2014 року
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження у справі № 918/477/14.

05 травня 2014 року позивач подав заяву №
30/04 від 30 квітня 2014 року про уточнення
розміру пені. Відповідно до вказаної
заяви просить суд стягнути з
відповідача пеню у розмірі 1 254 грн. 95
коп. яка нарахована з урахуванням вимог
п.6 ст. 232 ГК України за період з 01
вересня 2013 року по 01 березня 2014 року.
Вказана заява прийнята судом до
розгляду.

Ухвалою суду від 05 травня 2014 року
розгляд справи відкладено на 14 травня
2014 року.

Сторони про дату, час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином,
проте не забезпечили явку своїх
повноважних представників у
призначене судове засідання, будь-яких
обґрунтованих заяв чи клопотань про
відкладення розгляду заяви із
зазначенням підстав щодо своєї неявки
не направили.

Суд не вбачає підстав для відкладення
розгляду даної справи та відповідно до
статті 75 ГПК України здійснює її
розгляд за наявними матеріалами без
участі представників сторін.

Заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши подані письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2013 року Приватне підприємство
«КБ Ентерпрайз Юкрейн» (виконавець) та
Приватне акціонерне товариство
Агрофірма Зоря ім..В.Плютинського
(замовник) уклали договір на надання
послуг № 04 (а.с.11-13).

Відповідно до п.1.1. договору виконавець
зобов`язується надати послуги по
виконанню сільськогосподарських робіт
по посіву на сільгоспугіддях
замовника, в подальшому послуги, а
замовник зобов`язується прийняти
виконані роботи і оплатити вартість
послуг виконавця згідно умов договору.

За умовами п.1.3. договору роботи
виконуються поетапно, а саме: 1.3.1. -
посів пневматичною сівалкою точного
висіву Prosem-R/8, агрегатованою трактором
Messey Ferguson, модель 6490.

Пунктом 4.1. договору визначено, що
вартість послуг виконавця з переліку
робіт, визначених в п.п.1.3.1. договору
складає : посів - 160 грн. З ПДВ за один
розрахунковий гектар.

Згідно п.4.2. договору загальна сума
договору на момент його підписання
орієнтовно складає 240 000 грн. і
остаточно визначається по фактично
виконаних виконавцем об`ємам робіт та
згідно актів прийомки-передачі
виконаних робіт.

У пункті 6.1. договору зазначено, що
виконавець здає, а замовник приймає
виконані роботи на основі актів
здачі-приймання виконаних робіт.

За умовами п.9.4. договору він вступає в
силу з моменту його підписання і діє до
повного виконання сторонами своїх
обов`язків цього договору.

Договір підписаний представниками
сторін і скріплений відбитками печаток
сторін.

Доказів визнання недійсним чи
розірвання договору на надання послуг
№ 04 від 24 липня 2013 року суду не надано.

За змістом п.5.1. договору оплата за
послуги виконавця проводиться
замовником шляхом безготівкових
розрахунків на основі виставлених
рахунків в такій послідовності:
остаточний розрахунок проводиться до 31
серпня 2013 року на підставі підписаних
актів здачі-приймання виконаних робіт.

21 червня 2013 року позивач та відповідач
підписали акт № ОУ-0000001 про те, що
виконавцем в період з 28 травня 2013 року
по 20 червня 2013 року виконані роботи
(надані послуги) по виконанню
сільськогосподарських робіт з посіву
пневматичною сівалкою точного висіву
Prosem-R/8, біля с.Зоря і с.Сухівці, згідно
договору № 04 від 24 травня 2013 року.

У вказаному акті зазначено, що загальна
вартість робіт (послуг) з ПДВ 19 360 грн. 00
коп. Замовник до виконавця претензій
щодо якості робіт не має (а.с.14).

Згідно п.2.2.9. договору замовник
зобов`язується провести з виконавцем
розрахунок на умовах даного договору.

Проте, в порушення умов договору оплата
за надані позивачем послуги
відповідачем не проведена і станом на
день розгляду справи становить 19 360 грн.
00 коп.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України
встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України
передбачено, що однією з підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України визначено,
що за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

За умовами частин 1, 2 статті 193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до ст.525 ЦК України з
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.(ст.526 ЦК України).

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України визначено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

У відповідності із статтею 612 ЦК
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

За умовами статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність або відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

У статті 33 ГПК України визначено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач на момент прийняття рішення
не надав документів, які б могли
свідчити про погашення заборгованості
перед позивачем.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про обґрунтованість та законність
вимог позивача про стягнення з
відповідача 19 360 грн. 00 коп. основного
боргу за договором № 04 про надання
послуг від 24 травня 2013 року.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем покладеного на нього
обов'язку щодо своєчасної оплати
поставленого товару, позивач просить
суд стягнути з відповідача 1 254 грн. 95
коп. пені нарахованої за період з 01
вересня 2013 року по 01 березня 2014 року
включно (а.с.19).

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК
України виконання зобов'язання,
зокрема, може забезпечуватися
неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, яке
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної
статті пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно
від наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання (частина 1
статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України
встановлено, що сплата (передання)
неустойки не звільняє боржника від
виконання свого обов'язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України
встановлено, що штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Преамбулою Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачено, що цей Закон регулює
договірні правовідносини між
платниками та одержувачами грошових
коштів щодо відповідальності за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань. Суб'єктами зазначених
правовідносин є підприємства, установи
та організації незалежно від форм
власності та господарювання, а також
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники
грошових коштів за прострочення
платежу сплачують на користь
одержувачів цих коштів пеню в розмірі,
що встановлюється за погодженням
сторін. Зазначений розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу і не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня.

Пунктом 3.2.1. договору передбачено, що у
випадку несвоєчасної оплати
замовником робіт виконавця, замовник
виплачує виконавцю пеню в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, діючого в
період, за який нараховується пеня.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Оскільки розмір вказаної штрафної
санкції, нарахованої позивачем,
відповідає вищезазначеним приписам
законодавства та положенням договору,
а також є арифметично вірним, позовна
вимога про стягнення з приватного
акціонерного товариства Агрофірми
«Зоря ім.Плютинського» 1 254 грн. 95 коп.
пені підлягає задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з
відповідача 361 грн. 21 коп. 3 % річних
нарахованих з 01 вересня 2013 року по 15
квітня 2014 року та 813 грн. 12 коп.
інфляційних збитків нарахованих за
період вересень 2013 року - березень2014
року (а.с.6).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3 % річних та
інфляційних збитків наданий позивачем
(а.с.6) суд визнає його вірним.

Оскільки заявлений Приватним
підприємством «КБ Ентерпрайз Юкрейн»
до стягнення розмір трьох процентів
річних та інфляційних збитків
відповідає вимогам чинного
законодавства, не суперечить
положенням договору та визнано судом
вірним, позовні вимоги про стягнення з
відповідача даних сум підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
статтями 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства Агрофірми «Зоря
ім.Плютинського» (35314, Рівненська обл.,
Рівненський р-н, с.Зоря, вул.Жовтнева, 2,
ідентифікаційний код 25319777) на користь
Приватного підприємства «КБ
Ентерпрайз Юкрейн» (80543, Львівська обл.,
Буський р-н, с.Кізлів, ідентифікаційний
код 34830639) 19 360 грн. 00 коп. боргу, 1 254 грн. 95
коп. пені, 361 грн. 21 коп. 3 % річних, 813 грн.
12 коп. інфляційних збитків.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 15 травня 2014 року

Суддя
Войтюк В.Р.