ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" квітня 2014 р.
Справа № Б-50/268-10

вх. № 11366/2-50

Суддя господарського суду Савченко А.А.

при секретарі судового засідання
Романченко Н.С.

за участю:

представника кредитора ПАТ "Марфін
Банк" - Фірсова Н.В.., дов. №27 від 09.01.2014р.

Розглянувши справу

за заявою ФОП ОСОБА_2, м. Харків

до ФОП ОСОБА_2, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Харківської області від 03.02.2011 р. ФОП
ОСОБА_2 визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
призначено арбітражного керуючого
Оскаленко Д.П., якого було зобов'язано
відповідно до ст.ст. 47-49 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
виконати дії передбачені вказаними
статтями, в строк до 03.08.2011р. завершити
ліквідаційну процедуру та надати суду
відповідні документи.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 25.10.2012р.
задоволено скаргу ПАТ "Марфін Банк" на
дії ліквідатора ФОП ОСОБА_2
арбітражного керуючого Оскаленко Д.П.,
усунуто арбітражного керуючого
Оскаленка Дмитра Петровича від
виконання обов'язків ліквідатора
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
призначено ліквідатором Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 арбітражного
керуючого Івлєву Наталію Андріївну.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 08.08.2013р.
припинено обов'язки ліквідатора ФОП
ОСОБА_2 арбітражного керуючого Івлєвої
Н.А. та призначено ліквідатором ФОП
ОСОБА_2 арбітражного керуючого
Онищенко Костянтина Сергійовича.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 25.02.14р.
відкладено слухання звіту ліквідатора
на "17" квітня 2014 р. о(об) 10:20, зобов'язано
учасників судового процесу виконати
вимоги попередніх ухвал суду в повному
обсязі, зобов'язано ліквідатора надати
суду докази здійснення заходів з
розшуку транспортних засобів боржника
та з виявлення іншого майна боржника.

Ліквідатор в судове засідання не
з'явився, через канцелярію суду надав
клопотання про відкладення слухання
звіту ліквідатора у зв'язку з
відрядженням.

Дослідивши надане клопотання
ліквідатора про відкладення слухання
звіту ліквідатора, суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Оскільки ліквідатором в обгрунування
свого клопотання не надано жодного
доказу, та враховуючи, що судом вже
неодноразово відкладалось слухання
звіту ліквідатора зокрема через
ненадання ліквідатором витребуваних
судом документів, суд відмовляє у
задоволенні клопотання про
відкладення слухання звіту
ліквідатора.

Представник кредитора ПАТ "Марфін Банк"
в судовому засіданні зазначив, що
звернувся до ліквідатора з заявою про
необхідність вчинення певних дій по
поверненню майна банкрута, але до цього
часу ліквідатором заяву не розглянуто,
будь-яких належних дій не вчинено.
11.04.14р. копію цієї заяви банком подано
до суду (вх. №12396).

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, в тому числі подані до
заяви про порушення провадження у
справі договори, акти, претензії,
вимоги кредиторів банкрута, вислухавши
пояснення учасників судового процесу,
суд вважає необхідним зазначити
наступне.

Згідно частини 2 статті 41
Господарського процесуального кодексу
України, провадження у справах про
банкрутство здійснюється у порядку,
передбаченому цим Кодексом з
урахуванням вимог Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

У відповідності до частини 2 статті 34
ГПК України, обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З матеріалів справи вбачається, що
боржник здійснював підприємницьку
діяльність та набув статусу суб'єкта
підприємницької діяльності, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної особи
підприємця серія НОМЕР_1, місце
проведення державної реєстрації -
Виконавчий комітет Харківської
міської ради, дата проведення
державної реєстрації 06.05.2009 року, номер
запису про проведення державної
реєстрації 2 109585, дата заміни
свідоцтва - 30.11.2010 року, та витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, що
підтверджується витягом - серія АД №
624751 станом на 05.11.2010року.

28 грудня 2010р. ФОП ОСОБА_2 звернувся до
суду з заявою про порушення
провадження у справі про банкрутство в
порядку ст.7,47 Закону про банкрутство.
На підтвердження невиконаних грошових
зобов'язань в сумі 322503,00грн.,
безпосередньо пов'язаних з
підприємницькою діяльністю, та
неможливістю їх виконати надав низку
письмових документів. Постановою суду
від 03.02.2011р. ФОП ОСОБА_2 було визнано
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру.

Колишнім ліквідатором не було складено
реєстр вимог кредиторів, але зі змісту
звітів ліквідатора (т. 3 а.с.28-30,50-52)
вбачається, що ліквідатором визнано та
включено до реєстру вимог кредиторів
наступні вимоги: ФОП ОСОБА_6 в сумі
297543,00грн. до 5-ої черги погашення
кредиторських вимог, ФОП ОСОБА_7 в сумі
24960,00грн. до 5-ої черги погашення
кредиторських вимог. Також
ліквідатором було визнано та включено
до реєстру вимог кредиторів вимоги ПАТ
"Марфін Банк" на загальну суму 725748,68грн.,
з яких 696342,78грн. до 3-ої черги та 29405,90грн.
до 5-ої черги погашення кредиторських
вимог.

