ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.04.14 Справа № 30/5005/10398/2012

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб",
м. Нікополь Дніпропетровської області

про стягнення 74 512 953,00 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: Старчик А.А. - довіреність
№ 14-27 від 25.02.14

від відповідача: Штифурко - довіреність
№ 354 від 25.12.13

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" звернулось до
господарського суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб"
про стягнення 74 512 953,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням
умов договору купівлі - продажу
природного газу №14/1819/11 від 28.09.11.

Ухвалою господарського суду від 04.12.12
порушено провадження у справі
№30/5005/10398/2012.

Розпорядженням керівника апарату суду
№ 1673 від 20.12.12, у зв'язку з перебуванням
судді господарського суду
Дніпропетровської області
Євстигнеєвої Н.М. у відпустці та на
підставі п.3.1.13 Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, справу 30/5005/10398/2012 передано на
розгляд судді Коваль Л.А.

Ухвалою господарського суду від 24.12.12
справа прийнята до провадження суддею
Коваль Л.А.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 05.02.13
провадження у справі №30/5005/10398/2012
зупинено до вирішення пов'язаної з нею
справи № 910/1634/13 за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Інтерпайп
Ніко Тьюб" до національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" про
визнання недійсною окремої частини
(пункту) правочину (договору), що
перебуває в провадженні
господарського суду міста Києва.
Зобов'язано сторін по справі
повідомити господарський суд про
усунення обставин, що зумовили
зупинення провадження у справі.

Розпорядженням керівника апарату суду
№846 від 24.07.13, у зв'язку обранням судді
Коваль Л.А. безстроково на посаду судді
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду та на підставі
п.3.1.13 Положення про автоматизовану
систему документообігу суду, справу
№30/5005/10398/2012 передано для розгляду
судді Кармазіній Л.П.

Ухвалою господарського суду від 25.07.13,
справа №30/5005/10398/2012 прийнята до
провадження суддею Кармазіною Л.П.

25.11.13 від ТОВ "Інтерпайп Ніко Тьюб" до
господарського суду Дніпропетровської
області надійшло клопотання про
поновлення провадження у справі
№30/5005/10398/2012, у зв'язку усуненням
підстав, що зумовили його зупинення.

Відповідно до ч.3 ст.79 Господарського
процесуального кодексу України, 27.11.13
господарський суд поновив провадження
у справі. Розгляд справи призначено на
11.12.13

Судове засідання призначене на 11.12.13 не
відбулось.

Ухвалою суду від 11.12.13, розгляд справи
відкладено на 21.01.13

У судовому засіданні 21.01.14 оголошено
перерву до 06.02.14.

Ухвалою суду від 06.02.14 розгляд справи
відкладено на 11.02.14.

Заявою №14/2-7 від 16.01.14 позивач збільшив
розмір штрафних санкцій.

Розпорядженням голови господарського
суду Дніпропетровської області №134 від
11.02.14, у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю судді Кармазіної Л.П.,
з метою дотримання процесуальних
строків, керуючись рішенням зборів
суддів господарського суду
Дніпропетровської області від 20.12.13
(протокол від 20.12.13) та наказом голови
господарського суду Дніпропетровської
області № 23-О від 24.12.13, справу №904/9255/13
передано на розгляд судді Ніколенко
М.О.

Ухвалою господарського суду від 11.02.14.
справа прийнята до провадження суддею
Ніколенко М.О. та призначена у судове
засідання на 27.02.14

У судовому засіданні 27.02.14 розгляд
справи відкладений до 27.03.14. У судовому
засіданні 27.03.14 оголошено перерву до
31.03.14. Судове засідання призначена на
31.03.14 не відбулось у зв'язку з
проходженням судді Ніколенко М.О.
підготовки у Дніпропетровському
регіональному відділенні Національної
школи суддів України.

Розпорядженням В.о. голови суду від
31.03.14 № 283 справу № 30/5005/10398/2012, з метою
дотримання процесуальних строків,
керуючись рішенням зборів суддів
господарського суду Дніпропетровської
області від 20.12.13 (протокол від 20.12.13) та
наказом голови господарського суду
Дніпропетровської області № 23-О від
24.12.13, справу передано на розгляд судді
Ярошенко В.І., у зв'язку з проходженням
судді Ніколенко М.О. підготовки у
Дніпропетровському регіональному
відділенні Національної школи суддів
України з 31.03.14 по 11.04.14.

