КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2014 р. Справа№ 911/3993/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Доманської М.Л.

Шипка В.В.

при секретарі судового засідання -
Атарщіковій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
товариства з обмеженою
відповідальністю «Арсенал-Панель»,
ОСОБА_2, товариства з обмеженою
відповідальністю «Агроком»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Арсенал-Центр» (вх.
№ 1519/14 та вх. № 1521/14) та ОСОБА_3

на ухвалу попереднього засідання
господарського суду Київської області
від 05.02.2014 року

по справі № 911/3993/13 (суддя Лопатін
А.В.)

за заявою товариства з обмеженою
відповідальністю «Бастіон-Капітал»;

товариства з обмеженою
відповідальністю «Арсенал-Центр»

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Агроком»

про банкрутство

за участю представників:

від апелянта 1: ОСОБА_4 довіреність №
27/12-1 від 27.12.2013;

ОСОБА_1 довіреність №
27/12-1 від 27.12.2013;

ОСОБА_6 довіреність №
27/12-1 від 27.12.2013;

від апелянта 2: ОСОБА_4 довіреність № 6081
від 27.12.2013;

ОСОБА_6 довіреність № 6081
від 27.12.2013;

ОСОБА_7 довіреність № 6081
від 27.12.2013;

від апелянта 3 (боржника): Шапошніков
І.Б., довіреність б/н від 24.10.2013;

від апелянта 4 (заявника 2): ОСОБА_7
довіреність № 31/1213-3 від 31.12.2013;

ОСОБА_4 довіреність №
27/12АЦ-3 від 27.12.2013;

ОСОБА_1 довіреність №
27/12АЦ-3 від 27.12.2013;

ОСОБА_6 довіреність №
27/12АЦ-3 від 27.12.2013;

від апелянта 5: ОСОБА_9 договір № 01-04/02-14
від 04.02.2014;

від заявника 1: не з'явився

розпорядник майна: арбітражний
керуючий Долич О.В.

В судовому засіданні присутні:

1) представник ФОП ОСОБА_11 - ОСОБА_9
договір № 03-04/02-14 від 04.02.2014;

2) представник ОСОБА_12 - ОСОБА_9 договір
№ 01-04/02-14 від 04.02.2014;

3) представник ОСОБА_13 - ОСОБА_9 договір
№ 01-17/09-13

від 17.09.2014.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою попереднього засідання
господарського суду Київської області
від 05.02.2014 по справі № 911/3993/13 (суддя
Лопатін А.В.) крім іншого, затверджено
реєстр вимог кредиторів товариства з
обмеженою відповідальністю «Агроком»
(надалі по тексту ТОВ «Агроком»,
боржник) в сумі 8 727 978,06 грн.;
визнано кредиторами з грошовими
вимогами до боржника:

- ТОВ «Бастіон-Капітал» на
загальну суму 1 972 261,10 грн., з яких: 6 882,00
грн. (1 черга) та 1 965 379,10 грн. (4 черга);

- ТОВ «Арсенал-Центр» на загальну
суму 1 453 623,59 грн., з яких: 5 735,00 грн. (1
черга) та 1 447 888,59 грн. (4 черга);

- ТОВ «Арсенал-Панель» на загальну
суму 72 673,79 грн., з яких: 1 147,00 грн. (1 черга)
та 71 526,79 грн. (4 черга);

- ПП «Бета-Консалтинг» на загальну суму
784 935,53 грн., з яких: 1 147,00 грн. (1 черга) та
783 788,53 грн. (4 черга);

- ФОП ОСОБА_11 на загальну суму 85 897,00
грн., з яких: 1 147,00 грн. (1 черга) та 84 750,00
грн. (4 черга);

- ФОП ОСОБА_14 на загальну суму 120
420,45 грн., з яких: 1 147,00 грн. (1 черга) та 119
273,45 грн. (4 черга);

- гр. ОСОБА_2 на загальну суму 1 831
810,70 грн. з яких: 1 147,00 грн. (1 черга) та 1 830
663,70 грн. (4 черга);

- гр. ОСОБА_12 на загальну суму 104 567,00
грн., з яких: 1 147,00 грн. (1 черга) та 103 420,00
грн. (4 черга);

- гр. ОСОБА_13 на загальну суму 2 001
147,00 грн., з яких: 1 147,00 грн. (1 черга) та 2 000
000,00 грн. (4 черга);

- Білоцерківську ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області на суму 300 641,90 грн. (6
черга).

