м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/1793/14 01.04.14

За позовом Комунального
підприємства "Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду"
Деснянського району м. Києва;

до Комунального
підприємства "Зеніт";

про стягнення 24 664,83 грн.

Суддя О. В. Мандриченко

Представники:

Від позивача: Власов С.В.,
представник, довіреність № 9 від 01.10.2013
р.;

Від відповідача: Самойленко О.В.,
представник, довіреність № 60 від 29.01.2014
р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського
суду позовній заяві просить стягнути з
відповідача 22 982,44 грн. основного
бору,163,21 грн. інфляційних витрат, 547,95
грн. трьох відсотків річних, 971,23 грн.
пені, а також 1 827,00 грн. витрат по сплаті
судового збору з мотивів, вказаних у
позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.02.2014 року порушено
провадження у справі № 910/1793/14, розгляд
справи призначено на 27.02.2014 р.

У судовому засіданні 27.02.2014 року було
оголошено перерву до 20.03.2014 року.

У судовому засіданні 20.03.2014 року було
оголошено перерву до 27.03.2014 року.

У судовому засіданні 27.03.2014 року було
оголошено перерву до 01.04.2014 року.

Матеріалами справи встановлено, що між
Комунальним підприємством «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Деснянського району
м. Києва та Комунальним підприємством
«Зеніт» укладено договір № 30637 від
01.10.2012 року про відшкодування витрат
балансоутримувачу на утримання
орендованого нерухомого майна, надання
комунальних послуг орендарю та
відшкодування плати за землю та
додаток № 1 до цього договору.

Відповідно до п. 2.1.1. зазначеного
договору, перелік послуг, порядок та
умови їх оплати встановлюється
додатком до цього договору.

Згідно до вищезгаданого додатку,
орендар щомісячно з 12 по 15 число
самостійно отримує в Комунальному
підприємству «Дирекція з управління
та обслуговування житлового фонду»
Деснянського району м. Києва платіжні
вимоги-доручення на оплату за отримані
послуги та відшкодування плати на
землю.

Як зазначено в п. 2.2.3 договору орендар
зобов'язується не пізніше 20 числа
місяця, наступного за звітним місяцем,
вносити плату на рахунок
балансоутримувача будівлі за надані
послуги.

В п. 2.2.4 договору зазначено, що орендар
зобов'язується не пізніше 10 числа
місяця, наступного за звітним місяцем,
вносити на рахунок балансоутримувача
будівлі плату за землю.

Позивач стверджує, що ним було виконано
умови договору, однак відповідач, в
порушення умов договору від 01.10.2012 року
№ 30637 та чинного законодавства,
несвоєчасно та не в повному обсязі
проводить розрахунки за спожиті
послуги з утримання будинку, а також
відшкодування плати за землю.

Позивачем у його позовній заяві
стверджується, що на даний час
Комунальне підприємство «Зеніт» не
виконує зобов'язань щодо погашення
суми боргу та продовжує невиконання
зобов'язання щодо сплати грошових
коштів, в результаті чого у відповідача
перед позивачем виникла
заборгованість, яка станом на 30.12.2013
року становить - 22 982.44 грн.

Позивач 27.02.2014 року подав до суду заяву
про уточнення позовних вимог, в якій
відмовляється від вимоги щодо
стягнення 3 % річних та інфляційних
витрат та зазначає, що сума основного
боргу становить - 22 982,44 грн. та 971,23 грн. -
пені.

Також, позивач зазначає, що у зв'язку зі
зміною статуту затвердженого
Розпорядженням Виконавчого органу
Київської міської ради № 1041 від 26.06.2013
року була змінена назва Комунального
підприємства «Дирекція з управління
та обслуговування фонду Деснянської
районної в м. Києві ради» на Комунальне
підприємство ««Дирекція з управління
та обслуговування житлового фонду»
Деснянського району м. Києва.

У судових засіданнях представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просить позов задовольнити у повному
обсязі, враховуючи його заяву про
уточнення позовних вимог від 27.02.2014
року.