Ухвалою господарського суду від 02.04.14
справа прийнята до провадження суддею
Ярошенко В.І. та призначена у судове
засідання на 24.04.14.

На виконання рішення зборів суддів
господарського суду Дніпропетровської
області від 20.12.13 (протокол від 20.12.13) та
наказу голови господарського суду
Дніпропетровської області № 23-О від
24.12.13, справу № 30/5005/10398/2012
розпорядженням в.о голови суду № 370 від
14.04.14, справу передано на розгляд судді
Ніколенко М.О. після завершення ним
підготовки у Дніпропетровському
регіональному відділенні Національної
школи суддів України.

Ухвалою господарського суду від 15.04.14
справа прийнята до провадження суддею
Ніколенко М.О. та призначена у судове
засідання на 24.04.14.

Представник позивача з'явився в судове
засідання, позовні вимоги підтримав,
надав витребувані судом документи та
пояснення.

Представник відповідача з'явився в
судове засідання, проти позовних вимог
заперечував, надав витребувані судом
документи та пояснення. У відзиві
посилається на те, що умовами договору
була передбачена передоплата, однак,
оскільки поставка була здійснена без
передоплати, відтак, сторони своїми
діями змінили умови договору. Таким
чином, зобов'язання по оплаті
отриманого газу у відповідача повинно
виникнути з дня отримання ним вимоги на
оплату. Однак, вимоги позивач не
висував, а відповідач сплатив кошти за
поставлений газ в добровільному
порядку і станом на 11.12.13 у нього
відсутня заборгованість.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В порядку статті 85 ГПК України, у
судовому засіданні 24.04.14 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши надані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги і заперечення, оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між Позивачем (Продавець) і
Відповідачем (Покупець), укладений
договір купівлі - продажу природного
газу №14/1819/11 від 28.09.11 (Договір) та
додаткові угоди № 1 від 30.09.11., № 2 від
11.10.2011, № 3 від 14.11.2011, № 4 від 10.01.2012.

Згідно предмету Договору, Продавець
зобов'язується передати у власність
Покупцю у IV кварталі 2011 року та у 2012
році природний газ (за кодом згідно УКТ
ЗЕД , ввезеного на митну територію
України ПАТ "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", (далі газ),
а Покупець зобов'язується прийняти та
оплатити газ на умовах даного Договору.

Пунктом 1.2 Договору визначено: Газ, що
продається за цим договором,
використовується Покупцем виключно
для власних потреб. Покупець є
кінцевим споживачем.

Продавець передає Покупцеві з 01 жовтня
2011 року по 31 грудня 2012 року газ в обсязі
до 295 000 тис. куб.м., у тому числі по
місяцях кварталів (тис. куб м) (п. 2.1
Договору).

Цей Договір, набуває чинності з дати
його підписання уповноваженими
представниками Сторін, скріплення їх
підписів печатками Сторін і діє в
частині реалізації газу з 01.10.11 до 31.12.12,
а в частині проведення розрахунків за
газ та послуг з його транспортування -
до повного погашення заборгованості
(п.11.1).

Відносини, що виникли між сторонами у
справі на підставі Договору купівлі -
продажу природного газу №14/1819/11 від
28.09.11, є господарськими зобов'язаннями,
тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК
України, до цих відносин мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Додатковою угодою № 3 від 14.11.11, п.6.1.
Договору викладений в наступній
редакції:

- оплата за природний газ з врахуванням
вартості транспортування територією
України проводиться Покупцем виключно
грошовими коштами в такому порядку:

- оплата в розмірі 30 % від вартості
запланованих місячних обсягів
проводиться не пізніше ніж за 5
банківських днів до початку місяця
поставки газу;

- оплата в розмірі по 35% від
вартості запланованих місячних
обсягів проводиться до 5 числа та до
15-го числа поточного місяця поставки.

Остаточний розрахунок за спожитий газ
з урахуванням вартості
транспортування територією України
здійснюється на підставі акту
приймання - передачі газу (за звітний
місяць) до 14 числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу.

На виконання умов договору, Позивач,
протягом жовтня - грудня 2011 року
здійснив поставку природного газу
Відповідачу згідно актів
приймання-передачі природного газу
(а.с. 41-53) на загальну суму 203 407 347,74 грн.

