м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/5032/14 05.05.14За позовом
Товариства з додатковою
відповідальністю "Укрліфтсервіс"
до Департаменту житлово-комунальної
інфраструктури виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
про стягнення 307369,75 грн.
Суддя Грєхова О.А.
Представники сторін:
від позивача: Гарапач Н.Є. - пред. за
від відповідача: не з'явилися
Товариство з додатковою
відповідальністю "Укрліфтсервіс"
звернулось з позовною заявою до
Департаменту житлово-комунальної
інфраструктури виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) про
стягнення 307369,75 грн., з яких 294798,89 грн. -
сума основного боргу, 8294,75 грн. - пеня,
1914,17 грн. - 3 % річних та 2361,93 грн. -
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що ним на підставі Договору
підряду № 92 від 23.09.2011р. було виконано
роботи, які відповідачем оплачені не
були, у зв'язку з чим, у відповідача
перед позивачем виникла
заборгованість в розмірі 294798,89 грн. У
зв'язку з невиконанням відповідачем
зобов'язання по оплаті робіт за
Договором, позивачем нараховано
відповідачу пеню в сумі 8294,75 грн., 3 %
річних в розмірі 1914,17 грн. та
інфляційні втрати в розмірі 2361,93 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.03.14р. порушено провадження у
справі №910/5032/14 та призначено справу до
розгляду на 14.04.14р.
Представники сторін у судове засідання
14.04.14р. з'явились.
Представником відповідача у судовому
засіданні подано відзив на позовну
заяву, примірник якого у судовому
засіданні вручено представнику
У відзиві на позовну заяву заперечуючи
проти задоволення позовних вимог
відповідач, зазначає про те, що Договір
підряду №92 від 23.09.2011р. було укладено з
відповідачем на підставі рішення
Київської міської ради №573/5385 від 30.12.2010
"Про бюджет міста Києва на 2011 рік",
Посилаючись на умови п.4.1. Договору,
відповідач зазначає, що оплата
виконаних робіт замовником
здійснюється з урахуванням ст.48, 49
Бюджетного кодексу України на підставі
підписаних сторонами та службою
технічного нагляду актів виконаних
робіт (ф.КБ-2в, довідки ф.КБ-3), актів
проектно-вишукувальних робіт, актів
приймання-передачі обладнання
протягом 7 банківських днів з дати
отримання замовником бюджетного
фінансування на закупівлю робіт на
свій реєстраційний рахунок. Відповідач
зазначає, що у зв'язку з відсутністю
фінансування та закінченням
бюджетного періоду, в Додатковій угоді
№2 від 30.12.2011р. сторони домовились про
те, що оплата виконаних робіт буде
здійснюватись замовником у 2012 році при
наявності бюджетних призначень та
надходженні коштів на реєстраційні
рахунки замовника. В подальшому
Додатковою угодою №4 від 28.12.12р. сторони
домовились про те, що оплату виконаних
робіт буде здійснено у 2013 році на
умовах відстрочки платежу після
затвердження річних кошторисних
призначень та фактичного надходження
коштів на реєстраційний рахунок
замовника. Відповідач зазначає, що
фінансування виконаних робіт було
передбачено за рахунок спеціального
фонду бюджету міста Києва та
посилається на ч.8 ст.13 Бюджетного
кодексу України, за умовами якої
платежі за рахунок спеціального фонду
бюджету здійснюються в межах коштів, що
фактично надійшли до цього фонду на
відповідну мету, якщо цим Кодексом
та/або рішенням про місцевий бюджет не
встановлено інше. Відповідач вказує, що
він здійснював всі можливі заходи щодо
забезпечення фінансування по Договору,
однак, у зв'язку з відсутністю
бюджетних коштів затримка бюджетного
фінансування відбулась не з його вини,
а тому просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог.
У судовому засіданні 14.04.14р.
оголошувалася перерва.
В судове засідання 05.05.14р. представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимог та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судове
засідання призначене на 05.05.14р. не
з'явився, проте через відділ
діловодства суду подав клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку
перебуванням представника у
Дане клопотання задоволенню не
підлягає, оскільки відповідно до ст. 77
ГПК України господарський суд
відкладає розгляд справи в межах
строків, встановлених статтею 69 ГПК
України, коли за якихось обставин спір
не може бути вирішено в даному
засіданні. Суд вважає, що неможливість
представника відповідача бути
присутнім в судовому процесі через
перебування у відпустці не є поважною
причиною для відкладення справи на
більш тривалий термін та нез'явлення
відповідача не перешкоджає розгляду
У судовому засіданні 05.05.14р. відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК України)
судом проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.
Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення
у даній справі прийнято у нарадчій
Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1
ГПК України, складалися протоколи
судових засідань, які долучені до
матеріалів справи.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
сторін, суд,-
23 вересня 2011 року між Головним
управлінням житлового господарства
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) (замовник) та
Товариством з додатковою
відповідальністю "Укрліфтсервіс"
(підрядник) було укладено Договір
підряду № 92 (далі - Договір).
