ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 р.
Справа № 917/303/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛІОЛ", 36034, м. Полтава,
вул. Половка, 72

до Полтавської міської ради, 36000, м.
Полтава, вул. Жовтнева, 36

Треті особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача:

1. Приватне підприємство Полтавське
бюро технічної інвентаризації
"Інвентаризатор", 36014, м. Полтава, пров.
Піонерський

2. Управління з питань містобудування
та архітектури, 36000, м. Полтава, вул.
Жовтнева, 36

про визнання права власності

Суддя Гетя Н.Г.

Представники до перерви:

від позивача: Пасічник Л.І., Говорова
С.Л.

від відповідача: Лобач Ю.О.

від третіх осіб: 1. Тукало В.І.; 2.
Березуцька В.В.

Представники після перерви:

від позивача: Пасічник Л.І., Говорова
С.Л.

від відповідача: Лобач Ю.О.

від третіх осіб: не з'явились

Розгляд справи продовжується після
перерви, оголошеної відповідно до ст. 77
ГПК України в судовому засіданні 24.04.2014
року.

В судовому засіданні 29.04.2014 року після
виходу з нарадчої кімнати на підставі
ст. 85 ГПК України судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть справи: розглядається позовна
заява про визнання права власності на
нерухоме майно.

Представники позивача підтримали
позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судових
засіданнях та у наданому до суду
відзиві на позов № 04.2-17/1/2717 від 07.04.2014
року (а.с. 63-64) проти задоволення
позовних вимог заперечує, зважаючи на
відсутність доказів порушення прав
позивача відповідачем.

Треті особи повноважних представників
у судове засідання не направили, однак
у попередніх судових засіданнях, а
також у письмових поясненнях № 01-02-17/934
від 18.04.2014 року (а.с. 88-89) підтримали
позицію відповідача.

Від Приватного підприємства
Полтавського бюро технічної
інвентаризації "Інвентаризатор" на
адресу суду надійшло клопотання б/н від
29.04.2014 року (а.с. 97) про розгляд справи
без участі його уповноваженого
представника.

Клопотання судом задовольняється.

Розглянувши матеріали даної справи,
заслухавши представників сторін та
третіх осіб, суд встановив:

Між Акціонерним товариством закритого
типу "Укрторгбуд" (покупець) та
Представництвом Фонду державного
майна України в м. Полтаві (продавець)
28.02.1996 року був укладений договір
купівлі-продажу (а.с. 7-10), на підставі
якого Акціонерне товариство закритого
типу "Укрторгбуд" набуло у власність
нерухоме майно - нежитлове приміщення
(кафе "Колосок") площею 124,3 м2, яке
розташоване за адресою: м. Полтава, вул.
Половки, 72. Факт передачі продавцем
покупцеві даного приміщення
підтверджується підписаним сторонами
на виконання п. п. 1.2., 3.2. вказаного
договору актом приймання-передачі
майна та обладнання кафе "Колосок",
складеним 21.03.1996 року (а.с. 11).

Як вбачається з наявних у даній справі
копій установчих документів (а.с. 19-25),
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ЛІОЛ" (позивач) було
створене внаслідок реорганізації
Акціонерного товариства закритого
типу "Укрторгбуд" шляхом виділення на
підставі рішення загальних зборів
учасників, оформленого протоколом від
05.01.2001 року (а.с. 71), і є правонаступником
останнього.

У відповідності до розподільчого
балансу (а.с. 25) Товариству з обмеженою
відповідальністю "ЛІОЛ" як
правонаступнику Акціонерного
товариства закритого типу "Укрторгбуд"
було передане, зокрема, спірне нерухоме
майно, що підтверджується наданою
позивачем копією акта
приймання-передачі основних засобів
від 14.02.2001 року (а.с. 69).

Враховуючи, що договір купівлі-продажу
від 28.02.1996 року, будучи посвідченим
нотаріально, первісним власником
(Акціонерним товариством закритого
типу "Укрторгбуд") з метою реєстрації
права власності на придбане за цим
договором нерухоме майно до
відповідних органів реєстрації не
подавався, позивач для здійснення
реєстрації права власності на спірне
нерухоме майно звернувся до державного
реєстратора. Як вбачається з
матеріалів справи, подібні звернення з
боку позивача були неодноразовими у
зв'язку з чисельними відмовами в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень. Так, рішеннями державного
реєстратора від 22.07.2009 року та від 29.09.2010
року (а.с. 99, 100) позивачу було відмовлено
в реєстрації права власності на спірне
нерухоме майно, зокрема, на підставі п.
3.3. Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України № 7/5 від
07.02.2002 року (наявність зареєстрованого
права власності за вказаною заявником
адресою). Даними рішеннями позивачеві
рекомендовано звернутись до органів
місцевого самоврядування для
уточнення адреси.