На день подання позову до суду, за
Відповідачем існувала заборгованість
в розмірі 63 111 767,08 грн.

Під час судового розгляду справи,
Відповідач сплатив основний борг в
повному обсязі. (див. копії платіжних
доручень а.с. 110-123).

Таким чином, в частині позовних вимог
про стягнення 63 111 767,07 грн. відсутній
предмет спору, а тому провадження у
справі в цій частині слід припинити на
підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Разом з цим, Позивачем просить стягнути
з Відповідача (з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог №14/2-7 від
16.01.14) пеню в розмірі 5653253,21 грн., 7% штрафу
в розмірі 6 554 904,75 грн., 3% річних у
розмірі 1 495032,81грн., та інфляційні
втрати в розмірі 104 119,68 грн.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разi
порушення зобов'язання настають
правовi наслiдки, встановленi договором
або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або iнше майно, якi боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
вiд суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (ст.549 ЦК
України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштiв сплачують на
користь одержувачiв цих коштiв за
прострочку платежу пеню в розмiрi, що
встановлюється за згодою сторiн. Розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до пункту 7.2 договору, у разі
невиконання покупцем умов пункту 6.1.
цього договору він у безспірному
порядку зобов'язується сплатити
продавцю крім суми заборгованості пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
Національного Банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу, за кожний
день прострочення платежу, а за
прострочення платежу понад 30 днів
додатково сплатити штраф у розмірі 7
відсотків від суми простроченого
платежу. Пеня сплачується протягом 3
(трьох) банківських днів з моменту
отримання покупцем вимоги продавця. У
разі несплати пені у вказаний строк
покупець вважається таким, що має
заборгованість за цим договором.

Відповідно до п. 3.1.3. договору у разі
невиконання та/або несвоєчасного
виконання покупцем вимог п. 6.1. договору
продавець має право зменшити плановий
обсяг поставки, який зазначається в
заявці на наступний місяць поставки,
пропорційно загальній сумі грошових
коштів, не сплачених покупцем станом на
20 число місяця, що передує місяцю
поставки.

Згідно ст. 693 ЦК України, якщо договором
встановлений обов'язок покупця
частково або повністю оплатити товар
до його передання продавцем (попередня
оплата), покупець повинен здійснити
оплату в строк, встановлений договором
купівлі - продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу. У разі невиконання
покупцем обов'язку щодо попередньої
оплати товару застосовуються
положення статті 538 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 538 ЦК України, у разі
невиконання однією із сторін у
зобов'язанні свого обов'язку або за
наявності очевидних підстав вважати,
що вона не виконає свого обов'язку у
встановлений строк (термін) або виконає
його не в повному обсязі, друга сторона
має право зупинити виконання свого
обов'язку, відмовитися від його
виконання частково або в повному
обсязі. При цьому, якщо зустрічне
виконання обов'язку здійснено однією
із сторін, незважаючи на невиконання
другою стороною свого обов'язку, друга
сторона повинна виконати свій
обов'язок.

Судом встановлено, що поставка газу
відбулась без здійснення відповідачем
попередньої оплати, який прийняв та
спожив поставлений природний газ. При
цьому, Позивач не скористався своїм
правом призупинити виконання свого
обов'язку з його поставки, як
передбачено п. 3.1.3. договору так і
нормами законодавства, і в подальшому,
на свій ризик, здійснював поставку
природного газу відповідачу.

Згідно п. 1 ст. 181 ГК України,
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Таким чином, сторони шляхом вчинення
конклюдентних дій та прийняття до
виконання замовлень, фактично змінили
умови договору щодо порядку
розрахунків. Однак, нового порядку та
строків розрахунків за поставлений
природний газ сторони не передбачили.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Отже, строк виконання такого
зобов'язання за договором необхідно
визначати моментом пред'явлення
кредитором відповідної вимоги.

Позивач в якості доказу звернення до
відповідача з вимогою про оплату надав
копію вимоги від 03.04.2013р. № 26/2-39-13,(а.с.
54-55).

Однак, ця вимога не може бути прийнята
як доказ виникнення зобов'язання по
оплаті суми основного боргу, оскільки
ця вимога містить прохання сплатити
штрафні санкції та інші нарахування, і
не містить вимог про сплату суми
основного боргу.