Відповідно до матеріалів справи
боржник мав у власності майно -
двокімнатну квартиру загальною площею
56,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1, що
знаходиться в іпотеці у ВАТ "Морський
транспортний банк" на підставі
договору іпотеки № 00111rKH, посвідченого
04.08.2008 р. ПН Харківського МНО ОСОБА_10,
укладеного в забезпечення належного
виконання зобов'язань боржника за
кредитним договором № 00089/RKN від 04.08.2008
р. на суму 112726,34 дол. США. 30.04.2011 р. було
проведено аукціон з продажу майна
боржника, переможцем якого стала
ОСОБА_9 (Протокол № 6 проведення
аукціону від 30.04.2011 р.). За результатами
проведеного аукціону 27.05.2011р. між
арбітражним керуючим Оскаленко Д.П. та
ОСОБА_9. було укладено договір купівлі -
продажу квартири під номером АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог статті 47 Закону про
банкрутство заява про порушення справи
про банкрутство
громадянина-підприємця може бути
подана в господарський суд
громадянином-підприємцем, який є
боржником, або його кредиторами.

Визнаний судом розмір кредиторських
вимог до боржника стосується не лише
стадії порушення справи про
банкрутство, а має безпосереднє
правове значення в інших судових
процедурах банкрутства, в тому числі на
стадії ліквідаційної процедури.

Положення ст. 53 Цивільного кодексу
України передбачають, що фізична особа,
яка неспроможна задовольнити вимоги
кредиторів, пов'язані із здійсненням
нею підприємницької діяльності, може
бути визнана банкрутом у порядку,
встановленому законом.

Такий порядок передбачений, зокрема,
ст.ст. 47, 48 Закону про банкрутство.

Норми ст. 47 Закону про банкрутство
встановлюють особливості щодо порядку
порушення справи про банкрутство
громадянина-підприємця. Виходячи з
положень цієї статті обов'язковим є
також дотримання загальних умов при
зверненні із заявою про порушення
справи про банкрутство, визначених
нормами ч. 3 ст. 6 Закону про банкрутство:
щодо безспірності кредиторських вимог
до громадянина-підприємця, відносно
якого порушується справа про
банкрутство, розміру цих вимог - не
менше 300 мінімальних розмірів
заробітної плати, та незадоволення цих
вимог більше ніж протягом трьох
місяців після встановленого для їх
погашення строку.

Дотримання вказаних умов (як
спеціальних, так і загальних) є
обов'язковим, відповідно до Закону про
банкрутство, при зверненні із заявою
про порушення справи про банкрутство
громадянина-підприємця, які (умови)
складають предмет спору у відповідній
справі про банкрутство.

Суд вважає необхідним зазначити, що
положеннями абз. 8 ст. 1 Закону про
банкрутство встановлено, що
безспірними вимогами кредиторів є
вимоги кредиторів, визнані боржником,
інші вимоги кредиторів, підтверджені
виконавчими документами чи
розрахунковими документами, за якими
відповідно до законодавства
здійснюється списання коштів з
рахунків боржника.

Саме з цього моменту грошові вимоги
переходять в категорію безспірних.

Норми ст. 107-1 Цивільного кодексу
України визначають підстави списання
Банком грошових коштів з рахунка
клієнта.

За приписами ч. 1 цієї статті банк може
списати грошові кошти з рахунка
клієнта на підставі його
розпорядження.

Без такого розпорядження грошові кошти
можуть бути списані з рахунка клієнта
на підставі рішення суду, а також у
випадках, встановлених договором між
банком і клієнтом (ч. 2 вказаної статті).

Враховуючи те, що списання коштів з
рахунків боржника в безспірному
порядку здійснюється державною
виконавчою службою, то порушення
справи про банкрутство можливе лише
після відкриття останньою виконавчого
провадження та саме з цього моменту
починає свій перебіг визначений в ст. 1
та ч. 3 ст. 6 Закону про банкрутство
трьохмісячний термін.

Таким чином, без порушеного щодо
боржника виконавчого провадження та
без доказів невиконання боржником
своїх зобов'язань щодо безспірних
вимог протягом трьох місяців з моменту
порушення такого провадження відсутні
ознаки його неплатоспроможності.

При цьому необхідно звернути увагу на
те, що наявність загрози
неплатоспроможності боржника, тобто
коли оплата вимог одного або декількох
вимог кредиторів призведе до
неможливості виконання зобов'язань
перед іншими кредиторами (ч. 5 ст. 7
Закону про банкрутство), може мати
місце лише у випадку конкуренції
грошових вимог кредиторів у
виконавчому провадженні. Отже, про
загрозу неплатоспроможності боржника,
яка є підставою для ініціювання справи
про банкрутство, свідчить неможливість
задоволення вимог кредиторів виключно
у виконавчому провадженні.

