РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2014 р.
Справа № 903/1152/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Бригинець Л.М.

суддів
Демидюк О.О.

суддів
Тимошенко О.М.

при секретарі судового засідання
Полюхович О.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Державного підприємства
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
"Укрзалізничпостач" на рішення
господарського суду Волинської
області від 13.01.2014 р. у справі № 903/1152/13

(суддя Черняк Л.О. )

за позовом Державного підприємства
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
"Укрзалізничпостач"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Континіум-Галичина"

про стягнення в сумі 58 870,80 грн.

за участю представників:

позивача - Ковтонюк Ю.А., (довіреність №
ЦХП-15/34 від 23.04.2014 р. )

відповідача - Олексюк В.В. (довіреність
від 30.12.2013 р.)

Розпорядженням голови Рівненського
апеляційного господарського суду від
внесено зміни до складу колегії у
справі № 903/1152/13, окрім заміни
головуючого судді. Колегію суддів
визначено у складі: головуючий суддя
Бригинець Л.М., суддя Демидюк О.О., суддя
Тимошенко О.М.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Волинської області від 13.01.2014р.
відмовлено в задоволенні позову
Державного підприємства
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
"Укрзалізничпостач" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Континіум-Галичина" про стягнення
58 870,80грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач звернувся до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення господарського суду
Волинської області від 13.01.2014 р. у
справі № 903/1152/13 скасувати та прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
Державного підприємства
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
"Укрзалізничпостач" Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Континіум-Галичина" про стягнення
58 870,80грн. задовольнити.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, скаржник зазначає, що рішення
суду першої інстанції прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, з неповним
з"ясуванням всіх обставин, що мають
значення для справи.

Зокрема, судом першої інстанції не
враховано, що в порушення п. 3.1.
Договору поставки відповідач здійснив
поставку пального у власних цистернах,
а не залізничним транспортом
загального користування, як
передбачено вищевказаним пунктом
Договору, а тому за повернення порожніх
власних цистерн Технологічним центром
по обробці перевізних документів
Південно-Західної залізниці
правомірно було нараховано тариф в
сумі 58 870,80грн.

Від відповідача відзив на апеляційну
скаргу не надходив.

Згідно статті 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Позивач - Державне підприємство
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
"Укрзалізничпостач" звертаючись з
позовною заявою просив стягнути з
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Континіум-Галичина" тариф в сумі 58
870,80грн. за повернення порожніх цистерн
власнику (відповідачу).

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач
нормативно покликався на ст.ст. 11, 509, 525,
526, 629 ЦК України, ст.ст.173, 174, 193, 218 ГК
України, Розділ 7 Правил реєстрації та
експлуатації власних вантажних
вагонів, затверджених наказом
Міністерства транспорту та зв"язку
України від 28.09.2004 р. № 856, пункт 14.1.
Тарифного керівництва № 1,
затвердженого Наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від 26
березня 2009 р. № 317, Порядок розрахунків
за поставлені товарно-матеріальні
цінності між ДП "Укрзалізничпостач" і
залізницями та обліку ведення
претензійно-позовної роботи,
затвердженого Наказом Укрзалізниці
№329-ЦЗ від 30.04.2004р.

Судом першої інстанції відмовлено у
задоволенні позовних вимог, виходячи з
того, що позивачем не надано
витребуваних судом документів в
підтвердження позовних вимог, зокрема
пояснень та доказів з приводу того, по
яких саме повернутих цистернах
нараховано тариф та з чого саме
складається сума тарифу.

З таким висновком суду першої
інстанції судова колегія не
погоджується та зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що 05.10.2010 р.
Державне підприємство
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
"Укрзалізничпостач" (Замовник) та
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Континіум-Галичина" (Постачальник)
уклали Договір поставки № ЦХП-14-02110-01.