Згідно з п. 1.6 рішення Київської міської
ради "Про діяльність виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації)" №198/7535 від 15.03.2012р.,
Головне управління житлового
господарства виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
реорганізовано шляхом приєднання до
Головного управління комунального
господарства виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації).
Відповідно до п.2.9 рішення Київської
міської ради "Про діяльність
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації)" №198/7535 від 15.03.2012р.,
Головне управління комунального
господарства виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
перейменовано у Департамент
житлово-комунальної інфраструктури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
Як вбачається з п.1.2. укладеного
сторонами Договору, відповідач
(замовник) доручив, а позивач
(підрядник) взяв на себе зобов'язання по
виконанню робіт з заміни та
модернізації ліфтів в житловому
будинку за адресою: м. Київ, пров.
Бастіонний, 5 у відповідності до
договірної ціни (Додаток №1) у терміни,
які зазначені у календарному плані
(Додаток № 2), що додаються до договору і
є його невід'ємними частинами.
Згідно з п.3.2. Договору сторони
погодили, що ціна цього Договору є
твердою і становить: 294964,00 грн., в тому
робіт здійснюється за рахунок коштів
спеціального фонду бюджету .
Відповідно до п.4.1. Договору, розрахунки
за виконані роботи здійснюються
замовником на підставі ст.48 Бюджетного
Кодексу України та наданих підрядником
підписаних сторонами та службою
технічного нагляду актів виконаних
робіт (ф.КБ-2в, довідки форми ф.КБ-3),
актів здачі-прийняття
проектно-вишукувальних робіт, актів
приймання-передачі обладнання
протягом 7 банківських днів з дати
отримання замовником бюджетного
фінансування на закупівлю робіт з
заміни та модернізації ліфтів у
житловому будинку на пров. Бастіонний, 5
на свій реєстраційний рахунок. В
розрахунках не передбачено і не
застосовується авансова форма
Згідно з п.4.2. Договору, акти форми КБ-2в,
довідки форми КБ-3, акти здачі-прийняття
проектно-вишукувальних робіт, акти
приймання-передачі обладнання
оформляються підрядником в трьох
примірниках і підписуються
уповноваженою особою підрядника з
однієї сторони та уповноваженою особою
замовника надалі (служба технагляду) та
безпосередньо замовником з другої
сторони, завіряються круглою печаткою.
Акти форми КБ-2в, акти здачі-прийняття
проектно-вишукувальних робіт, акти
приймання-передачі обладнання, довідки
форми КБ-3 передаються замовнику, на
підставі яких замовник здійснює
розрахунки з підрядником.
Відповідно до п.10.1. Договору, Договір
набирає чинності з моменту його
підписання і діє до 31.12.2011р., але до
повного виконання сторонами своїх
15.12.2011р. між сторонами Договору, у
зв'язку зі зміною реквізитів замовника,
укладено Додаткову угоду №1.
30.12.2011р. між сторонами Договору
укладено Додаткову угоду №2 до
Договору, відповідно до п.1 якої, у
зв'язку з відсутністю фінансування,
закінченням бюджетного періоду,
відповідно до ст.40 Закону України "Про
здійснення державних закупівель",
протоколу комітету з конкурсних торгів
від 30.12.2011р. №56 та п.3.5., 6.3.12 договору №92
від 23.09.2011 сторони домовились
відстрочити терміни виконання та
прийомки робіт на 2012 рік відповідно до
бюджетних призначень та обсягів
реального фінансування в сумі 294964,00
Відповідно до п.2 Додаткової угоди №2,
пункт 3.2. Договору викладено в
наступній редакції: "Договірна ціна
грн. Оплата виконаних робіт буде
здійснюватися замовником в 2012 році, при
наявності бюджетних призначень та
надходженні коштів на реєстраційні
рахунки замовника.".
10.05.2012р. сторонами Договору укладено
Додаткову угоду №3 до Договору,
відповідно до п.2 якої, перше речення
пункту 3.2. Договору викладено в
наступній редакції: "Договірна ціна
грн. Оплата виконаних робіт буде
здійснюватися замовником в 2012 році, при
наявності бюджетних призначень та
надходженні коштів на реєстраційні
28.12.2012р. між Головним управлінням
комунального господарства виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації), Головним управлінням
житлового господарства виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) та Товариством з
додатковою відповідальністю
"Укрліфтсервіс" укладено Додаткову
угоду №4 від 28.12.2012р. до Договору.
Як вбачається з п.1 Додаткової угоди №4
від 28.12.2012р., Головне управління
комунального господарства є
правонаступником всіх прав та
обов'язків Головного управління
житлового господарства виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації), у тому числі за
Договором №92 від 23.09.2011р.
Відповідно до п.2 Додаткової угоди №4
від 28.12.2012р., сторони дійшли згоди п.3.2.
Договору №92 від 23.09.2011р. викласти в
наступній редакції: "Договірна ціна
Оплату за фактично виконані роботи у 2012
грн., буде здійснено у 2013 році на умовах
відстрочки платежу після затвердження
річних кошторисних призначень та
фактичного надходження коштів на
реєстраційний рахунок замовника.
Судом встановлено, що позивачем
виконано роботи, передбачені
Договором, на суму 294798,89 грн., що
підтверджується долученими до
матеріалів справи довідками про
вартість виконаних будівельних робіт
та витрат (форми КБ-3), актами приймання