Таким чином, станом на день подання
позову у відповідача не настав строк
виконання зобов'язання по оплаті суми
основного боргу, а тому права позивача
не порушені і позов є передчасним.

Такої ж правової позиції дотримується
і Вищий господарський суд України (див.
Постанову ВГСУ від 10.12.2013 у справі №
901/1052/13).

Оскільки, строк виконання основного
зобов'язання не настав, то, відповідно,
відсутні правові підстави для
стягнення пені, штрафу, 3% річних та
інфляційних втрат, оскільки
вищезазначені наслідки настають
виключено у випадку прострочки
виконання основного зобов'язання.

Крім того, згідно п. 2.2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 14 від 17.12.13, господарським
судам необхідно мати на увазі, що
штрафні санкції, передбачені абзацом
третім частини другої статті 231 ГК
України, застосовується за допущене
прострочення виконання лише
негрошового зобов'язання, пов'язаного з
обігом (поставкою) товару, виконанням
робіт, наданням послуг.

Стягнення штрафу (п.7.2 Договору) у
розмірі 7 % від вартості товарів (робіт,
послуг), з яких допущено прострочення
виконання, за прострочення понад
тридцять днів, передбачено саме п. 2. ст.
231 ГК України.

Предметом позовних вимог є грошові
зобов'язання. А отже, в суду відсутні
підстави для застосування 7 % штрафу,
передбачених п. 7.2 Договору та абзацом
третім частини другої статті 231 ГК
України.

За таких обставин, в задоволенні
позовних вимог про стягнення 5 653 253,21
грн. - пені, 6 554 904,75 грн. - 7% штрафу, 1495032,81
грн. - 3% річних, та 104 119,68 грн. -
інфляційних втрат, слід відмовити.

Відповідно статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
господарські витрати покладаються на
відповідача пропорційно.

Під час подання позовної заяви,
позивачем платіжним дорученням № 10446
(а.с. 7) сплачено судовий збір у розмірі
64380,00 грн. Під час подання заяви про
збільшення позовних вимог, позивачем
сплачено Платіжним дорученням № 2000047
судовий збір у розмірі 4 260,00 грн. (а.с.146).
Однак, у зв'язку із тим, що розмір
мінімальної заробітної плати на день
подання Заяви про уточнення складав 1 218
грн., то позивач зобов'язаний був
сплатити (60х1218)-64380=8700 грн.

Таким чином, позивачем недоплачено
судовий збір у розмірі 8700-4260=4 440 грн.

Згідно п. 2.23 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" N 7 від 21.02.2013, якщо факт
недоплати судового збору з'ясовано
господарським судом у процесі розгляду
прийнятої заяви (скарги), суд у
залежності від конкретних обставин
справи може стягнути належну суму
судового збору за результатами
вирішення спору з урахуванням приписів
частин першої - четвертої статті 49 ГПК
України.

Таким чином, з відповідача слід
стягнути на користь позивача судовий
збір в розмірі 59962,14 грн. Судовий збір в
розмірі 8 700,00 грн. залишити на
позивачеві. Стягнути з позивача в доход
Державного бюджету України
недоплачений судовий збір в розмірі 4
400,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 193, 229, 230, 231, 232, 233 Господарського
Кодексу України, ст. ст. 526, 530, 549, 551, 610, 611,
625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Провадження у справі про стягнення 63 111
767,08 грн. основного боргу - припинити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб"
(53201, Дніпропетровська область, м.
Новомосковськ проспект Трубників,56,
код 35537363) на користь Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького,6, код
20077720) судовий збір в розмірі 59962,14 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ,
вул. Б.Хмельницького,6, код 20077720) в доход
Державного бюджету України в особі
Управління Державної Казначейської
Служби України у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області (49027, м. Дніпропетровськ, пл.
Шевченка, 7, ідентифікаційний код 37989269,
рахунок 3005 в ГУ ДКСУ у
Дніпропетровській області (Головне
управління Державної казначейської
служби України у Дніпропетровській
області, код банку за ), МФО
805012, КБКД 22030001, код ЄДРПОУ
господарського суду Дніпропетровської
області 03499891, КБКД 22030001) судовий збір у
сумі 4 400,00 грн.

В решті позову відмовити.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом. Рішення може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
підписання повного рішення.

Повне рішення підписано 28.04.14.

Суддя М.О. Ніколенко