ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2014 р.
Справа № 926/1331/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуючого-судді
Костів
Т.С.

суддів
Марко
Р.І.

Дубник
О.П.

при секретарі Зошій М.Р.

розглянувши апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Букоімпекс ЛТД'',
м.Чернівці № 13 від 21.03.2014 року

на рішення господарського суду
Чернівецької області від 11.03.2014 р.

у справі № 926/1331/13

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Букоімпекс ЛТД'',
м.Чернівці

до відповідача: міського комунального
підприємства
,,Чернівцітеплокомуненерго'',
м.Чернівці,

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору:
Виконавчого комітету Чернівецької
міської ради, м.Чернівці

про: стягнення безпідставно набутих
грошових коштів-249500 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Лютікова Н.О. -
представник на підставі довіреності
б/н від 28.04.14 року;

від відповідача: Гарабажій Н.О. -
представник на підставі довіреності №
2569 від 25.12.13 року, Білянський М.І.-
представник на підставі довіреності

від третьої особи: не з'явився;

В судовому засіданні
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду
Чернівецької області від 11.03.2014 р. у
справі № 926/1331/13 (суддя Гончарук
О.В.) в позові товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Букоімпекс ЛТД'',
м.Чернівці до міського комунального
підприємства
,,Чернівцітеплокомуненерго'',
м.Чернівці, за участю третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору: Виконавчого комітету
Чернівецької міської ради, м.Чернівці
про: стягнення безпідставно набутих
грошових коштів- 249500 грн. відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Чернівецької
області від 11.03.2014 р. у справі № 926/1331/13
позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю ,,Букоімпекс ЛТД''-
подав апеляційну скаргу.

Зокрема, скаржник мотивує свою
апеляційну скаргу тим, що суд першої
інстанції не надав належної оцінки
рішенню адміністративної колегії
Чернівецького обласного
територіального відділення АМК
України №23 від 29.05.2009 р., постанові
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 09.09.2011р. у
справі N928-435/10/2470, ухвалі Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 22.11.2011р., а також Вищого
адміністративного суду України від
30.10.2012р. у справі № 2а- 435/10/2470.
Рішенням адміністративної колегії
Чернівецького обласного
територіального відділення АМК
України № 23 від 29.05.2009р. встановлено, що
відповідач, використовуючи своє
монопольне становище на ринку надання
послуг з централізованого опалення, в
порушення вимог Постанови КМУ №955 від
10.07.2006р. «Порядок формування тарифів на
виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії та послуги
централізованого опалення та
постачання гарячої води», п.1.4, 5 Правил
розрахунку двоставкового тарифу на
теплову енергію та гарячу воду
(затвердженого Наказом Держкомітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 08.09.2000р.) подав на
затвердження виконавчому комітету
Чернівецької міської ради економічно
необґрунтований тариф, в якому в якості
одиниці розрахунку приєднаного
теплового навантаження
(умовно-постійна складова тарифу)
замість передбаченої законодавством 1
Г/кал на годину, використав 1 кв.м.
приведеної площі. Внаслідок цього,
рішенням виконавчого комітету
Чернівецької міської ради від 30.12.2008р.
№ 1031/24 затверджений економічно
необґрунтований тариф у вигляді плати
за приєднане теплове навантаження з
розрахунку 2,34 грн. з ПДВ за 1 кв.м.
приведеної площі. Вказані дії
відповідача кваліфіковано як
порушення п.2 ст.50,ч.1 ст.13 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
(п.3 рішення) та зобов'язано останього
припинити вказані порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції (п.4 Рішення). Законність
наведеного вище рішення підтверджено
також Постановою Чернівецького
окружного адміністративного суду від
09.09.2011р. у справі №2а-435/10/2470, ухвалою
Вінницького Апеляційного
адміністративного суду від 22.11.2011р. та
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 30.10.2012р. у справі №2а-435/10/2470.
Частина 2 ст.4 ГПК України забороняє
суду застосовувати акти державних та
інших органів, якщо ці акти не
відповідають законодавству України.

