ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.04.14р. Справа № 33/247-10(5/29-10)

За позовом Відкритого акціонерного
товариства "Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат", м.
Кривий Ріг Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство Геоаспект", м. Кривий Ріг
Дніпропетровська область

про розірвання договору і стягнення 535
956 грн.

Суддя Рудовська
І.А.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Відкрите акціонерне товариство
"Інгулецький гірничо-збагачувальний
комбінат" (далі-позивач) звернулося до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче підприємство
Геоаспект" (далі - відповідач), в якому
просить суд розірвати договір підряду
№ 220-11 від 01.01.2007 р. та стягнення 535
956,00 грн. - збитків.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 30.12.2009 р.
порушено провадження у справі № 5/29-10 за
позовом ВАТ "Інгулецький ГЗК" до ТОВ
"НВП" Геоспект" про стягнення збитків в
сумі 535 956, 00 грн. та розірвання договору
підряду № 220-11 від 01.01.2007 р.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 25.03.2010 р.
провадження у справі було зупинено у
зв'язку з надходженням на адресу
господарського суду апеляційної
скарги відкритого акціонерного
товариства "Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат" на
ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області по справі №
5/29-10 від 04.02.2010 р. в частині
відмови суду у задоволенні заяви про
забезпечення позову.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
07.04.2010 р. відмовлено ВАТ "Інгулецький
ГЗК" у прийнятті апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду
України від 08.07.2010 р. ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 07.04.2010 р.
залишено без змін.

Розпорядженням голови суду від 07.10.2010
р. у зв'язку з закінченням повноважень
судді Шевченко С.Л. справу № 5/29-10
передано для розгляду судді Рудовській
І.А.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 11.10.2010 р.
присвоєно справі новий номер
33/247-10(5/29-10), прийнято справу до
провадження, та поновлено провадження
у справі.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 18.11.2010 р.
судом зупинено провадження у справі та
призначено судову експертизу, яку
доручено Дніпропетровському
науково-дослідному інституту судових
експертиз.

Дніпропетровський науково-дослідний
інститут судових експертиз повернув
справу у зв'язку з відсутністю в
інституті фахівців відповідної галузі
знань.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 31.01.2011 р.
провадження поновлено.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 22.02.2011 р.
судом зупинено провадження у справі та
призначено судову експертизу,
проведення якої доручено Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Відділення економіки Академії
гірничих наук України".

Справа № 33/247-10(5/29-10) повернулась до
господарського суду Дніпропетровської
області з висновком судової
експертизи.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 24.04.2012
року по справі № 33/247-10(5/29-10)
поновлено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 14.06.2012 р.
для вирішення питань, які потребують
спеціальних знань, у справі №33/247-10(5/29-10)
призначено додаткову судову
експертизу, проведення якої доручено
Харківському науково-дослідному
Інституту судових експертиз ім.
Заслуженого професора М.С. Бокаріуса
Міністерства юстиції України (61177, м.
Харків, вул. Золочівська, 8 а), до якого
направлено матеріали справи
№33/247-10(5/29-10).

13.11.2012 р. на адресу господарського суду
Дніпропетровської області надійшов
лист від Харківського
науково-дослідного Інституту судових
експертиз ім. Заслуженого професора
М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції
України, в якому було повідомлено, що
проведення експертизи з питань,
викладених в ухвалі суду 14.06.2012 р., не
вбачається за можливим у зв'язку з
відсутністю в інституті фахівців, які
мають відповідні знання та
кваліфікацію у даній галузі, зокрема
щодо проведення топографо-геодезичних
робіт, буріння свердловин та розвідки
окислених залізистих кварцитів.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 24.01.2013 р.
провадження у справі № 33/247-10(5/29-10)
поновлено та справу призначено до
розгляду в судовому засіданні 13.02.2013 р.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 13.02.2013 р.
для вирішення питань, які потребують
спеціальних знань, у справі №33/247-10(5/29-10)
призначено додаткову судову
експертизу, проведення якої доручено
Донецькому науково-дослідному
інституту судових експертиз (83087, м.
Донецьк, вул. Дубравна, 1б), до якого
направлено матеріали справи
№33/247-10(5/29-10).

13.03.2013 р. на адресу господарського суду
Дніпропетровської області надійшов
лист від Донецького науково-дослідного
інституту судових експертиз, в якому
було повідомлено, що в Донецькому
науково-дослідному інституті судових
експертиз відсутні фахівці в галузі
дорозвідки окислених залізистих
кварцитів, проведення
топографо-геодезичних робіт та буріння
свердловин, тому проведення судової
експертизи з наданих з питань,
викладених в ухвалі суду 13.02.2013 р.
неможливе, також вказав, що такий
спеціаліст може бути в
Дніпропетровському НДІСЕ.

