ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.04.14р. Справа № 904/921/14

За позовом Українсько-російського
товариства з обмеженою
відповідальністю "ГІДРОТЕХ
ІНЖИНІРИНГ", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірми "Сана",

м. Дніпропетровськ

про стягнення 91 182,36 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: Михалевич М.А.,
довіреність б/н від 27.12.2013р.

від відповідача: Батракова О.М.,
довіреність №17 від 27.02.2014р.

Мухамедніязова Г.Б.,
довіреність б/н від 08.04.2014р.

Суть спору:

Українсько-російське товариство з
обмеженою відповідальністю "ГІДРОТЕХ
ІНЖИНІРИНГ" (далі - позивач) звернулося
до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірми "Сана" (далі -
відповідач) про стягнення 91 182,36 грн.
заборгованості, з яких: сума 86 623,20 грн. -
боргу, 373,06 грн. - інфляційних, 4 186,10 грн. -
3 % річних та витрат по сплаті судового
збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на невиконанням
відповідачем зобов'язань за Підрядним
контрактом № 92/18-64 від 10.03.2010 року, в
частині повного та своєчасного
розрахунку за виконані роботи.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просить
задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позов зазначає,
що строк виконання зобов'язань
генпідрядника по оплаті робіт за
спірними актами не настав, у зв'язку з
непред'явленням підрядником
генпідрядникові у встановленому
порядку спірних актів виконаних робіт
для розгляду та підписання, або
виставлення претензій, тому просить
відмовити в задоволені позовних вимог
позивача.

При розгляді справи судом досліджені
письмові докази, що містяться в
матеріалах справи.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 11.03.2014 р.
розгляд справи відкладено на 09.04.2014 р.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 09.04.2014 р.
продовжено строк розгляду справи до
28.04.2014 р. та розгляд справи відкладено
на 22.04.2014 р.

В судовому засіданні 22.04.2014 р. оголошено
перерву до 24.04.2014 р.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 24.04.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши надані докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.03.2010 року між позивачем (підрядник) та
відповідачем (далі - генпідрядник)
укладено Підрядний контракт № 92/18-64
(далі - Контракт) за умовами якого п. 2.1.
генпідрядник доручає, а підрядник
зобов'язується на свій ризик, у
встановлені Контрактом строки та в
межах договірної ціни власними та
притягнутими силами та засобами
виконати наступні види робіт: 2.1.1.
організувати та виконати комплекс
будівельно-монтажних робіт по
автоматизації системи управління
оборотними системами водопостачання
секції гідратації, секції підготовки,
секції екстракції масла згідно з
угодженим Завданням на проектування
(Додаток № 1), Договірною ціною (Додаток
№ 2), та Графіком виконання і
фінансування робіт (Додаток № 3), (далі -
СМР) на об'єкті, а саме: виконати робочий
проект поставку, монтаж і пуско-наладку
обладнання для автоматизації. Всі
додатки є невід'ємною частиною даного
Контракту.

Згідно п. 2.2. Контракту замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконання робіт.

Відповідно до п. 3.1. Контракту договірна
ціна робіт (етапів робіт) доручених для
виконання підряднику, визначається
сторонами згідно з "Правилами
визначення вартості будівництва" ДБН
1.1.1-2000 шляхом прямої домовленості
сторін.

Згідно п. 4.1. Контракту строки виконання
окремих видів робіт (етапів робіт)
вказуються в Графіку виконання і
фінансування робіт (Додаток № 3) та
узгоджуються сторонами, при підписані
даного Контракту. Початок робіт по
етапу фіксується сторонами актом, який
надає підрядник.

Пунктом 5.2. Контракту передбачено, що
генпідрядник забезпечує фінансування,
реконструкції та будівництва об'єкта.
Виконує проміжкові платежі (за
виконання роботи, етапи робіт, комплекс
робіт) на підставі акта виконаних
робіт, підписаних уповноваженими
представниками сторін та Графіка
виконання і фінансування робіт. Акт
виконаних робіт підрядник передає
генпідряднику не пізніше 28-го числа
звітного місяця. Генпідрядник протягом
8-ми днів перевіряє реальність акту та
підписує його в частині фактично
виконаних обсягів робіт. Оплата
виконаних робіт здійснюється на
протязі 10 банківських днів після
підписання акта.

