ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2014 р.
Справа № 911/1162/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хімагромаркетинг»,
м. Київ

до 1) Фермерського господарства
«Пляхівське», Вінницька область,
Козятинський район, с. Пляхова

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю «Акруа», Київська
область, м. Бровари

про стягнення 164239,29 грн.

секретар судового засідання Колісник
Ю.І.

за участю представників:

від позивача: Кравець О.І. (довіреність
б/н від 9 квітня 2014 року);

від відповідачів: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Хімагромаркетинг»
(далі - позивач) звернулось до
господарського суду Київської області
з позовом до Фермерського господарства
«Пляхівське» (далі - відповідач 1) та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Акруа» (далі -
відповідач 2) про стягнення 164239,29 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору поставки
№АП-02-0057 від 18 квітня 2013 року, а саме,
відповідач не повністю сплатив грошові
кошти за отриманий товар, в результаті
чого за ним утворилась заборгованість
в розмірі 106161,95 грн. Додатково, за
прострочення виконання зобов'язання
позивачем нараховано пеню в розмірі
6343,11 грн., штраф в розмірі 21186,29 грн. та
відсотки річних в розмірі 30547,94 грн. У
зв'язку з тим, що між позивачем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Акруа» укладено
договір поруки, на розгляд суду також
передано вимогу щодо солідарного
стягнення з відповідачів зазначених
вище грошових коштів.

Провадження у справі порушено
відповідно до ухвали господарського
суду Київської області від 4 квітня 2014
року та призначено справу до розгляду
на 22 квітня 2014 року.

Відповідно до ухвали суду від 22 квітня
2014 року розгляд справи на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України відкладено на 13 травня 2014 року.

Відповідачі, повідомлені про час та
місце розгляду справи ухвалами суду
від 4 квітня 2014 року та від 22 квітня 2014
року в судові засідання не з'явились,
витребуваних документів не подали,
хоча були повідомлені належним чином.
Суд вважає за можливе відповідно до ст.
75 ГПК України розглянути справу без
участі відповідача за наявними в ній
матеріалами.

13 травня 2014 року відповідно до ч. 2 ст. 85
ГПК України у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (за договором - продавець)
та Фермерським господарством
«Пляхівське» (за договором - покупець) 18
квітня 2013 року укладено договір
поставки за №АП-02-0057.

Пунктом 1.1 договору встановлено, що
продавець зобов'язується передати у
власність покупцеві, а покупець
зобов'язується прийняти й оплатити
наступні засоби захисту рослин (далі -
товар), а саме: «цукрон Профі» у
кількості 15 літрів за ціною 4640,85 грн.

Згідно пункту 2.1 договору покупець
зобов'язаний остаточно сплатити
продавцю вартість товару у строк до 20
жовтня 2013 року.

Додатковим договором №АП-02-0057ДС1 від 26
квітня 2013 року до договору сторони
домовились доповнити основний договір
поставки наступним додатковим
переліком засобів захисту рослин:
«Норвел» у кількості 100 літрів за ціною
6513,00 грн.

Згідно умов додаткового договору
покупець зобов'язаний остаточно
сплатити продавцю вартість товару у
строк до 20 жовтня 2013 року.

Додатковим договором №АП-02-0057ДС2 від 7
травня 2013 року до договору сторони
домовились доповнити основний договір
поставки наступним додатковим
переліком засобів захисту рослин:
«Позитив плюс» у кількості 500 літрів за
ціною 28430,00 грн. та «Огородник» у
кількості 125 кг. за ціною 35537,50 грн.

Згідно умов додаткового договору
покупець зобов'язаний остаточно
сплатити продавцю вартість товару у
строк до 20 жовтня 2013 року.

Додатковим договором №АП-02-0057ДС3 від 21
серпня 2013 року до договору сторони
домовились доповнити основний договір
поставки наступним додатковим
переліком засобів захисту рослин:
«Тотал» у кількості 1730 літрів за ціною
66120,60 грн.

Згідно умов додаткового договору
покупець зобов'язаний остаточно
сплатити продавцю вартість товару у
строк до 20 жовтня 2013 року.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що
покупець відповідає за несвоєчасну
оплату товару й сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми заборгованості за кожний день
прострочення платежу.

Пунктом 5.3 договору встановлено, що
сторони дійшли згоди щодо зміни
тривалості позовної давності про
стягнення неустойки (штрафу, пені) і
встановили, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язань, встановлених розділом 5
цього договору, припиняється через три
роки від дня, коли це зобов'язання
повинно було бути виконане.