У своїй апеляційній скарзі,
апелянт зазначає про перебування
відповідача у монопольному становищі .
У випадку перебування
енергопостачальника у зазначеному
вище становищі, правовою підставою
визначення ціни/тарифу за договором
енергопостачання є нормативний акт КМ
України, органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування,
відповідно до їх повноважень, а не
згода сторін за загальним правилом ч. 1
ст. 632 ЦК України. Згідно п.1
Договору N981 на постачання теплової
енергії в гарячій воді від 19.09.2006р.
енергопостачальна організація
зобов'язалась постачати теплову
енергію за встановленими у належному
порядку тарифами.

При цьому, суд першої інстанції
визнав таким, що має преюдиційне
значення для справи рішення
Шевченківського районного суду
м.Чернівці у судовій справі № 2-А-13, яким
Додаток №2 до рішення від 30.12.2008р. № 1031/24
в частині встановлення плати за
приєднане теплове навантаження в
розмірі 2,34 грн. з ПДВ з розрахунку на 1
кв.м. приведеної площі визнаний
протиправним та нечинним з моменту
його прийняття. Вказаним рішенням
встановлений факт отримання
відповідачем внаслідок застосування
такого тарифу економічно
необґрунтованих платежів за послуги
теплопостачання. Цим підтверджується
на думку скаржника безпідставність
отримання коштів відповідачем.

На підставі наведеного скаржник
просить рішення господарського суду
Чернівецької області від 11.03.14 р. у
справі № 926/1331/13 скасувати та прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
задоволити повністю.

Автоматизованою системою
документообігу суду справу № 926/1331/13
розподілено для розгляду головуючому -
судді Костів Т.С..

Розпорядженням голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 28.03.2014 року у
склад колегії для розгляду
вищезазначеної справи введено суддів
Малех І.Б. та Кузя В.Л.

Ухвалою Львівського
апеляційного господарського суду від
31.03.14 р. подані скаржником матеріали
визнано достатніми для прийняття їх до
провадження в апеляційній інстанції,
розгляд справи призначено на 29.04.14 р..

Згідно розпорядження голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 29.04.2014 року, у
зв'язку із перебуванням у відпустці за
вагітністю та пологами судді Малех І.Б.
та судді Кузя В.Л. у складі іншої
судової колегії , у склад колегії для
розгляду справи № 926/1331/13 замість
суддів Малех І.Б. та Кузя В.Л. введено
суддів- Марка Р.І. та Дубник О.П..

Представникам роз'яснено їх права
згідно ст.22 ГПК України.

В судове засідання 29.04.14 року
представник скаржника з'явився,
апеляційну скаргу підтримав в повному
обсязі, з підстав викладених у ній.
Окрім того, через канцелярію суду
апелянтом подано клопотання (вх. №
01-04/2346/14 від 29.04.14 року) про долучення до
матеріалів справи ряд документів, а
саме: Постанови Національної комісії,
що здійснює державне регулювання у
сфері комунальних послуг від 07.06.2013
року № 81, Постанови Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних послуг
від 31.12.2013 року № 480, відомість про
мінімальну заробітню плату, а також
статистичні дані про вартість тарифу
на централізоване опалення в
м.Чернівці за 2011-2013 рр.. Заслухавши
обґрунтоване пояснення скаржника щодо
неможливості подання вищезазначених
документів при розгляді справи судом
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про поважність таким
причин та задоволення клопотання та
долучення до матеріалів справи
зазначених вище документів.

Представники відповідача в
судовому засіданні проти апеляційної
скарги заперечили, рішення
господарського суду Чернівецької
області від 11.03.14 року вважають
законним та обґрунтованим, просили
залишити його без змін, апеляційну
скаргу без задоволення.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору в судове засідання не з'явився,
причин неявки суду не довів, хоч був
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду спору що
підтверджується наявним в матеріалах
справи повідомленням про вручення
поштового відправлення.