Для вирішення питання щодо можливості
надання нової адреси нежитловому
приміщенню по вул. Половки, 72 у м.
Полтаві позивач звернувся до
Полтавської міської ради (відповідач).
Листом за № 01-10-14/5793 від 05.11.2010 року (а.с.
28) позивача було повідомлено про
можливість надання нової адреси
вказаному приміщенню, однак лише в разі
виконання вимог Порядку надання та
зміни адрес об'єктам нерухомості в м.
Полтава, затвердженого рішенням 15
сесії Полтавської міської ради 5
скликання від 25.02.2010 року, а також за
умови оформлення земельної ділянки під
це приміщення згідно чинного
законодавства України.

Звернення позивача до органів
місцевого самоврядування щодо
оформлення земельної ділянки під
спірне нерухоме майно виявилися
безрезультатними, про що свідчить,
зокрема, надана до справи позивачем
копія листа № 01-14/3105 від 02.11.2010 року (а.с.
103).

Приймаючи до уваги вищевикладене,
позивач з урахуванням вказаних у
технічній документації станом на 05.12.2013
року характеристик спірного
нерухомого майна (а.с. 15-18) просить
визнати за ним право власності на
громадську будівлю (кафе) загальною
площею 105,8 м2, розташовану по вул.
Половки, 72 у м. Полтаві.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно ст. 41 Конституції України
(254к/96-ВР від 28.06.1996 року) та ст. 328 ЦК
України право власності набувається в
порядку та на підставах, що не
заборонені законом, у т.ч. з правочинів.
При цьому право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом. Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Положеннями ст. 329 ЦК України
передбачено, що юридична особа
публічного права набуває право
власності на майно, передане їй у
власність, та на майно, набуте у
власність на підставах, не заборонених
законом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Під час розгляду даної справи
позивачем за допомогою належним та
допустимих доказів було доведено факт
набуття права власності на спірне
нерухоме майно внаслідок
реорганізації юридичної особи
Акціонерного товариства закритого
типу "Укрторгбуд" шляхом виділення. При
цьому слід зазначити, що спірний об'єкт
нерухомості не є цілісним майновим
комплексом у розумінні ч. 1 ст. 4 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" (№ 2269-XII від 10.04.1992
року), який містить найбільш повне
визначення даного терміну, оскільки не
володіє усіма його ознаками.

Як вбачається з матеріалів справи,
повноваження щодо підготовки
документів для оформлення права
власності на об'єкти нерухомого майна,
а також проектів відповідних рішень
згідно п. 10 ст. 30 (делеговані
повноваження) Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" (№
280/97-ВР від 21.05.1997 року) на підставі
рішення Виконавчого комітету
Полтавської міської ради № 166 від 22.07.1998
року (а.с. 98) були делеговані Приватному
(на момент винесення рішення -
Колективному) підприємству
Полтавському бюро технічної
інвентаризації "Інвентаризатор", до
якого в подальшому неодноразово
звертався позивач з метою реєстрації
права власності на спірне нерухоме
майно. Втім, як вже зазначалось,
позивачеві щоразу було відмовлено у
здійсненні реєстрації права власності
у зв'язку з наявністю вже
зареєстрованого права власності за
адресою: м. Полтава, вул. Половки, 72, та
рекомендовано звернутись до органів
місцевого самоврядування для
уточнення адреси.

Так само були залишені без задоволення
звернення позивача до Полтавської
міської ради щодо надання нової адреси
спірній будівлі з мотивів відсутності
належно оформленої земельної ділянки
під цією будівлею. При цьому звернення
позивача щодо оформлення земельної
ділянки відповідно до чинного
законодавства України також виявилися
безрезультатними - листом № 01-10-14/5793 від
05.11.2010 року позивачеві, зокрема, було
рекомендовано звернутися до суду для
вирішення спірних питань стосовно
визначення меж земельної ділянки.

Відповідно до довідки Приватного
підприємства Полтавського бюро
технічної інвентаризації
"Інвентаризатор" за № 9950 від 18.12.2013 року
(а.с. 27) станом на 31.12.2012 року реєстрація
права власності по вул. Половки, 72 в м.
Полтаві за позивачем не проводилась.

Як вбачається з наявних в матеріалах
справи доказів, зокрема технічної
документації на спірне нежитлове
приміщення, власником даного
приміщення вважається відповідач.

Приймаючи до уваги викладене, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог в повному обсязі як
правомірних та належним чином
обгрунтованих.

Заперечення відповідача судом
відхиляються з наведених вище підстав.

Клопотання про витребування
додаткових доказів по справі в порядку
ст. 38 ГПК України від сторін не
надходили.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції
України та ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Сторони
вільні у наданні до суду своїх доказів
та у доведенні перед судом їх
переконливості.

Таким чином, господарський суд,
застосовуючи основні конституційні
засади судочинства, принцип
верховенства права, виходячи з
фактичних обставин справи, з'ясування
природи дійсних правовідносин між
сторонами у спорі, чинного
законодавства України, яке повинно
застосовуватися до них при вирішенні
спорів, дійшов висновку про
задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 32-34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати за Товариством з обмеженою
відповідальністю "ЛІОЛ" (36034, м. Полтава,
вул. Половка, 72, код за )
право власності на громадську будівлю
(кафе) загальною площею 105,8 м2,
розташовану за адресою: м. Полтава, вул.
Половки, 72.

Повне рішення складено 05.05.2014 року.

Суддя
Гетя Н.Г.