Враховуючи те, що ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 18.11.2010 р. для вирішення
питань, які потребують спеціальних
знань, у справі №33/247-10(5/29-10)
було призначено судову експертизу,
проведення якої доручено
Дніпропетровському науково-дослідному
інституту судових експертиз (49000,
м. Дніпропетровськ, вул.
Набережна Леніна, 17) та до якого
направлено матеріали справи
№33/247-10(5/29-10).

29.12.2010 р. на адресу господарського суду
Дніпропетровської області надійшов
лист від Дніпропетровського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, в якому повідомлено, що у
Дніпропетровському науково-дослідного
інституту судових експертиз не може
бути вирішена експертиза з питань
зазначених в ухвалі суду 29.12.2010 р., в
зв'язку з відсутністю в інституті
фахівців відповідної галузі знань.

25.12.2013 р. господарським судом
Дніпропетровської області на адресу
Міністерства юстиції України
надіслано лист № 33/247-10(5/29-10)/63445/13 щодо
надання інформації стосовно в яких
експертних установах є експерти, що
мають право проводити оціночну
експертизу.

Міністерством юстиції України на
адресу господарського суду
Дніпропетровської області надіслано
лист № 105-0-32-14/15 в якому повідомлено, що
інформація щодо зазначених
спеціалістів у Міністерстві юстиції
відсутня.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 16.04.2014
року по справі № 33/247-10(5/29-10)
поновлено провадження у справі та
справу призначено до розгляду в
судовому засіданні 24.04.2014 р.

В судове засідання 24.04.2014 р.
представники сторін не з'явилися,
представником позивача надано до суду
факсом клопотання (вх. № 25284/14 від 24.04.2014
р.), в якому він повідомляє про
неможливість направити представника
для участі у справі вчасно та просить
суд перенести розгляд справи на інший
термін. А також зауважує, що позивач
просить суд при розгляді справи за
наявними матеріалами прийняти до уваги
результати експертизи, проведеної
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Відділення
економіки Академії гірничих наук
України" та задовольнити позовні
вимоги, спираючись на зазначений доказ
у справі.

Відповідач у пояснення по справі (вх. №
31130/12 від 29.05.2012 р.) зазначає, що звіт
який наданий суду ТОВ "Відділення
економіки Академії гірничий наук
України", суперечить нормам чинного
законодавства, є не об'єктивним та не
може розцінюватись в якості належного
доказу щодо невиконання зобов'язань за
спірним договором з боку ТОВ "НВП
Геоаспект".

Позивач в запереченнях на пояснення
відповідача від 29.05.2012 р. (вх. № 31620/12 від
31.05.2012 р.) вказує на те, що відповідач не
лише ухиляється від виконання своїх
обов'язків щодо сприяння у проведенні
експертизи, а й заважає її проведенню, а
отримавши звіт, намагається його
оскаржити за формальними ознаками,
лише тому що не бажає визнавати позовні
вимоги, підсумовуючи наведене, позивач
просить суд задовольнити позов ПАТ
"ІнГЗК", оскільки для цього є всі
підстави, підтверджені висновками
експертизи, яку вважає компетентною і
правомірною.

При розгляді справи судом досліджені
письмові докази, що містяться в
матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 24.04.2014 р. прийнято
судового рішення.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2007 р. позивачем (замовник) та
відповідачем (виконавець) укладений
договір № 220-11 (далі - Договір),
відповідно до умов договору виконавець
зобов'язується провести роботи по
дорозвідки окислених залізистих
кварцитів в межах гірничого відводу
Інгулецького ГЗКа (надалі роботи),
згідно з "Проекту на дорозвідку
окислених залізистих кварцитів в межах
гірничого відводу Інгулецького ГЗКа
(експертний висновок № 117-гр. від 10.07.2006
р. ГГП "Державної комісії з експертизи
геологічних проектів та кошторисів")
який є невід'ємною частиною договору,
Протоколом узгоджень договірної ціни
(додаток № 1), Календарним графіком
(додаток №2), а замовник зобов'язується
прийняти виконання роботи та оплатити
згідно з умовами договору (п. 1.1.
Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору вартість
робіт, доручених виконавцю до
виконання, складає 15 771 485,00 грн., в
тому числі ПДВ 2 628 580,83 грн.

Згідно п. 2.3. Договору оплата замовником
вартості здійснених робіт
відбувається по закінченні 30 днів з
моменту підписання акта прийома-здачі
робіт, але не раніше 30 календарних днів
від останнього дня місяця виконання
робіт вказаного в календарному
графіку. Рахунки-фактури, на підставі
яких буде здійснюватися оплата за
фактично виконані роботи, повинні бути
підтвердженими актами форми-2,
підписаних в двосторонньому порядку до
30 числа кожного місяця виробництва
робіт.