Розглянувши апеляційну скаргу,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
наявні в них докази, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
встановила наступне:

як правильно встановив суд першої
інстанції, 19.09.2006 р. між товариством з
обмеженою відповідальністю
"Букоімпекс ЛТД" та міським комунальним
підприємством
"Чернівцітеплокомуненерго" укладено
договір №81 на постачання теплової
енергії, згідно з умовами якого
відповідач зобов'язався постачати
позивачу теплову енергію в гарячій
воді в потрібних йому обсягах, а
позивач зобов'язався оплачувати
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами в терміни
передбачені цим договором.
Підпунктом II.4 договору №81 від 19.09.2006
передбачено, що в разі зміни тарифів
споживач послуг сплачує за теплову
енергію за новими тарифами з дня
введення їх в дію. У відповідності до
п.п. X.1., X.2. договору №81 від 19.09.2006,
останній набирає чинності з дня
підписання його сторонами та діє
протягом одного року. Договір
вважається пролонгованим на кожний
наступний рік, якщо однією з сторін за
місяць до закінчення строку його дії не
буде письмово заявлено про його
припинення. Договір №81 від 19.09.2006, з 2006
року пролонговував свою дію на кожний
наступний рік, і залишається чинним.

Рішенням виконавчого комітету
Чернівецької міської ради №1031/24 від
30.12.2008 "Про затвердження норм витрат
тепла, розмірів двоставкових тарифів
на виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії на
централізоване опалення та
одноставкових тарифів на теплову
енергію гаряче водопостачання
(підігрів) води та визнання таким, що
втратило чинність рішення виконавчого
комітету міської ради від 08.07.2008 №499/13"
затверджено розміри двоставкових
тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії на централізоване опалення
згідно з додатком №2 до рішення, а саме
для інших споживачів - 2,34 грн. з ПДВ за
одиницю приєднаного теплового
навантаження в розрахунку на 1 кв. м.
приведеної площі щомісячно протягом
року.

22.02.2011 року рішенням виконавчого
комітету Чернівецької міської ради
№122/4 "Про встановлення скоригованих
двоставкових тарифів на виробництво,
транспортування та постачання
теплової енергії на централізоване
опалення та одноставкових тарифів на
теплову енергію гаряче водопостачання
(підігрів) води та визнання таким, що
втратило чинність рішення виконавчого
комітету міської ради з цього питання"
встановлено скоригований двоставковий
тариф на виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії на
централізоване опалення згідно з
додатком №1 до рішення, який для інших
споживачів становив 2,34 грн. з ПДВ за
одиницю приєднаного теплового
навантаження в розрахунку на 1 кв. м.
приведеної площі щомісячно протягом
року, а також визнано таким, що втратив
чинність додаток №2 до рішенням
виконавчого комітету Чернівецької
міської ради №1031/24 від 30.12.2008.