Пунктом 1.1. Договору передбачено, що
Постачальник зобов'язується поставити,
а Замовник прийняти та оплатити
дизельне паливо марки Л-0,2-62,
найменування, марка та кількість якого
вказується в Специфікації, яка є
невід"ємною частиною договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору, сторони
визначили, що Постачальник здійснює
поставку товару залізничним
транспортом загального користування
на умовах РСА (Франко-перевізник)
станція відправлення (відповідно до
вимог "ІНКОТЕРМС" ред. 2000 р.) відповідно
до рознарядок Замовника, що вказується
у Специфікації до договору із
подальшим направленням за реквізитами
одержувача, які вказуються у
рознарядці Замовника.

Відповідно до п.п. 3.5, 3.6 цього договору
постачальник протягом 2 робочих днів із
моменту відвантаження партії товару
надає замовнику наступну інформацію:
станцію призначення; номери цистерн і
залізничних накладних; кількість
товару в кожній цистерні. Поставка
товару підтверджується актом
прийому-передачі. Акт прийому-передачі
підписується сторонами протягом 5
робочих днів з дати поставки товару, за
умови надання постачальником
рахунку-фактури на поставлений товар,
копії залізничної квитанції про прийом
вантажу (залізничної накладної).

У п.п. 4.1, 4.2 договору зазначено, що
кількість товару, який планується до
поставки вказується в специфікації до
цього договору, кількість партій
товару, який підлягає поставці,
вказується в рознарядці замовника

30.10.2010 р. ТзОВ "Торговий дім
"Континіум-Галичина" відвантажило на
адресу бази нафтопродуктів ДП
"Укрзалізничпостач" ст. Матейкове 1 822,980
т дизельного палива марки Л-0,2-62, як це
визначено умовами Договору №
ЦХП-14-02110-01 від 05.10.2010 р., що
підтверджується наявними у справі
накладними з датою оформлення видачі
вантажу 02.11.2010р. (а.с. 26-57).

Поставка продукції підтверджується
залізничними накладними, актом
підтвердження прийому товару по
кількості, рахунком-фактурою, актом
прийому передачі нафтопродуктів та
актами приймання продукції.

Однак, в порушення п. 3.1. Договору
поставки відповідач здійснив поставку
продукції у власних цистернах, а не
залізничним транспортом загального
користування, як передбачено вказаним
пунктом Договору.

Відвантаження продукції власними
цистернами відповідачем не
заперечується.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: 1) договори та інші правочини; 2)
створення літературних, художніх
творів, винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності; 3)
завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі; 4) інші
юридичні факти.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(ст. 526 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

За статтею 908 Цивільного кодексу
України та статей 306, 307 Господарського
кодексу України загальні умови
перевезення вантажів визначаються
цими кодексами, іншими законами,
транспортними кодексами (статутами),
іншими нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються у
встановленому порядку.

Діюче транспортне законодавство
розмежовує залізничні вагони не тільки
за їхніми технічними характеристиками
та можливостями перевезення
відповідних вантажів (напіввагони,
контейнеровози, обкотишовози тощо), але
й за їх "юридичним" статусом, а саме: на
вагони "інвентарного парку залізниць"
та "власні (орендовані) вагони".

Правила реєстрації та експлуатації
власних вантажних вагонів, затверджені
Наказом Міністерства транспорту та
зв'язку від 28.09.2004р. № 856 "Про
затвердження Правил реєстрації та
експлуатації власних вантажних
вагонів" регламентують порядок
реєстрації та експлуатації власних
вантажних вагонів на залізничному
транспорті загального користування.

Відповідно до пункту 6.1. Правил
реєстрації та експлуатації власних
вантажних вагонів передбачено, що
перевезення вантажів залізничним
транспортом у власних вагонах
здійснюються на договірних засадах
згідно із затвердженими залізницею
планами перевезень. Власники,
оператори, державні вагонні компанії
або орендарі вагонів на підставі
договорів з відправниками,
одержувачами, експедиторами та
перевізником організовують ефективне
використання рухомого складу для
перевезення вантажів.