будівельних робіт (форми КБ-2в), актами
приймання виконаних проектних робіт
(форма 2-П), актами передачі обладнання,
пусконалагоджувальних робіт (форма
Вказані акти та довідки підписані
уповноваженими представниками сторін
та скріплений печатками останніх, у
зв'язку з чим, приймаються судом як
належний доказ, що підтверджує
виконання позивачем договірних
Та обставина, що позивачем виконано
роботи на суму 294798,89 грн. не
заперечувалося відповідачем у судових
засіданнях та вбачається з Додаткової
угоди №4 від 28.12.2012р., в якій сторонами
зафіксовано, що вартість фактично
виконаних позивачем у 2012 році робіт
складає 294798,89 грн.
Однак, як зазначає позивач, виконані
позивачем роботи, відповідачем не були
Заперечуючи проти задоволення
позовних вимог відповідач, зазначає, що
оплата виконаних робіт замовником
здійснюється з урахуванням ст.48, 49
Бюджетного кодексу України на підставі
підписаних сторонами та службою
технічного нагляду актів виконаних
робіт (ф.КБ-2в, довідки ф.КБ-3), актів
проектно-вишукувальних робіт, актів
приймання-передачі обладнання
протягом 7 банківських днів з дати
отримання замовником бюджетного
фінансування на закупівлю робіт на
свій реєстраційний рахунок. В
подальшому Додатковою угодою №4 від
28.12.12р. сторони домовились про те, що
оплату виконаних робіт буде здійснено
у 2013 році на умовах відстрочки платежу
після затвердження річних кошторисних
призначень та фактичного надходження
коштів на реєстраційний рахунок
замовника. Відповідач вказує, що у
зв'язку з відсутністю бюджетних коштів
затримка бюджетного фінансування
відбулась не з його вини, а тому
просить суд відмовити у задоволенні
Однак, заперечення відповідача, що
ґрунтуються на відсутності бюджетного
фінансування та ненадходженні
бюджетних коштів відповідачу, як на
підставу для відмови у задоволенні
позовних вимог, судом до уваги не
беруться, з огляду на наступне.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, відповідно до статті 11
Цивільного кодексу України є, зокрема,
договори. Договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Частиною 1 статті 179 Господарського
кодексу України (далі - ГК України)
господарсько-договірними
зобов'язаннями є майново-господарські
зобов'язання, які виникають між
суб'єктами господарювання або між
суб'єктами господарювання і не
господарюючими суб'єктами - юридичними
особами на підставі господарських
договорів. Частиною 7 вказаної норми
передбачено, що господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом, іншими
нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів.
Статтею 627 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) передбачено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.
Як встановлено судом вище, між
сторонами було укладено Договір
підряду № 92 від 23.09.2011р., відповідно до
умов якого відповідач (замовник)
доручив, а позивач (підрядник) взяв на
себе зобов'язання по виконанню робіт з
заміни та модернізації ліфтів в
житлових будинках міста Києва.
Судом встановлено, що за своєю правовою
природою укладений сторонами Договір є
Стаття 837 ЦК України передбачає, що за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.
Відповідно до ч.1 ст.853 ЦК України, якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.
Тобто, законодавець покладає на
підрядника обов'язок виконати роботу, а
замовник зобов'язаний її прийняти і
Згідно ч.1 ст.96 ЦК України юридична
особа самостійно відповідає за своїми
Відповідно до статті 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193
ГК України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
законодавства, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.
Згідно з ч.2 ст.193 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.
Частина 2 ст. 617 ЦК України та ч. 2 ст. 218 ГК
України передбачають, що відсутність у
боржника необхідних коштів, а також
порушення зобов'язань контрагентами
правопорушника не вважаються
обставинами, які є підставою для
звільнення боржника від
відповідальності за порушення
Окрім того, статтею 1 ЦК України
визначено, що однією із ознак майнових
відносин є юридична рівність їх
учасників, в тому числі й органів
державної влади, а тому самі лише
обставини, пов'язані з фінансуванням
установи чи організації з місцевого
бюджету та відсутністю у ньому коштів,
не виправдовують замовника та не
заперечують обов'язку такого органу,
який виступає стороною зобов'язального
правовідношення, від його виконання
Таким чином, відсутність бюджетного
фінансування не може бути підставою
для звільнення відповідача від оплати
підрядних робіт, оскільки в разі
відсутності коштів для оплати
зазначених робіт, відповідач мав
фактичну можливість призупинити
виконання умов договору з моменту
виявлення відсутності коштів для
оплати робіт, а не чекати виконання
Аналогічна правова позиція наведена в
Постановах Вищого господарського суду
№914/1760/13 від 13.11.2013р., №913/851/13 від
05.08.2013р., рішенні Європейського суду з
прав людини у справі "Терем ЛТД,
Чечеткін та Оліус проти України" від
18.10.2005р. та Оглядовому листі Вищого
господарського суду України "Про
практику вирішення спорів, пов'язаних
із виконанням договорів підряду" №
01-06/374/201 від 18.02.2013р.