У задоволенні кредиторських вимог гр.
ОСОБА_3 у розмірі 10 000,00 грн., ТОВ
«Арсенал-Панель» у розмірі 981 603,23 грн.,
ТОВ «Арсенал-Центр» у розмірі 11 212 166,67
грн., гр. ОСОБА_2 у розмірі 3 149 425,02 грн. у
частині 1 317 614,32 грн. та гр. ОСОБА_2 у
розмірі 12 722 163,67 грн. відмовлено.

Не погодившись з винесеною ухвалою в
частині відмови у визнанні кредитором,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Арсенал-Панель»
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить суд скасувати
оскаржувану ухвалу в частині відмови у
визнанні кредитором боржника на суму 981
603,23 грн. та прийняти нове рішення, яким
визнати недійсним договір оренди
нежитлового приміщення № 01/03/11 від
01.03.2011, укладений між ТОВ
«Арсенал-Панель» та ТОВ «Агроком»;
застосувати наслідки недійсності
правочину та стягнути з ТОВ «Агроком»
на користь ТОВ «Арсенал-Панель»
грошові кошти в розмірі 981 603,23 грн.;
визнати кредиторські вимоги ТОВ
«Арсенал-Панель» до боржника у розмірі
981 603,23 грн., що виникли в результаті
застосування наслідків недійсності
договору оренди нежитлового
приміщення № 01/03/11 від 01.03.2011, а також у
розмірі 1 147,00 грн. понесених витрат за
сплату судового збору та включити
кредиторські вимоги ТОВ
«Арсенал-Панель» у розмірі 982 750,23 грн.
до реєстру вимог кредиторів ТОВ
«Агроком».

Не погодившись з винесеною ухвалою в
частині відмови у визнанні кредитором,
ОСОБА_2 звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить суд
скасувати оскаржувану ухвалу в частині
відмови у визнанні кредитором боржника
на суму 12 721 016,67 грн. та прийняти нове
рішення, яким визнати кредиторські
вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Агроком» у
розмірі 12 721 016,67 грн. заборгованості, 1
147,00 грн. витрат понесених по сплаті
судового збору та включити зазначені
вимоги до реєстру вимог кредиторів ТОВ
«Агроком» в розмірі 12 722 163,67 грн. до
вимог четвертої черги, а в розмірі 1 147,00
грн. до вимог першої черги.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.02.2014 колегією
суддів у складі: головуючого судді -
Копитової О.С., суддів: Доманської М.Л.,
Сотнікова С.В. апеляційні скарги
прийнято до розгляду, об'єднано в одне
апеляційне провадження та призначено
до розгляду на 11.03.2014.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою в
частині визнання вимог ОСОБА_2 та ТОВ
«Арсенал-Панель» та внесення їх до
реєстру кредиторів боржника
товариство з обмеженою
відповідальністю «Агроком» (надалі по
тексту ТОВ «Агроком», боржник)
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить суд змінити
оскаржувану ухвалу наступним чином
відмовити гр. ОСОБА_2 у задоволенні
заявлених ним кредиторських вимог,
визнати товариство з обмеженою
відповідальністю «Арсенал-Панель»
кредитором, вимоги якого у розмірі 72
673,79 грн. підлягають задоволенню у шосту
чергу та відповідним чином змінити
ухвалу в частині затвердження реєстру
вимог кредиторів у загальній сумі.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою в
частині відмови товариству з обмеженою
відповідальністю «Арсенал-Центр»
(надалі по тексту ТОВ «Арсенал -Центр»)
в визнанні кредиторських вимог, в
частині визнання вимог приватного
підприємства «Бета-Консалтинг» (надалі
по тексту ПП «Бета-Консалтинг»),
ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_12 ТОВ
«Арсенал-Центр» звернулося до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційними
скаргами (вх. № 1519/14 та вх. № 1521/14).

В апеляційній скарзі (вх. № 1519/14) ТОВ
«Арсенал-Центр» просить суд скасувати
оскаржувану ухвалу в частині відмови у
задоволенні його кредиторських вимог,
визнати його кредиторські вимоги в
сумі 11 212 166,67 грн., які складаються з 1 212
166,67 грн. упущеної вигоди та 10 000 000,00
моральної шкоди, а також визнати його
кредиторські вимоги у розмірі
сплаченого судового збору на суму 1 147,00
грн. та включити ці вимоги до реєстру
вимог кредиторів.

В апеляційній скарзі (вх. № 1521/14) ТОВ
«Арсенал-Центр» просить суд скасувати
оскаржувану ухвалу:

- в частині включення до реєстру вимог
кредиторів заявлених вимог ПП
«Бета-Консалтинг» у розмірі 783 788,53 грн.;

- в частині включення до реєстру вимог
кредиторів заявлених вимог ОСОБА_14 у
розмірі 120 420,45 грн.

