ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2014
Справа №917/626/14

м. Полтава

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"ПОЛТАВА-БІЗНЕС-БЕЗПЕКА", юридична
адреса: 36007, м. Полтава, провулок
Шевченка, буд. 3, кв.35; фактична адреса:
36039, м. Полтава, вул. Шевченка, буд.100

до Агрофірми "ВЕРЕСЕНЬ", 39075, Полтавська
область, Глобинський район, село
Погреби, вул. Жовтнева, буд. 27

про стягнення 15 419,76 грн.

Суддя Пушко І.І.

Представники:

від позивача: Бехтер Л.В., довіреність
від 31.03.2014 року №3;

від відповідача: не з'явився.

Суть спору: Розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 15419,76 грн.
згідно договору про надання послуг з
фізичної охорони об'єкту від 17.04.2013
року, з яких: 13 387,52 грн. - основна
заборгованість, 1 563,66 грн. - пеня за
період з 10.06.2013 року по 28.03.2014 року, 147,28
грн. -інфляційні витрати за період з
червня 2013 року по лютий 2014 року; 321,30 грн.
- 3% річних за період з 10.06.2013 року по
28.03.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем договірних
зобов'язань щодо оплати отриманих
послуг з охорони, у зв'язку з чим
позивач вказує на існування
заборгованості, та підстави
нарахування і стягнення пені,
інфляційних витрат, 3% річних за
прострочення грошового зобов'язання.

Позивач підтримав позовні вимоги,
подав уточнений розрахунок стягуваної
пені в межах шестимісячного троку,
визначеного ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України.

Відповідач в засідання не з'явився, про
дату, час та місце його проведення
повідомлений за юридичною адресою
згідно даних спеціального витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від
08.04.2014 року, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення, відзив на позов та
витребувані ухвалою від 08.04.2014 року
документи не подав.

Суд вважає, що необхідних для вирішення
спору доказів наявних в матеріалах
справи достатньо, а неявка відповідача
не перешкоджає розгляду спору по суті,
тому суд визнав за можливе відповідно
до ст. 75 ГПК України розглянути справу
за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

Між сторонами по справі 17.04.2013 року
укладено договір про надання послуг з
фізичної охорони об'єкта (далі Договір),
згідно якого виконавець (позивач)
зобов'язувався надавати замовнику
(відповідачу) комплекс охоронних
заходів власними штатними силами
(охоронцями) і засобами з метою
збереження цілісності об'єкта охорони
і майна замовника, що знаходиться на
території об'єкта, на протязі часу і на
умовах, встановлених Договором (п. 2.1
Договору). Відповідач, в свою чергу,
зобов'язувався своєчасно оплачувати
послуги, надані позивачем по Договору
(п. 4.1.3. Договору).

Об'єкт охорони розміщений на території
Оболонської сільської ради
Семенівського району Полтавської
області. План-схема території вказана в
додатку №1, який являється невід'ємною
частиною даного Договору (п. 3.1.
Договору). Години доби, на протязі яких
об'єкт замовника знаходиться під
охороною виконавця вказані в додатку №
2, які являються невід'ємною частиною
даного Договору.

Здача наданих охоронних послуг
виконавцем і приймання їх результатів
замовником оформляється актом про
надання послуг з охорони об'єкта, який
підписується уповноваженими
представниками сторін на протязі 3
робочих днів після фактичного надання
послуг (п. 4.1.7. Договору).

На виконання Договору позивач в період
з квітня 2013 року по травень 2013 року
здійснював охорону об'єкта, обумовлену
п. 3 Договору та додатком № 1 до
Договору. Факт здійснення охоронних
заходів позивачем підтверджується
актами здачі-прийняття робіт (надання
послуг), підписаними сторонами, копії
яких знаходяться в матеріалах справи, а
саме:

- за послуги по охороні з 17.04.2013 р.
по 10.05.2013 р. загальною вартістю 14 987,52
грн. з ПДВ (обома сторонами підписаний
та скріплений печатками акт №ББ-0000019
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
10.05.2013 p.);

- за додатково виставлену охорону
з 19.04.2013 р. по 26.04.2013 р. (включно)
загальною вартість - 6000,00 грн. з ПДВ
(обома сторонами підписаний та
скріплений печатками акт №ББ-0000017
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
01.05.2013 p.).

Зауважень по виконанню позивачем
договору охорони матеріали справи не
містять, акти підписані сторонами без
заперечень.

П.6.1. Договору передбачено, що вартість
послуг позивача вказана в додатку №2 до
Договору.

За п. 6.3. Договору розрахунки
здійснюються в безготівковій формі
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок позивача, на основі
виставленого рахунку на оплату або на
основі діючого договору і вказаних в
ньому банківських реквізитів позивача.
Рахунок на оплату не являється
обов'язковим документом і надається
позивачем додатково.

Згідно пункту 6.4 договору, оплата
послуг позивача здійснюється
відповідачем в наступному порядку:

- 40 % - передоплата вартості послуг з
охорони об'єкту в рамках Договору;

- 60 % - не пізніше 20 (двадцяти)
банківських днів з моменту підписання
сторонами Акту про надання послуг по
охороні об'єкту (п. 4.1.7 договору).