Роботи повинні здійснюватися згідно з
Календарним графіком виконання робіт.
Початок робіт 01.11.2006 р. (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п. 3.2. Договору при
несвоєчасному початку виконання робіт
по вині виконавця, відставання їх від
графіку, замовник попереджає виконавця
про порушення їм умов договору та має
право розірвати договір в
односторонньому порядку та
витребувати відшкодування збитків.

Згідно з п. 5.1. Договору здача-прийомка
робіт після закінчення робіт
здійснюється сторонами згідно з
діючими нормами і правилами та
оформлюється актом. Якщо при прийомки
будуть виявлені значні недоліки, які
виникли по вині виконавця, замовник не
підписує акт прийоми-здачі та затримує
до їх усунення оплату неякісно
виконаних робіт.

Договір вступає в силу з моменту
підписання та діє до 31.12.2010 р. (а.с. 10.2.
Договору).

Однак, всупереч узгодженого
Календарного графіку відповідачем
фактично для підписання позивачем
надано наступні акти виконаних робіт:
№ 1 від 25.04.2007 р. на суму 174 068,40 грн.; № 2
від 29.05.2007 р. на суму 199 978,80 грн.; № 3 від
27.07.2007 р. на суму 161 908,80 грн.; № 4 від
30.08.2007 р. на суму 229 370,80 грн. тобто, як
стверджує позивач за три роки дії
Договору відповідачем надано акти про
виконання робіт на загальну суму лише
765 326,80 грн. при запланованому обсязі за
період дії договору в 12 250 000,00 грн. На
теперішній час робота за проектом
відповідачем фактично зупинена.

По актам виконаних робіт №№ 1, 2, 3
позивачем проведено оплату в повному
обсязі, але, як було встановлено
проведеною службовою перевіркою,
фактично роботи не були виконані в тому
обсязі, що вказано в актах.

Таким чином, внаслідок неналежного
виконання зобов'язання відповідача за
договором позивачу завдано збитків на
суму 536 956,00 грн. та на підставі чого
позивач просить розірвати договір
підряду № 220-11 від 01.01.2007 р., що і є
причиною спору.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Основні засади господарювання в
Україні визначає Господарський кодекс
України (надалі по тексту ГК України),
який регулює господарські відносини,
що виникають у процесі організації та
здійснення господарської діяльності
між суб'єктами господарювання, а також
між цими суб'єктами та іншими
учасниками відносин у сфері
господарювання (ст. 1 ГК України).

Стаття 193 Господарського кодексу
України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за

відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (ст. 530 Цивільного
кодексу України).

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837
Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 852
Цивільного кодексу України за
наявності у роботі істотних відступів
від умов договору підряду або інших
істотних недоліків замовник має право
вимагати розірвання договору та
відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 224 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту права або
законні інтереси якого порушено.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу
України, особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 623 Цивільного
кодексу України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.

У відповідності з вимогами п. 4 ст. 611
Цивільного кодексу України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, у
вигляді відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення: 1) протиправної
поведінки; 2) збитків; 3) причинного
зв'язку між протиправною поведінкою
боржника та збитками; 4) вини.

За відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
не настає.

Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); 2) доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Важливим елементом доказування
наявності збитків є встановлення
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками
потерпілої сторони. Слід довести, що
протиправна дія чи бездіяльність
заподіювача є причиною, а збитки, які
виникли у потерпілої особи, - наслідком
такої протиправної поведінки.

Як вбачається з висновку № 1 судової
експертизи по господарській справі
№ 33/247-10(5/29-10) від 28.02.2012 р.
роботи зазначені в актах здачі
приймання №№ 1-5 частково не
відповідають вимогам "Проекту на
дорозвідку окислених залізистих
кварцитів в межах гірничого відводу
Інгулецького ГЗК" та діючого на момент
виконання робіт законодавства, що
регулює спірні відносини, а саме:

- Топографо-геодезичні роботи (Акт № 1);

- Підготовка первинних геологічних
матеріалів для складання ТЕО кондицій
(Акт № 2-5);

- Створення бази даних (БД) геологічної
інформації: формування бази даних
описів розрізів свердловин (Акт № 2-5);

- Формування бази даних свердловин, які
розташовані в зоні виконання робіт (Акт
№ 2);

- Розробка техніко-економічних
обґрунтувань доцільності видобування
окислених кварцитів та підготовка
постійних кондицій (Акт № 2-4);

- Опробування керну свердловин
(Акт № 3-5);

- Поточні камеральні роботи з
обробки матеріалів буріння (Акт № 3-5);

- Не відповідають стадійності
передбаченій у Проекті та фізично не
могли виконуватись у зазначений
період.