- в частині включення до реєстру вимог
кредиторів заявлених вимог ОСОБА_11 у
розмірі 85 897,00 грн.

- в частині включення до реєстру вимог
кредиторів заявлених вимог ОСОБА_12 у
розмірі 104 567,00 грн.

та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні кредиторських вимог ПП
«Бета-Консалтинг» у розмірі 783 788,53 грн.,
ОСОБА_14 у розмірі 120 420,45 грн., ОСОБА_11 у
розмірі 85 897,00 грн., ОСОБА_12 у розмірі 104
567,00 грн. відмовити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 28.02.2014 колегією
суддів у складі: головуючого судді -
Копитової О.С., суддів: Доманської М.Л.,
Сотнікова С.В. апеляційні скарги
прийнято до розгляду спільно з
апеляційними скаргами ТОВ
«Арсенал-Панель» та ОСОБА_2, які були
прийняті до провадження ухвалою
Київського апеляційного
господарського суду від 24.02.2014 року,
об'єднано їх в одне апеляційне
провадження та призначено до розгляду
на 11.03.2014.

Не погодившись з винесеною ухвалою в
частині відмови у визнанні кредитором,
ОСОБА_3 звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить суд
скасувати оскаржувану ухвалу в частині
відмови у визнанні його кредитором
боржника на суму 10 000,00 грн. та прийняти
нове рішення, яким визнати
кредиторські вимоги ОСОБА_3 в сумі 10 000,00
грн., про що внести зміни до ухвали
попереднього засідання господарського
суду Київської області від 05.02.2014.

Ухвалою суду від 04.03.2014 колегією суддів
апеляційну скаргу ОСОБА_3 прийнято до
провадження та об'єднано її в одне
апеляційне провадження з апеляційними
скаргами товариства з обмеженою
відповідальністю "Арсенал-Панель" та
ОСОБА_2, які були прийняті до
провадження ухвалою Київського
апеляційного господарського суду від
24.02.2014 та апеляційними скаргами
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроком" товариства
з обмеженою відповідальністю
"Арсенал-Центр" (вх. № 1519/14 та вх. № 1521/14),
які були прийняті до провадження
ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 28.02.2014 та
призначено до розгляду на 11.03.2014 року.

В ході проведення судового засідання
11.03.2014 представник боржника заявив
клопотання про відкладення розгляду
справи для можливості ознайомлення з
матеріалами, що надійшли до суду та
просив відповідно продовжити строк
розгляду апеляційних скарг.

Ухвалою суду від 11.03.2014 продовжено
строк розгляду апеляційних скарг та
відкладено судове засідання на 25.03.2014.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 25.03.2014 у зв'язку
із перебуванням судді Сотнікова С.В. на
лікарняному, склад колегії було
змінено та доручено здійснювати
розгляд справи колегії у складі:
головуючого судді - Копитової О.С.
суддів: Доманської М.Л., Разіної Т.І.

Ухвалою суду від 25.03.2014 колегією суддів
справу прийнято до свого провадження.

Під час розгляду справи від ТОВ
"Арсенал-Центр" та ТОВ "Арсенал-Панель"
надійшли клопотання про витребування
доказів у боржника та кредиторів
ОСОБА_11, ФОП ОСОБА_14, ПП
«Бета-Консалтінг». Також ТОВ
«Арсенал-Панель» заявлено клопотання
про витребування у державної
реєстраційної служби України
інформаційної довідки про нерухоме
майно шляхом направлення судового
запиту. Обґрунтовуючи подані
клопотання, заявники посилаються на
необхідність додаткового
обґрунтування кредиторами заявлених
вимог вказаними доказами.

Суд відмовив у задоволенні поданих
клопотань, оскільки в силу приписів
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» саме на
кредитора покладається обов'язок
доведення своїх вимог поданими суду
доказами, а суд, в межах справи про
банкрутство лише перевіряє
підтвердженість чи непідтвердженість
заявлених кредитором грошових вимог
поданими доказами. В разі, якщо
кредитором вимоги не підтверджені суд
відмовляє в їх визнанні і відповідно
вони не включаються до реєстру вимог
кредиторів. В цьому між іншим є
відмінність провадження по справі про
банкрутство від позовного провадження,
в якому суд розглядаючи спір по суті
витрибовує докази, залучає третіх осіб,
тощо.

