ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
Справа № 925/570/14

Господарський суд Черкаської
області в особі судді Шумка В.В., при
секретарі судового засідання Бульбі
Н.О., за участю представників:

позивача - Гнатюка В.В. - за довіреністю,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Латагроінвест»

до державного підприємства
«Іваньківський цукровий завод»

про стягнення 1378472 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про стягнення з
відповідача на користь позивача 1378472
грн. боргу відповідно до укладеного між
сторонами договору на переробку
давальницької сировини від 23 жовтня 2013
року №1/23-10, а також 27569, 44 грн. судового
збору.

Згідно з позовною заявою вказані
вимоги виникли, а суми до стягнення
нараховані у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем договору №13085
про надання телекомунікаційних послуг,
укладеного сторонами 30.10.2009.

Представник позивача позов підтримав з
викладених у позовній заяві підстав та
мотивів.

Відповідач, належно повідомлений про
час та місце проведення судового
засідання, участі свого представника в
судовому засіданні не забезпечив.

За таких обставин, згідно з ст. 75
ГПК України, справу розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доводи та пояснення
представника позивача суд вважає, що
позов підлягає задоволенню повністю з
таких підстав та мотивів.

Згідно з ст. ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини. на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки
ті докази, які мають значення для
справи.

Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивач довів, що 23.10.2013р. сторони
уклали договір №1/23-10 на переробку
давальницької сировини (далі у тексті
рішення - "договір" у відмінках).

Згідно з умовами цього договору
предметом договору є зобов'язання
сторін щодо здійснення поставки
сировини на Переробне підприємство, а
Підприємство зобов'язується прийняти
сировину, забезпечити її переробку із
отримання готового продукту і провести
розрахунок в натуральній формі (п. 1.1.
договору).

Відповідно до п.п. 2.1.1., 2.1.2. договору
позивач зобов'язується виростити,
зібрати та поставити сировину з
посівної площі 50 га в кількості обсягу
поставок, згідно з графіком поставок
узгодженим з підприємством.

Згідно з п.п. 2.2.4., 2.2.5. договору
підприємство зобов'язується
організувати переробку всієї
кількості доставлених цукрових
буряків відповідно до технологічного
процесу виробництва та за погодженим
графіком, але не пізніше 30 листопада 2013
року, за свій рахунок забезпечити
відпуск позивачу належної йому
кількості готової продукції.

Зі своєї сторони позивач виконав
свої зобов'язання за даним договором, а
саме здійснило поставку партії
цукрового буряка в кількості,
визначеній п. 1.2., що підтверджується
актом звірки кінцевих розрахунків за
прийнятий цукровий буряк від 31.10.2013р.

Згідно з акту звірки кінцевих
розрахунків, складеного сторонами
30.10.2013р. відповідач мав передати
позивачеві 2062280 кг. цукру.

Відповідач свої забов'язання
відпуску позивачеві готової продукції
цукру, у встановлений договором строк,
не виконав.

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Позивач неодноразово, письмово
звертався до відповідача з вимогою про
виконання зобов'язання за договором. Це
підтверджено копіями листів-звернень
до відповідача.

Доказів виконання цих зобов'язань
перед позивачем відповідачем не
подано.

Згідно з ч. 3 ст. 612 ЦК України якщо
внаслідок прострочення боржника
виконання зобов'язання втратило
інтерес для кредитора, він може
відмовитися від прийняття виконання і
вимагати відшкодування збитків.

Згідно з вказаною нормою
законодавства позивач пред'явив
відповідачеві вимогу про
відшкодування понесених збитків в
розмірі вартості неотриманої за
договором продукції - цукру, що
підтверджено копією листа-вимоги від
05.03.2014р. за №141/03.

При цьому вартість непереданого
йому відповідачем цукру визначена за
середньо-зваженою ціною цукру на ринку
сільськогосподарської продукції.

Це підтверджено довідкою СТОВ
Торговий Дім «Монастирище-Агро» та
розрахунком позивача.

Суд погоджується з доводами
позивача про те, що він, передавши
відповідачеві на переробку сировину
(цукровий буряк), яка не може бути йому
повернута, не отримавши від
відповідача продукцію переробки цієї
сировини (цукру), поніс збитки, розмір
яких становить вартість цього цукру.

За таких обставин підстави для
відмови в позові відсутні.

Спір виник з вини відповідача.
Тому судові витрати, понесені
позивачем у зв'язку зі сплатою судового
збору, згідно з ст. 49 ГПК України
підлягають відшкодуванню
відповідачем.

Враховуючи викладене, керуючись
ст. ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з державного
підприємства «Іваньківський цукровий
завод», с. Іваньки, Маньківський район,
Черкаська область, вул. Заводська, 1, код
32741501, на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Латагроінвест», м.
Монастирище, Черкаська область, вул.
Леніна, 3, код 34323974, 1378472 грн. боргу, 27569, 44
грн. відшкодування сплаченого судового
збору.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 19.05.2014.

Суддя
В.В. Шумко