Таким чином, звертаючись до суду з
відповідною заявою, боржник повинен
надати докази в підтвердження його
неплатоспроможності або загрози
неплатоспроможності. Суб'єкт
господарської діяльності може бути
визнаний банкрутом відповідно до ст. 1
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" тільки в разі
встановлення господарським судом його
неспроможності відновити свою
платоспроможність та задовольнити
визнані вимоги кредиторів не інакше як
через застосування ліквідаційної
процедури.

Крім того, порушення справи про
банкрутство фізичної особи-підприємця
за його заявою нерозривно пов'язано з
доказуванням таким підприємцем
обставин неспроможності відновити
свою платоспроможність та
задовольнити визнані ним вимоги
кредиторів, що має наслідком визнання
його банкрутом та введення
ліквідаційної процедури, внаслідок
чого підприємницька діяльність такого
боржника припиняється.

Отже, в будь-якому випадку на момент
подачі заяви про порушення провадження
у справі про банкрутство боржником
повинні бути надані документи, які
підтверджують наявність ознак
неплатоспроможності або її загрози.
Інакше таке банкрутство має ознаки
фіктивного, тобто ініційованого з
метою невиконання зобов'язань.

Між тим, як вбачається з матеріалів
справи, боржник, звертаючись із заявою
про порушення провадження у справі про
банкрутство, на підтвердження
безспірності грошових вимог
кредиторів до боржника, а саме перед
кредитором ФОП ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2, сума
заборгованості - 297543,00грн.) надав копію
договору купівлі-продажу №б/н від
28.05.2009р. та накладні №01/01 від 28.05.2009р. та
№01/02 від 06.07.2009р. на загальну суму
243543,00грн. ( т.1, а.с.13-16); перед ФОП ОСОБА_7
(АДРЕСА_3, сума заборгованості - 24960,00
грн.) надав договір перевезення вантажу
від 25.05.2009р. та акти виконаних робіт від
29.05.2009р. та від 07.07.2009р. на загальну суму
24960,00грн. ( т.1, а.с.19-22).

Всі вищеперелічені документи не є
виконавчими документами відповідно до
переліку виконавчих документів,
визначених Законом України "Про
виконавче провадження". Отже, вимоги
кредиторів, а саме ФОП ОСОБА_6 та ФОП
ОСОБА_7 не підтверджені виконавчими
документами, а тому не є безспірними в
розумінні положень Закону про
банкрутство.

Таким чином, ФОП ОСОБА_2 на час
звернення до суду з заявою про
порушення справи про банкрутство не
надано належних доказів безспірності
грошових вимог до боржника, оскільки
матеріали справи не містять копій
судових рішень про стягнення
відповідних грошових сум, наказів
судів про їх стягнення, виконавчих
листів, виданих судом, постанов
Державної виконавчої служби про
відкриття виконавчого провадження
стосовно стягнення заборгованості з
ФОП ОСОБА_2

Згідно ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Судове рішення є законним тоді, коли
суд, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Отже, враховуючи, що провадження у
даній справі порушено в порушення
вимог ст.34 ГПК України, дана справа не
може розглядатися далі та провадження
по ній підлягає припиненню.

Пунктом 36 Постанови Пленуму ВГСУ від
18.12.2009 №15 "Про судову практику у справах
про банкрутство" передбачено, що
законом (2343-12) не врегульовано
подальшого перебігу провадження у
справі у випадках, коли у встановленому
законодавством порядку виявлено
безпідставність вимог кредитора
(кредиторів), за заявою якого (яких) було
порушено справу про банкрутство
боржника, або коли порушено
провадження у справі про банкрутство
підприємств, стосовно яких діє
законодавча заборона порушувати
справи про банкрутство. У таких
випадках судам слід припиняти
провадження у справі на підставі
пункту 7 частини першої статті 40 Закону
(2343-12) (за відсутності інших підстав для
такого припинення) та пункту 1-1 частини
першої статті 80 ГПК України (за
відсутністю предмету спору).

Така ж правова позиція Верховного Суду
України викладена в Інформаційному
листі ВГСУ від 27.02.2012р. №01-06/224/2012 "Про
доповнення до Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
15.03.20112р. №01-06/249 "Про постанови
Верховного Суду України, прийняті за
результатами перегляду судових рішень
господарських судів".

З урахуванням вищевикладеного, суд
вважає, що провадження у справі
підлягає припиненню на підставі пункту
7 частини першої статті 40 Закону (2343-12)
та пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК
України.

Керуючись ст.80 п.1-1, 81 ч.1, 86 ГПК України,
ст.ст. 22-32, 47-49 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ліквідатору в задоволенні
клопотання про відкладення слухання
звіту ліквідатора.

Провадження у справі №Б-50/268-10 про
банкрутство ФОП ОСОБА_2 припинити на
підставі пункту 7 частини першої статті
40 Закону (2343-12) та пункту 1-1 частини
першої статті 80 ГПК України.

Ухвалу направити ліквідатору,
кредиторам, банкруту, Управлінню з
питань банкрутства у Харківській
області, Дзержинський ВДВС ХМУЮ,
державному реєстратору, ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова.

Суддя
Савченко А.А.