Матеріали справи свідчать, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Континіум-Галичина" в порушення п. 3.1.
Договору, згідно якому поставка
здійснюється залізничним транспортом
загального користування, здійснив
поставку приватними цистернами без
узгодження із затвердженими
залізницею планами перевезень.

Власні цистерни були повернуті
власнику відповідно до діючого
транспортного законодавства.

Розділом 7 Правил реєстрації та
експлуатації власних вантажних
вагонів, затверджених наказом
Міністерства транспорту та зв"язку
України від 28.09.2004р. № 856 визначено
порядок проведення розрахунків.

Так, пунктом 7.1 Правил передбачено, що
при виконанні функцій відправника
(одержувача) оператори сплачують
залізницям плату за перевезення
вантажів у власних вагонах, за
перевезення цих вагонів у порожньому
стані та інші платежі, які виникають у
процесі перевезень, згідно з тарифами,
діючими на залізничному транспорті, із
застосуванням діючих коефіцієнтів.

Розрахунки за перевезення вантажів,
користування вагонами, додаткові
послуги та штрафи здійснюються
відповідно до Статуту залізниць
України, СМГС, Правил користування
вагонами і контейнерами, затверджених
наказом Мінтрансу від 25.02.99 N 113 та
зареєстрованих у Міністерстві юстиції
України від 15.03.99 за N 165/3458 (із змінами),
та Правил розрахунків за перевезення
вантажів, затверджених наказом
Мінтрансу України від 21.11.2000р. N 644 та
зареєстрованих у Міністерстві юстиції
України 24.11.2000р. за № 864/5085 (із змінами) -
пункт 7.2 Правил.

Порядок нарахування плати за
перевезення приватних власних вагонів
встановлений у пункті 14.1. Збірника
тарифів на перевезення вантажів
залізничним транспортом України
Тарифного керівництва № 1,
затвердженого Наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від 26
березня 2009 р. № 317, де визначено, що
плата за перевезення в порожньому
стані власних або орендованих вагонів
(після вивантаження та під
навантаження, у ремонт або з ремонту, з
провідниками) визначається за тарифною
схемою 14.

Позивач - ДП "Укрзалізничпостач"
повернув відповідачу - ТзОВ "Торговий
дім "Континіум-Галичина" власні
цистерни, що підтверджується долученою
до матеріалів справи копією відомості (
бухгалтерської виписки), в якій
зазначено номери накладних та дата
повернення цистерн.

За повернення порожніх власних
цистерн, Технологічним центром по
обробці перевізних документів
Південно - Західної залізниці було
нараховано відповідачу тариф
відповідно до вищевказаної тарифної
схеми №14 в сумі 58 870,80 грн.

Відповідно до п. 2.10. Правил розрахунків
за перевезення вантажів, затверджених
наказом Мінтрансу України від 21.11.2000, №
644, усі спірні питання з розрахунків за
перевезення вантажів і додаткових
послуг платники регулюють
безпосередньо з станціями, які
нараховували платежі, і розрахунковими
підрозділами, що провадили розрахунки.
У разі недосягнення домовленості
спірні питання вирішуються в
претензійно-позовному порядку.

На неодноразові претензії позивача про
сплату тарифу за повернення порожніх
цистерн, що направлялись на адресу
ТзОВ "Торговий дім "Континіум-Галичина"
в порушення положень ст.ст.7, 8 ГПК
України, відповідач письмово не
повідомив про результати розгляду
претензій. Слід зазначити, що до
останньої претензії позивачем
долучалась копія довідки (відомості)
Технологічного центру по обробці
перевізних документів із зазначенням
нарахованих сум тарифу та дати
повернення цистерн. У разі відсутності
у відповідача документів, необхідних
для розгляду претензії, він не був
позбавлений права витребувати їх у
заявника, як передбачено ст. 7 ГПК
України. Таку дію відповідач не вчинив.