Рішенням виконавчого комітету
Чернівецької міської ради №724/20 від
22.11.2011 року "Про внесення змін в рішення
виконавчого комітету міської ради від
22.02.2011 №122/4, від 30.12.2008 №1031/24 щодо
встановлення двоставкових тарифів на
виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії на
централізоване опалення та
одноставкових тарифів на теплову
енергію гаряче водопостачання
(підігрів) води" внесено зміни в додаток
№1 до рішення виконавчого комітету
міської ради від 22.02.2011 №122/4, виклавши
його в новій редакції згідно з додатком
№1 до цього рішення (2,34 грн. з ПДВ за
одиницю приєднаного теплового
навантаження в розрахунку на 1 кв. м.
приведеної площі щомісячно протягом
року). Постановою Шевченківського
районного суду м. Чернівців від 19.12.2012
року у справі №2-А-13/12 визнано нечинним
пункт 2 рішення виконавчого комітету
Чернівецької міської ради від 30.12.2008
№1031/24 "Про затвердження норм витрат
тепла, розмірів двоставкових тарифів
на виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії на
централізоване опалення та
одноставкових тарифів на теплову
енергію на гаряче водопостачання
(підігрів) та визнання таким, що
втратило чинність рішення виконавчого
комітету міської ради від 08.07.2008р. №499/13"
щодо затвердження розмірів
двоставкових тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії на централізоване опалення
згідно з додатком 2 та додаток 2 до цього
рішення в частині встановлення плати
за одиницю приєднаного теплового
навантаження в розрахунку на 1 кв. м.
приведеної площі щомісячно впродовж
року для інших споживачів із засобами
обліку та без засобів обліку у розмірі 2
грн. 34 коп. (з ПДВ) з моменту його
прийняття. Ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 13.03.2013 року, постанову
Шевченківського районного суду м.
Чернівців від 19.12.2012 року у справі
№2-А-13/12 залишено без змін.

Рішенням виконавчого комітету
Чернівецької міської ради №338/10 від
25.06.2013 року "Про внесення змін в рішення
виконавчого комітету Чернівецької
міської ради від 30.12.2008 року №1031/24 "Про
затвердження норм витрат тепла,
розмірів двоставкових тарифів на
виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії на
централізоване опалення та
одноставкових тарифів на теплову
енергію на гаряче водопостачання
(підігрів) та визнання таким, що
втратило чинність рішення виконавчого
комітету міської ради від 08.07.2008 №499/13",
додаток №2 до рішення виконавчого
комітету Чернівецької міської ради від
30.12.2008 №1031/24 викладено згідно з
додатком до цього рішення, де розміри
двоставкових тарифів на виробництво,
траспортування, постачання теплової
енергії на централізоване опалення для
інших споживачів становлять 257,05 грн. з
ПДВ за одиницю приєднаного теплового
навантаження в розрахунку на 1 Гкал
щомісячно протягом опалювального
сезону.

29.05.2009 року рішенням
адміністративної колегії
Чернівецького обласного
територіального відділення АМК
України № 23 встановлено, що відповідач,
використовуючи своє монопольне
становище на ринку надання послуг з
централізованого опалення, в порушення
вимог Постанови КМУ №955 від 10.07.2006 року
«Порядок формування тарифів на
виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії та послуги
централізованого опалення та
постачання гарячої води», п.1.4, 5 Правил
розрахунку двоставкового тарифу на
теплову енергію та гарячу воду (затв.
Наказом Держкомітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 08.09.2000р.) подав на
затвердження виконавчому комітету
Чернівецької міської ради економічно
необґрунтований тариф, в якому в якості
одиниці розрахунку приєднаного
теплового навантаження
(умовно-постійна складова тарифу)
замість передбаченої законодавством 1
Г/кал на годину, використав 1 кв.м.
приведеної площі. Внаслідок цього,
рішенням виконавчого комітету
Чернівецької міської ради від 30.12.2008
року № 1031/24 затверджений економічно
необґрунтований тариф у вигляді плати
за приєднане теплове навантаження з
розрахунку 2,34 грн. з ПДВ за 1 кв.м.
приведеної площі. Вказані дії
відповідача кваліфіковано як
порушення п.2 ст.50,ч.1 ст.13 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
(п. 3 рішення) та зобов'язано останього
припинити вказані порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції (п.4 Рішення). Законність
наведеного вище рішення підтверджено
Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 09.09.2011 року
у справі №2а-435/10/2470, ухвалою
Вінницького Апеляційного
адміністративного суду від 22.11.2011 року
та ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 30.10.2012 року у справі
№2а-435/10/2470.