- Акти №№ 1-5, що підлягають експертизі
не відповідають формі Ф-2, що є
порушенням умов Договору.

Також, у висновку зазначено, що обсяг
фактично виконаних відповідачем робіт,
не відповідає об'єму робіт вказаному в
актах №№ 1-5, а саме:

- Вартість робіт згідно акта №№ 1-5
становить: 145 057 +166 649 + 134 924 + 191 142,33 +
320 780,50 = 958 552,83 грн. (з ПДВ 1 150263,4 грн.);

- Вартість робіт згідно Проекту
становить: 120790,4 + 608693 + 142817,48 + 202324,76 + 56161,86
= 1130787,5 грн. (з ПДВ1356945 грн.);

- Вартість фактично виконаних
робіт підтверджених документально
згідно експертизи становить 98 459,4 + 162
186,17 = 260 645,57 грн. (з ПДВ 312 774,68 грн.)

Згідно експертизи документально не
підтверджено виконання робіт за актами
№№ 1-5 на суму 697 907,26 грн. (з ПДВ 837488,71
грн.), через включення до актів робіт,
які фактично не виконувались та через
неможливість їх підтвердження
первинними геологічними матеріалами
та економічними розрахунками
виконаних робіт згідно форми Ф-2 з боку
відповідача.

Отже, позивач, здійснивши оплату за
виконані відповідачем роботи за
вищезазначеним договором підряду на
користь відповідача, поніс збитки в
сумі 535 956,00 грн., які спричинені
фактичним не виконанням відповідачем
обсягів робіт.

Стаття 598 Цивільного кодексу України
встановлює, що зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного
кодексу України договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

На момент розгляду справи збитки
відповідача складають 535 956,00 грн.,
докази погашення якої в матеріалах
справи відсутні, внаслідок чого суд
вважає, що позовні вимоги обґрунтовані,
підтверджені матеріалами справи і
підлягають задоволенню. Крім того,
внаслідок істотного порушення умов
Договору Товариством з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство Геоаспект", суд
задовольняє позовні вимоги позивача і
в частині розірвання Договору підряду
№ 220-11 від 01.01.2007 р.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу
України та ст. 20 Господарського кодексу
України, держава забезпечує захист
прав і законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів, зокрема,
шляхом присудження до виконання
обов'язку в натурі та застосуванням
штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З урахуванням наведеного, позовні
вимоги є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у сумі 535 956,00
грн. та в частині розірвання Договору
підряду № 220-11 від 01.01.2007 р.

Дана сума збитків підтверджується
висновком судової експертизи по
господарській справі № 33/247-10(5/29-10) від
28.02.2012 р.

Згідно ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
державне мито, витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу та витрати понесені
позивачем на оплату судової експертизи
покладаються на відповідача.

Одночасно, під час розгляду справи
позивачем подані документи на
підтвердження зміни назви позивача з
Відкритого акціонерного товариства
"Інгулецький гірничо-збагачувальний
комбінат" на Публічне акціонерне
товариство "Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат" та
докази на підтвердження державної
реєстрації змін в установчих
документах. У зв'язку із наведеним,
господарський суд вважає за необхідне
замінити ВАТ "Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат" на
ПАТ "Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат" з
урахуванням зміни його найменування.

Керуючись ст.ст. 47, 33, 43, 49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Замінити Відкрите акціонерне
товариство "Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат" на
Публічне акціонерне товариство
"Інгулецький гірничо-збагачувальний
комбінат", у зв'язку зі зміною
найменування.

Позов задовольнити.

Розірвати Договір підряду № 220-11 від
01.01.2007 року, укладеного між Відкритим
акціонерним товариством "Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство Геоаспект".

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство Геоаспект" (50064,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, пр. Перемоги, 33/4; ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат" (50064,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. Рудна, буд. 47; ) 535 956,00 грн. (п'ятсот
тридцять п'ять тисяч дев'ятсот
п'ятдесят шість грн. 00 коп.) - збитків, 72
000,00 грн. (сімдесят дві тисячі грн. 00 коп.)
- за проведення експертизи, 5 444,56 грн.
(п'ять тисяч чотириста сорок чотири грн.
56 коп.) - державного мита та 236,00 грн.
(двісті тридцять шість грн. 00 коп.) -
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу, про що
видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Суддя І.А. Рудовська Дата
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 ГПК України " 29
" квітня 2014р.