Також, в постанові Верховного Суду
України від 15.05.2012 у справі № 11/446
вказується на те, що відсутність
бюджетних коштів, передбачених у
видатках Державного бюджету України на
черговий рік, не виправдовує
бездіяльність установи яка
фінансується з державного бюджету, і не
є підставою для звільнення від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п. 3.2. Договору, зі змінами
внесеними Додатковою угодою №4 від
28.12.2012р., оплата за фактично виконані
роботи у 2012 році у сумі 294798,89 грн., у т.ч.
ПДВ 49133,15 грн., буде здійснено у 2013 році
на умовах відстрочки платежу після
затвердження річних кошторисних
призначень та фактичного надходження
коштів на реєстраційний рахунок
замовника.

Таким чином, враховуючи вищевикладене
та п.3.2. Договору, зі змінами внесеними
Додатковою угодою №4 від 28.12.2012р., яким
передбачено, що оплата виконаних
позивачем у 2012 році робіт буде
здійснена у 2013 році, відповідач повинен
був здійснити розрахунок з позивачем
за виконані у 2012р. роботи в сумі 294798,89
грн. в термін до 01.01.2014р.

Доказів оплати виконаних позивачем
робіт в термін до 01.01.2014р. відповідачем
суду не надано.

Враховуючи те, що наявність
заборгованості відповідача перед
позивачем за виконані роботи
підтверджується довідками про
вартість виконаних будівельних робіт
та витрат (форми КБ-3), актами приймання
будівельних робіт (форми КБ-2в), актами
приймання проектних робіт (форма 2-П),
актами передачі обладнання, актами
приймання пусконалагоджувальних
робіт (форма КБ-2в) та приймаючи до уваги
те, що відповідачем в порядку ст.4-3 та
ст.33 Господарського процесуального
кодексу України не було спростовано
наявність заборгованості та не
доведено припинення зобов'язання
будь-яким передбаченим законом
способом в частині суми боргу, суд
вважає за можливе задовольнити позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача заборгованості за
виконані позивачем роботи у розмірі
294798,89 грн.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
зобов'язань по оплаті за виконані
позивачем роботи, останнім нараховано
відповідачу 3 % річних в розмірі 1914,17
грн., інфляційні втрати в розмірі 2361,93
грн. та пеню в сумі 8294,75 грн.