Беручи до уваги вищевикладене,
суд першої інстанції підставно,
оцінивши зміст зазначених документів,
прийшов до висновку, що вони не
впливають на чинність та
обов'язковість рішень відповідних
органів місцевого самоврядування, а
лише покладають на орган місцевого
самоврядування обов'язки, спрямовані
на усунення виявлених недоліків.
Зазначеними скаржником рішенням
адміністративної колегії та судовими
рішеннями, прийнятими за наслідками
перевірки його законності рішення
органу місцевого самоврядування не
визнавалось недійсним. Скаржник не є
управленою стороною у цих відносинах і
продовжує нести обов'язки, обумовлені
засадами обов'язковості чинних рішень
органів місцевого самоврядування.

Скаржником на виконання умов
договору №81 від 19.09.2006 року, в період з
01.01.2009 року по 01.12.2013 року сплачено на
користь відповідача 1389977,34 грн. як за
отриману теплову енергію. При цьому, до
чисельної частини предмету позову
входить період з 01.03.2011 року по 30.11.2013
року в якому внаслідок застосування
відповідачем умовно-постійної
складової двоставкового тарифу у
розмірі 2,34 грн. з ПДВ за одиницю
приєднаного теплового навантаження в
розрахунку на 1 кв. м. приведеної площі
щомісячно протягом року, відповідачем
сплачено в рахунок оплати вартості
послуг з теплопостачання на 249500,16 грн.
більше ніж підлягало б сплаті при
застосуванні тарифу з розрахунку 1 Гкал
щомісячно протягом опалювального
періоду. Разом з тим, в період з 01.03.2011
року по 30.11.2013 року застосування
відповідачем умовно-постійної
складової двоставкового тарифу у
розмірі 2,34 грн. з ПДВ за одиницю
приєднаного теплового навантаження в
розрахунку на 1 кв. м. приведеної площі
щомісячно протягом року, відбувалось
на підставі діючих в той період рішень
виконавчого комітету Чернівецької
міської ради №122/4 від 22.02.2011 року та
№724/20 від 22.11.2011 року.

Колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
погоджується зі скаржником щодо
необхідності належного затвердження
відповідних тарифів, однак, зазначає,
що у спірних відносинах підставою для
сплати коштів за теплову енергію не є
рішення органу місцевого
самоврядування про затвердження
тарифу чи в сукупності із договором, а
безпосередньо договір, який регулює
відносини, зокрема, пов'язані з оплатою
теплової енергії, не зважаючи на те, що
певні умови такого договору можуть
встановлюватись на підставі норм
законодавства.

Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави
застосовуються також до вимог про
повернення виконаного за недійсним
правочином; витребування майна
власником із чужого незаконного
володіння; повернення виконаного
однією із сторін у зобов'язанні;
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

У разі виникнення спору стосовно
набуття майна або його збереження без
достатніх правових підстав договірний
характер спірних правовідносин
виключає можливість застосування до
них судом положень частини 1 статті 1212
ЦК України, в тому числі й щодо
зобов'язання повернути майно позивачу.
Зазначене правильно констатовано
судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обгрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.
Відповідач додаткових доказів не подав
і суду апеляційної інстанції, не
обґрунтовував неможливості подання
таких доказів суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили. Однак, у
встановленому законом порядку
підстави, передбачені у ст. 104 ГПК
України для скасування або зміни
судового рішення не були доведені суду
належними доказами.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи, наявні в
них докази, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, рішення
господарського суду Чернівецької
області від 11.03.2014 року у справі №
926/1331/13 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101,
103, 105 ГПК України, Львівський
апеляційний господарський суд, -

П О С Т
А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
,,Букоімпекс ЛТД'', м.Чернівці - залишити
без задоволення, а рішення
господарського суду Чернівецької
області від 11.03.2014 р. у справі № 926/1331/13 -
без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

3.Матеріали справи скерувати до
господарського суду Чернівецької
області.

Повний текст постанови суду оформлено
і підписано відповідно до вимог статті
105 ГПК України 05.05.2014 року.

Головуючий-суддя
Костів Т.С.

Суддя
Марко Р.І.

Суддя
Дубник О.П.