Відповідно до п. 12.1. Контракту
здача-прийомка робіт після закінчення
та в процесі виконання СМР на об'єкті
здійснюється згідно з діючими нормами
та правилами і оформлюється актами
виконаних робіт та актом передачі
об'єкта в експлуатацію. Акти виконаних
робіт повинні бути розглянуті та
підписані генпідрядником протягом 8
календарних днів з моменту передачі їх
підрядником. Передача об'єкта в
експлуатацію здійснюється згідно
графіка виконання і фінансування
робіт, або в інші строки, узгодженні
сторонами при виникненні необхідності
зміни строків виконаних робіт. Акт
передачі об'єкта експлуатації
підписується сторонами в строк 5
календарних днів.

Згідно п. 12.5. Контракту у випадку
невмотивованої відмови (зволікання
генпідрядника від прийняття виконаних
підрядником робіт, не отримання
підписаного генпідрядником акта
здачі-прийомки виконаних робіт або
претензій до якості робіт (письмової
відмови від підписання актів з
вказівкою недоліків) протягом 14
календарних днів після строку для
підписання актів, вказаного в
Контракті, роботи вважаються
виконаними та прийнятими
генпідрядником. Акти підписуються в
односторонньому порядку підрядником з
вказанням даної обставини. При цьому
вважається, що підрядник виконав
прийнятті на себе зобов'язання в
повному обсязі та має право на оплату
робіт в рамках даного Контракту.

Позивач у позові посилається на не
сплату виконаних робіт відповідачем: -
за актом здачі-приймання робіт (надання
послуг) № 13 (робочий проект) на
суму 35 889,30 грн.; - за актом
здачі-приймання робіт (надання послуг)
№ 24 (програмне забезпечення) на
суму 26941,50 грн.; - за актом
здачі-приймання робіт (надання послуг)
№ 2778 (пуско-налагоджувальні роботи) на
суму 23 792,40 грн. (а.с. 19-21) та просить
стягнути з відповідача на свою користь
заборгованість з урахування
інфляційних та 3 % річних у сумі 91 182,36
грн., що є предметом спору.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Основні засади господарювання в
Україні визначає Господарський кодекс
України (надалі по тексту ГК України),
який регулює господарські відносини,
що виникають у процесі організації та
здійснення господарської діяльності
між суб'єктами господарювання, а також
між цими суб'єктами та іншими
учасниками відносин у сфері
господарювання (ст. 1 ГК України).

Стаття 193 Господарського кодексу
України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за

відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

За договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем були виконані, прийнятті та
оплачені роботи на загальну суму 1 715
377,20 грн., що підтверджується
підписаними між сторонами актами
прийоми виконаних будівельних робіт
від 30.06.2010 р., від 29.12.2010 р. (а.с. 50-69).

На момент розгляду справи позивачем
належних доказів отримання
відповідачем актів здачі-приймання
робіт (надання послуг): № 13
(робочий проект) на суму 35 889,30 грн.; №
24 (програмне забезпечення) на суму
26941,50 грн.; № 2778 (пуско-налагоджувальні
роботи) на суму 23 792,40 грн. до матеріали
справи не надано.

З огляду на те, що у результаті дій
позивача в порушення порядку п.п. 5.2.,
12.1., 12.5. Контракту щодо передачі
відповідачу на узгодження та
підписання актів виконаних робіт,
відповідач не мав можливості в порядку,
передбаченому умовами Контракту
перевірити реальність виконаних робіт,
у разі необхідності надати свої
заперечення, претензії щодо якості
робіт та підписати такі акти призвело
до позбавлення відповідача можливості
виконати умови договору належним
чином.

Приймаючи до уваги викладене, суд
вважає позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

У відповідності із ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
унормовано, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

В силу ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати по справі покладаються на
позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 32, 33, 34, 49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати по справі покласти на
позивача.

Суддя
І.А.
Рудовська

Дата підписання рішення,
Оформленого відповідно до статті 84 ГПК
України " 29 " квітня 2014р.