ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2014 р.
Справа №917/586/14

за позовом Полтавського обласного
клінічного протитуберкульозного
диспансеру, вул. Київське шосе, буд.1-В,
с. Супрунівка, Полтавський район,
Полтавська область, 36040

до Вищого державного навчального
закладу України "Українська медична
стоматологічна Академія", вул.
Шевченка, 23, м. Полтава, 36011

про стягнення грошових коштів у сумі
26807,00 грн.

Суддя Мацко О.С.

Представники:

від позивача: Яресько Н.В. , довіреність
№737 від 23.04.2014 р.

від відповідача: Панасенко В.С.,
довіреність №9 від 25.03.2014 р.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення та
повідомлено дату складання повного
рішення згідно ст.85 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна
заява про стягнення 26807,00 грн. за
спожиті комунальні послуги. Позивач на
задоволенні позову наполягає з
мотивів, зазначених у позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечує та
надав відзив на позовну заяву, в якому
посилається на те, що між сторонами
відсутні договірні відносини щодо
оплати комунальних послуг; в акті
фінансової інспекції не встановлена
протиправність поведінки академії у
правовідносинах спільної діяльності з
лікарнею; позивачем не підтверджено
доказами суму витрат; укладені між
сторонами Угоди про спільну діяльність
є дійсними, не суперечать чинному
законодавству.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
встановив:

Між сторонами були укладені угоди про
спільну діяльність від 04.01.2010р., від
15.12.2010 р., № 7 від 03.01.2012 р. (далі -Угоди,
копії знаходяться у матеріалах справи,
оригінали оглянуті у засіданні), згідно
яких сторони зобов'язалися спільно
діяти в організації
навчально-наукового і
лікувально-діагностичного процесів з
метою підготовки кадрів для закладів
охорони здоров'я всіх форм власності, в
організації вдосконалення і
забезпечення методичною допомогою
населення регіону, що обслуговується
(п. 1.1 Угод).

Відповідно до п. 3.1 Угод, витрати по
забезпеченню навчально-виховного та
науково-дослідного процесів
здійснюються за рахунок коштів
Академії, а витрати пов'язані з
утриманням матеріально-технічної бази
- за рахунок лікарні (позивача).

Як вбачається з позовної заяви, у
період з 28.08.2012 р. по 21.09.2012 р.
інспекторами Державної фінансової
інспекції в Полтавській області
проведена планова виїзна ревізія
фінансово - господарської діяльності
Полтавського обласного клінічного
протитуберкульозного диспансеру за
2010-2011 роки та завершений звітний період
2012 року, на підставі якої був складений
Акт від 21.09.2012 року №04-21/290 (а.с. - 55-58).

Як вбачається з даного Акту Державної
фінансової інспекції в Полтавській
області, позивачем за період з 2010р. по
2012р. здійснено витрати на оплату
комунальних послуг з утримання кафедр
Академії, а саме: на оплату комунальних
послуг в сумі 26807,47 грн., в тому числі за
2010 рік - 9021,30 грн., за 2011 рік - 10770,30 грн. та
за січень - липень 2012 року - 7015,87 грн.

Як зазначає позивач, загальна сума
витрат на оплату комунальних послуг за
період з 2010 року по серпень 2012 рік
складає 26807,77 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
18.09.2012 року позивачем на адресу
відповідача направлений лист за № 3359
із проханням відшкодувати понесені у
період з 2010-2011 років та 8 місяців 2012 року
витрати на оплату комунальних послуг в
розмірі 26807,77 грн. (а.с.11-12).

Як зазначає позивач, відповідач
отримував дані звернення, але
категорично відмовляється
відшкодувати кошти за спожиті
комунальні послуги.

Зазначені обставини стали підставою
звернення позивача з позовом по даній
справі до суду.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України)
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

У відповідності до ст. 174
Господарського кодексу України,
господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать.

Відповідно до вимог ст. ст. 626-629 ЦК
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди. Договір укладається
шляхом пропозиції однієї сторони
укласти договір (оферти) і прийняття
пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 1130 ЦК України, за
договором про спільну діяльність
сторони (учасники) зобов'язуються
спільно діяти без створення юридичної
особи для досягнення певної мети, що не
суперечить законові. Спільна
діяльність може здійснюватися на
основі об'єднання вкладів учасників
(просте товариство) або без об'єднання
вкладів учасників.

Відповідно до ст. 1131 ЦК України, договір
про спільну діяльність укладається у
письмовій формі. Умови договору про
спільну діяльність, у тому числі
координація спільних дій учасників або
ведення їхніх спільних справ, правовий
статус виділеного для спільної
діяльності майна, покриття витрат та
збитків учасників, їх участь у
результатах спільних дій та інші умови
визначаються за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено законом про
окремі види спільної діяльності.

Умовами укладених Угод про спільну
діяльність сторони узгодили та
зобов'язалися діяти спільно в
організації навчально-наукового та
лікувально-діагностичного процесів з
метою підготовки кадрів для закладів
охорони здоров'я всіх форм власності.
Сторони свою спільну діяльність
вчиняють на підставі рівності, чесного
партнерства та захисту інтересів один
одного.

У розділі 3 угод, сторони узгодили,
розподілили та розмежували
зобов'язання і здійснення витрат
пов'язаних з утриманням
матеріально-технічної бази і витрат по
забезпеченню навчально-виховного та
науково-дослідного процесів, а саме:
згідно з п. 3.1. Угод витрати по
забезпеченню навчально-виховного та
науково-дослідного процесів
здійснюються за рахунок коштів
Академії, а витрати пов'язані з
утриманням матеріально-технічної бази
- за рахунок Лікарні.

Згідно угод про спільну діяльність не
передбачено обов'язку відповідача
сплачувати чи відшкодовувати сплату
позивачем комунальних витрат на
виділене приміщення. Даний обов'язок
також не передбачено чинним
законодавством України, що регулює
пов'язані зі спільною діяльністю
питання.

Договірні відносини між відповідачем і
надавачами комунальних послуг щодо
спірного приміщення відсутні.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин
є правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Угоди про спільну діяльність
недійсними судом не визнавалися,
будь-яких змін і доповнень до них не
вносилося.

Як вбачається з матеріалів справи
сторонами в момент укладення угод
додержані всі необхідні вимоги чинного
законодавства України, угоди підписані
сторонами, зазначені істотні умови, які
характерні для договору про спільну
діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 1137 ЦК України
порядок відшкодування витрат і
збитків, пов'язаних із спільною
діяльністю учасників, визначається за
домовленістю між ними. У разі
відсутності такої домовленості, кожний
учасник несе витрати та збитки
пропорційно вартості його вкладу у
спільне майно.

В даному випадку сторони в п. 3.1. угод
визначили порядок відшкодування
витрат і збитків, пов'язаних із
спільною діяльністю учасників, а саме:
витрати по забезпеченню
навчально-виховного та
науково-дослідного процесів
здійснюються за рахунок коштів
Академії, а витрати пов'язані з
утриманням матеріально-технічної бази
- за рахунок Лікарні (позивача). За таких
обставин посилання на висновки
перевірки Держфінінспекції як на
підставу для задоволення позовних
вимог, є неправомірними, так як
виявлені порушення не впливають на
умови укладених між сторонами угод та
не змінюють їх.

В зв'язку з чим підстави для стягнення
витрат за оплату комунальних послуг
відсутні.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК
України, доказами у справі є будь -які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 ГПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 29.04.2014р.

Суддя
О.С. Мацко