ДП "Укрзалізничпостач" суду першої
інстанції було надано докази сплати
підприємством суми 58 870,80 грн., а саме
сповіщення авізо № 553 від 06.12.2010р.

Відповідно до Наказу Укрзалізниці №
329-ЦЗ від 30.04.2004р., яким затверджено
"Порядок розрахунків за поставлені
товарно-матеріальні цінності між ДП
"Укрзалізничпостач" і залізницями та
обліку ведення претензійно-позовної
роботи", повідомлення (авізо) - це
офіційне сповіщення, що надсилається
одним підприємством (підрозділом)
іншому, про зміни стану
взаєморозрахунків, пов'язаних з
наданням послуг, відвантаженням
товарно-матеріальних цінностей,
розподілом доходів від перевезень та
іншими господарськими операціями.

На підтвердження наявної у відповідача
заборгованості за повернення власних
цистерн позивачем долучено також копію
відомості Технологічного центру по
обробці перевізних документів
Південно-Західної залізниці (а.с. 65-68),
що судом першої інстанції помилково до
уваги взято не було.

Факт повернення порожніх власних
цистерн відповідачем не заперечується.
Нарахований Технологічним центром по
обробці перевізних документів
Південно-Західної залізниці тариф за
повернення порожній власних цистерн з
часу отримання претензій від позивача
відповідачем в претензійно-позовному
порядку не оспорювався.

Таким чином, оскільки відповідач
порушивши умови Договору поставки
№ЦХП-14-02110-01 від 05.10.2010р. (п. 3.1) та замість
залізничного транспорту загального
користування поставив продукцію
приватними цистернами, які були
повернуті власнику, тариф за
повернення власних порожніх цистерн у
сумі 58 870,80 грн., нарахований
Технологічним центром по обробці
перевізних документів
Південно-Західної залізниці, має бути
сплачений відправником - відповідачем
у справі.

При розгляді апеляційної скарги
позивачем подані накладні на
перевезення вагонів-цистерн на своїх
осях, однак вказані перевізні
документи, як доказ, судом апеляційної
інстанції не взяті до уваги, оскільки
позивач не обгрунтував неможливості
подання їх суду першої інстанції, як
передбачено ч.1 ст. 101 ГПК України.

Згідно ст.ст. 32-34 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає доводи скаржника, наведені ним в
апеляційній скарзі обгрунтованими, а
рішення суду першої інстанції таким, що
прийняте з неповним з"ясуванням всіх
обставин, що мають значення для справи,
а отже відповідно до п.1 ч.1 ст.104
Господарського процесуального кодексу
України оскаржуване рішення підлягає
скасуванню із прийняттям нового
рішення про задоволення позовних
вимог.

У зв"язку із скасуванням оскаржуваного
рішення судові витрати покладаються на
відповідача відповідно до ст. 49 ГПК
України.

Керуючись ст.ст. 49, 99,101,103-105 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного
підприємства матеріально-технічного
забезпечення залізничного транспорту
України "Укрзалізничпостач"
задовольнити.

2. Рішення господарського суду
Волинської області від 13.01.2014р. у справі
№ 903/1152/13 скасувати. Прийняти нове
рішення. Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Континіум-Галичина" ( 43010, Волинська
обл., м. Луцьк , вул. Кременецька, 38, ) на користь Державного
підприємства матеріально-технічного
забезпечення залізничного транспорту
України "Укрзалізничпостач" ( 03049, м.
Київ, пр-т Повітрофлотський, 11/15, ) кошти за нарахування
тарифу за повернення порожніх цистерн
у сумі 58 870 ( п"ятдесят вісім тисяч
вісімсот сімдесят) грн. 80 (вісімдесят)
коп.

3. Судові витрати за розгляд справи в
суді першої та апеляційної інстанцій
покласти на відповідача.

4. Видачу відповідних наказів доручити
господарському суду Волинської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Бригинець Л.М.

Суддя
Демидюк О.О.

Суддя
Тимошенко О.М.