Відповідач договірні зобов'язання в
частині розрахунків належним чином не
виконував, про що свідчать підписані
сторонами акти звірки розрахунків
станом на 08.07.2013 року, 01.11.2013 року, згідно
яких всього відповідачем отримано
послуг на суму 20 987,52 грн., з них сплачено
7 600,00 грн., а основна заборгованість по
Договору складає 13 387,52 грн.

Згідно пояснень представника позивача
в судовому засіданні відповідач не
вчиняє дії з погашення заборгованості.
Таким чином, станом на момент розгляду
справи в суді основна заборгованість
відповідача за Договором становить 13
387,52 грн.

Виходячи з п. 1 ст. 903 Цивільного Кодексу,
якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Викладене є підставою вважати, що
позовні вимоги про стягнення основного
боргу по наданню охоронних послуг за
квітень-травень 2013 року згідно
Договору про надання послуг з фізичної
охорони об'єкту від 17.04.2013 року в
розмірі 13 387,52 грн. є правомірними та
обґрунтованими матеріалами справи,
відповідачем не заперечуються, а тому
підлягають задоволенню.

Стаття 625 ЦК України визначає обов'язок
боржника, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора сплатити грошову суму з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 % річних від простроченої суми.

На підставі зазначеної норми позивачем
заявлено до стягнення 321 грн. 30 коп. 3%
річних за період з 10.06.2013 року по 28.03.2014
року, які підлягають задоволенню
повністю, оскільки період їх
нарахування та розмір є обґрунтованим.

Також позивач просить стягнути 147,28 грн.
інфляційних витрат за період з червня
2013 року по лютий 2014 року. За розрахунком
суду за вказаний період збитки від
інфляції на борг складають 147,26 грн., які
й підлягають задоволенню (перевірка
правильності розрахунку трьох
відсотків річних та інфляційних витрат
проводився за допомогою калькулятора
підрахунку заборгованості та штрафних
санкцій системи "Ліга. Закон Еліт").

За ст. 611 ЦК України в разі порушення
зобов'язання настаються правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник
вважається таким, що прострочив
виконання зобов'язання, якщо він не
почав його виконувати або не виконав
його у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України, Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

За статтею 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Пунктом. 8.3.1. Договору сторони
передбачили, що замовник несе
відповідальність за своєчасну оплату
вартості послуг виконавця: замовник
виплачує на користь виконавця за кожен
день прострочки в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, діючої в період,
за який нараховується пеня, і
вираховується від вартості
неоплачених в термін послуг.

Позивачем заявлено до стягнення за
період з 10.06.2013 року по 28.03.2014 року 1563,66
грн. пені (292 дні прострочки).

Судом береться до уваги, що відповідно
до вимог п. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано. Відповідачем перевищено
межі цього строку. Так, початок
прострочки відповідача позивач
визначив вірно - 10.06.2013 року (по
закінченню двадцяти банківських днів з
моменту підписання акту
здачі-прийняття робіт №ББ-0000019 від
10.05.2013 року). Кінцевим же днем
нарахування пені, згідно п. 6 ст. 232 ГК
України, є 10.12.2013 року, а не 28.03.2014 року,
як помилково вважає позивач.

Таким чином до стягнення підлягає 900,82
грн. пені за період з 10.06.2013 року по
10.12.2013 року (184 днів прострочки),
розрахунок пені проводився за
допомогою калькулятора підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій
системи "Ліга. Закон Еліт". В іншій
частині вимог про стягнення пені у
позові відмовляється в зв'язку з
необґрунтованістю.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог цивільного кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
За ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Позивачем доведено обґрунтованість
позовних вимог про стягнення
заборгованості за Договором,
відповідач факт прострочення сплати
коштів за отримані послуги не
спростував. За таких обставин з
відповідача підлягає до стягнення 13
387,52 грн. основної заборгованості, 900,82
грн. пені за період з 10.06.2013 року по
10.12.2013 року, 147,26 грн. - інфляційні
витрати за період з червня 2013 року по
лютий 2014 року; 321,30 грн. - 3% річних за
період з 10.06.2013 року по 28.03.2014 року, що
разом складає 14 756,90грн.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України
підлягають стягненню зі сторін
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст. ст., 44, 49 (ч. 5), 82-85 ГПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Агрофірми "ВЕРЕСЕНЬ", 39075,
Полтавська область, Глобинський район,
село Погреби, вул. Жовтнева, буд. 27, код
23810167 на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю
"ПОЛТАВА-БІЗНЕС-БЕЗПЕКА", юридична
адреса: 36007, м. Полтава, провулок
Шевченка, буд. 3, кв.35; фактична адреса:
36039, м. Полтава, вул. Шевченка, буд.100, - 13 387 грн. 52 коп. -основна
заборгованість; 900 грн. 82 коп. пені; 321
грн. 30 коп. - 3 % річних; 147 грн. 26 коп.
інфляційних витрат; 1748 грн. 46 коп.
судового збору.

3. В іншій частині вимог у позові
відмовити.

4. Видати наказ при набранні рішенням
законної сили.

Суддя
І.І. Пушко