Згідно частини 1 та 2 статті 193 ГК
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частинами 1 та 2 ст. 612 ЦК України
визначено, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання
зобов'язання, відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливість виконання, що
випадково настала після прострочення.

Як визначено частиною 2 статті 625 ЦК
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Отже, позивач має право вимагати сплату
боргу з урахування індексу інфляції та
трьох процентів річних, що є способом
захисту його майнового права та
інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредитору.

При цьому, судом береться до уваги п.1.10.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" № 14 від
17.12.2013, в якому Вищий господарський суд
України зазначив, що за загальним
правилом, закріпленим у частині першій
статті 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання через відсутність у нього
необхідних коштів, оскільки згадане
правило обумовлено замінністю грошей
як їх юридичною властивістю. Тому у
випадках порушення грошового
зобов'язання суди не повинні приймати
доводи боржника з посилання на
неможливість виконання грошового
зобов'язання через відсутність
необхідних коштів (стаття 607 ЦК України)
або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК
України чи стаття 218 ГК України).

Позивач здійснив розрахунок 3 % річних
та інфляційних втрат за період з 01.01.14р.
по 20.02.2014р.

Суд перевірив надані позивачем
розрахунки інфляційних втрат та трьох
процентів річних.

За перерахунком суду розмір 3 % річних
становить:

294798,89 грн. (сума заборгованості) * 3 %
/365*79 (к-ть днів за період з 01.01.2014р. по
20.03.2014р.) = 1914,17 грн.

З огляду на те, що за перерахунком суду
розмір 3 % річних склав 1914,17 грн., то
позовні вимоги про стягнення з
відповідача 3 % річних в розмірі 1914,17
грн. підлягають задоволенню.

За перерахунком суду розмір
інфляційних втрат становить:

294798,89 грн. (сума заборгованості) * 1,008
(зведений індекс інфляції за період з
01.01.2014 р. по 20.03.2014р.) - 297160,82 грн. = 8899,47
грн.

З огляду на те, що за перерахунком суду
розмір інфляційних втрат склав 8899,47
грн., а позивачем заявлено про
стягнення інфляційних втрат в розмірі
2361,93 грн., то позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача інфляційних
втрат підлягають задоволенню в розмірі
заявленому позивачем 2361,93 грн.

Крім того, у зв'язку з несвоєчасним
виконанням відповідачем грошового
зобов'язання за Договором позивач,
просить суд стягнути з відповідача
пеню в розмірі 8294,75 грн.

Положеннями статті 611 ЦК України
визначено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання (ч.1
ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пеня є
неустойкою, яка обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно з ст.1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових зобов'язань
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін.

Статтею 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.7.2. Договору, за
порушення термінів оплати Договору,
згідно з розділом 4, замовник сплачує
підряднику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
затримки оплати.

Оскільки, право у позивача на
нарахування пені виникло з 01.01.2014р.
позивач, з врахуванням шестимісячного
строку нарахування пені, встановленого
ч.6 ст.232 ГК України, має право на
нарахування пені за заявлений ним
період, а саме з 01.01.2014р. по 20.03.2014р.

За перерахунком суду, розмір пені з
суми боргу 294798,89 грн. за період з 01.01.2014р.
по 20.02.2014р. становить 8294,75 грн., у зв'язку
з чим, позовні вимоги про стягнення з
відповідача 8294,75 грн. пені підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.49 ГПК України,
у спорах, що виникають при виконанні
договорів судовий збір покладається на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Департаменту
житлово-комунальної інфраструктури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) (01601, м. Київ, вул. Велика
Житомирська, буд.15-А, ) на
користь Товариства з додатковою
відповідальністю "Укрліфтсервіс" (02093,
м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 24-А, ) 294798 (двісті дев'яносто
чотири тисячі сімсот дев'яносто вісім)
грн. 89 коп. основного боргу, 1914 (одну
тисячу дев'ятсот чотирнадцять) грн. 17
коп. 3 % річних, 2361 (дві тисячі триста
шістдесят одну) грн. 93 коп. інфляційних
втрат, 8294 (вісім тисяч двісті дев'яносто
чотири) грн. 75 коп. пені та 6147 (шість
тисяч сто сорок сім) грн. 38 коп. судового
збору.

3.Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 06.05.14 р.

Суддя
О.А. Грєхова