Відповідно до пункту 5.4 договору у
випадку прострочення виконання
зобов'язань, передбачених розділом 2
даного договору, більш ніж на 30 днів,
винна сторона додатково сплачує іншій
стороні за даним договором штраф у
розмірі 15% від ціни договору.

Згідно пункту 5.5 договору сторони
дійшли згоди щодо зміни розміру
процентної ставки, передбаченої ч. 2 ст.
625 Цивільного кодексу України, і
встановлюють її в розмірі сорока
відсотків річних від несплаченої
загальної вартості товару протягом 90
календарних днів з дати, коли товар
повинен бути сплачений покупцем та
дев'яносто шість відсотків річних від
несплаченої ціни товару до дня повної
оплати з дати закінчення дев'яноста
календарних днів.

Пунктом 7.1 договору сторони погодили,
що договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами і діє до 1
січня 2015 року, а в частині розрахунків -
до повного виконання покупцем своїх
зобов'язань за цим договором.

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу товар на загальну
суму 141241,95 грн., що підтверджується
видатковими накладними №АП-02-0070 від 19
квітня 2013 року, №АП-02-0089 від 26 квітня 2013
року, №АП-02-0114 від 8 травня 2013 року,
№АП-02-0115 від 8 травня 2013 року та №АП-02-0254
від 22 серпня 2013 року, копії яких наявні
в матеріалах справи та оригінали яких
оглянуто у судовому засіданні.

Відповідач частково розрахувався за
отриманий товар, в результаті чого за
ним утворилась заборгованість у
розмірі 106161,95 грн.

Крім того, судом встановлено, що 22
серпня 2013 року між позивачем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Акруа» укладено
договір поруки №ПР-02-0057.

Відповідно до пункту 1.1 договору
поручитель поручається перед
кредитором за виконання зобов'язань
Фермерського господарства
«Пляхівське» за договором, що
передбачено розділом 2 цього договору.

Пунктом 1.2 договору встановлено, що у
разі порушення боржником основного
договору боржник і поручитель
відповідають перед кредитором, як
солідарні боржники.

Згідно пункту 2.1 договору під основним
договором розуміють договір поставки
№АП-02-0057 від 18 квітня 2013 року.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.

Судом оглянуто оригінали документів,
залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Згідно з ст. 553 Цивільного кодексу
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного
кодексу України у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Станом на день прийняття рішення у
справі відповідачі не оплатили наявну
перед позивачем заборгованість.
Зазначений факт відповідачами не
спростовано. Розмір заборгованості
відповідає фактичним обставинам
справи. Вимога позивача про солідарне
стягнення з відповідачів 106161,95 грн.
заборгованості за прийнятий товар
підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафними
санкціями у Господарському кодексі
України визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
№543/965-ВР від 22.11.1996 року, платники
грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочення
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного
Закону.

Розмір пені, визначений позивачем,
складає 6343,11 грн.

Згідно з вірним розрахунком, зробленим
судом, до стягнення з відповідача
підлягає пеня у розмірі 6275,52 грн.

Крім того, до стягнення з відповідача
підлягає штраф у розмірі 21186,29 грн., що
передбачений пунктом 5.4 договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. Розмір відсотків річних
(встановлений пунктом 5.5 договору) у
сумі 30547,94 грн. є обґрунтованим, тому
позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню повністю.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49
ГПК України покладаються на
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Солідарно стягнути з
Фермерського господарства
«Пляхівське» (22132, Вінницька область,
Козятинський район, с. Пляхова, вул.
Лісова, 41, код 34377663) та Товариства з
обмеженою відповідальністю «Акруа»
(07400, Київська область, м. Бровари, вул.
Київська, б. 290, код 36432705) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хімагромаркетинг»
(02160, м. Київ, пр. Возз'єднання, 15, код
30262667) - 106161 (сто шість тисяч сто
шістдесят одна) грн. 95 коп.
заборгованості, 6275 (шість тисяч двісті
сімдесят п'ять) грн. 52 коп. пені, 21186
(двадцять одна тисяча сто вісімдесят
шість) грн. 29 коп. штрафу, 30547 (тридцять
тисяч п'ятсот сорок сім) грн. 94 коп.
відсотків річних та 3283 (три тисячі
двісті вісімдесят три) грн. 44 коп.
судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 16 травня 2014
року

Суддя
Заєць Д.Г.