До суду від відповідача надійшов
відзив на позовну заяву, за змістом
якого останній заперечую в задоволенні
позовних вимог повністю, посилаючись
на ст. 33 ГПК України, тобто відповідачем
вказується на не доведеність тих
обставин на які посилається позивач.
Відповідачем зазначено, що позивачем
не було додано до позовної заяви жодних
доказів, що б підтверджували виконання
ним своїх зобов'язань згідно договору,
в тому числі акту виконаних робіт та
рахунків.

Також відповідач стверджує, що позивач
неякісно та несвоєчасно виконував свої
зобов'язання щодо утримання та
обслуговування будівлі згідно
договору, при цьому в своєму відзиві
відповідач посилається на листи, якими
Комунальне підприємство «Зеніт»
повідомляло Комунальне підприємство
««Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Деснянського району м. Києва про
аварійний стан будівлі.

Комунальне підприємство «Зеніт» також
не погоджується з нарахуванням суми
штрафних санкцій, оскільки відповідно
до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано та Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 10 від
29.05.2013 «Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів» якщо
відповідно до чинного законодавства
або договору неустойка (пеня) підлягає
стягненню за кожний день прострочення
виконання зобов'язання, позовну
давність необхідно обчислювати щодо
кожного дня окремо за попередній рік до
дня подання позову, якщо інший період
не встановлено законом або угодою
сторін. При цьому, однак, слід мати на
увазі положення частини шостої статті
232 ГК України, за якими нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Відповідно до вказаної постанови даний
шестимісячний строк не є позовною
давністю, а визначає максимальний
період часу, за який може бути
нараховано штрафні санкції (якщо інший
такий період не встановлено законом
або договором).

Порядок обчислення позовної давності
не може бути змінений за угодою сторін,
тому, зокрема, умови договору, за якими
сторони встановили, що така давність
обчислюється не з моменту прострочення
платежу, а з іншої дати, що визначається
шляхом зворотного відрахування шести
місяців від дати пред'явлення вимоги,
суперечать вимогам закону і не
застосовуються судом.

Відповідач у своєму відзиві на позовну
заяву також зазначає, що позивачем не
було додано до матеріалів справи
розрахунку заборгованості, а додано
лише дані по розміру пені, проте сам
розрахунок та формула відсутні.

Крім того, як стверджує відповідач,
розрахунок пені проводився по
відношенню до суми сальдо на кінець
місяця, а не відносно кожного окремо не
оплаченого у строк рахунку, як цього
вимагає законодавство. Так у своїх
доповненнях до відзиву на позовну
заяву, відповідач зазначає, що позивач
у розрахунку заборгованості по
Комунальному підприємству «Зеніт»,
доданого до позовної заяви, нарахував
подвійну плату за відшкодування витрат
балансоутримувача у сумі 9 136,98 грн.
Однак, відповідач стверджує, що згідно
його даних бухгалтерського обліку
станом на 25.02.2014 року сальдо по договору
№30637 від 01.10.2012 року становить 0,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.04.2014 року у справі №910/1793/14
призначено судово-економічну
експертизу, проведення якої доручено
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Центр правової
допомоги "Правозахист".

Як визначено пунктом 1 частини 2 статті
79 ГПК України, господарський суд має
право зупинити провадження у справі за
клопотанням сторони, прокурора, який
бере участь в судовому процесі, або за
своєю ініціативою у випадку
призначення господарським судом
судової експертизи.

Враховуючи вищезазначені обставини,
господарський суд вважає за необхідне
провадження у даній справі зупинити.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 79, 86 ГПК України,
господарський суд,-

У Х В А Л И В:

1. Зупинити провадження у справі №
910/1793/14 у зв'язку з призначенням

судової автотоварознавчої
експертизи, проведення якої доручено
Товариству

з обмеженою відповідальністю
"Центр правової допомоги "Правозахист".

Суддя
О.В. Мандриченко