Ухвалою суду від 25.03.2014 відкладено
судове засідання на 01.04.2014.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 у зв'язку
із перебуванням судді Доманської М.Л.
на лікарняному, склад колегії було
змінено та доручено здійснювати
розгляд справи колегії у складі:
головуючого судді - Копитової О.С.
суддів: Разіної Т.І., Сотнікова С.В.

Ухвалою суду від 01.04.2014 колегією суддів
справу прийнято до свого провадження.

До загального відділу суду від ТОВ
"Арсенал-Центр" надійшли доповнення до
апеляційної скарги, відповідно до яких
ТОВ "Арсенал-Центр" просить суд також
скасувати ухвалу господарського суду
Київської області від 05.02.2014 в частині
включення до реєстру вимог кредиторів
заявлених вимог ОСОБА_13 на загальну
суму 2 001 147,00 грн. з яких 1 147,00 грн. (1
черга) та 2 000 000,00 грн. (4 черга). та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні зазначених вимог
відмовити.

Розгляд апеляційних скарг відкладався.

Розпорядженням В.о. голови Київського
апеляційного господарського суду від
29.04.2014 у зв'язку із перебуванням суддів
Копитової О.С., Сотнікова С.В. у
відпустці, склад колегії було змінено
та доручено здійснювати розгляд справи
колегії у складі: головуючого судді -
Остапенка О.М. суддів: Доманської М.Л.,
Шипка В.В.

Ухвалою суду від 29.04.2014 справу № 911/3993/13
для розгляду апеляційних скарг
товариства з обмеженою
відповідальністю "Арсенал-Панель",
ОСОБА_2, товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроком", товариства
з обмеженою відповідальністю
"Арсенал-Центр", ОСОБА_3 на ухвалу
попереднього засідання господарського
суду Київської області від 05.02.2014 року
прийнято до провадження колегією у
складі: головуючого судді - Остапенка
О.М. суддів: Доманської М.Л., Шипка В.В.

29.04.2014 до відділу документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду надійшли:

- від представника товариства з
обмеженою відповідальністю
"Арсенал-Панель" заява про відмову від
апеляційної скарги на ухвалу
попереднього засідання господарського
суду Київської області від 05.02.2014 року;

- від представника ОСОБА_2 заява про
відмову від апеляційної скарги на
ухвалу попереднього засідання
господарського суду Київської області
від 05.02.2014 року;

- від представника товариства з
обмеженою відповідальністю
"Арсенал-Центр" заява про відмову від
апеляційної скарги на ухвалу
попереднього засідання господарського
суду Київської області від 05.02.2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 29.04.2014 прийнято
відмови товариства з обмеженою
відповідальністю "Арсенал-Панель",
ОСОБА_2 та товариства з обмеженою
відповідальністю "Арсенал-Центр" від
апеляційних скарг на ухвалу
попереднього засідання господарського
суду Київської області від 05.02.2014 року
по справі № 911/3993/13, апеляційні
провадження за апеляційними скаргами
припинено.

В судове засідання призначене на 29.04.2014
представник заявника 1 не з'явився, про
причини неявки не повідомив, про час,
день та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи розпискою про оголошення
перерви у судовому засіданні від 22.04.2014.
За таких обставин колегія суддів
вважає за можливе розглянути
апеляційну скаргу за відсутності його
представника.

Присутній в судовому засіданні
представники скаржників товариства з
обмеженою відповідальністю "Агроком"
та ОСОБА_3 підтримали подані апеляційні
скарги та просили їх задовольнити.

Розпорядник майна не заперечував проти
задоволення апеляційної скарги
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроком", а
апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишив на
розсуд суду.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
учасників судового провадження,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженої ухвали норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги не
підлягють задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
у попередньому засіданні
господарський суд розглядає всі вимоги
кредиторів, у тому числі щодо яких були
заперечення боржника і які не були
внесені розпорядником майна до реєстру
вимог кредиторів, а також ті, що визнані
боржником та внесені розпорядником
майна до реєстру вимог кредиторів, і
вирішує питання про його затвердження.

Згідно ч. 6 ст. 23 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
заяви з вимогами конкурсних кредиторів
або забезпечених кредиторів, у тому
числі щодо яких є заперечення боржника
чи інших кредиторів, розглядаються
господарським судом у попередньому
засіданні суду. За наслідками розгляду
зазначених заяв господарський суд
ухвалою визнає чи відхиляє (повністю
або частково) вимоги таких кредиторів.

У ч. 1 ст. 23 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
встановлено, що конкурсні кредитори за
вимогами, які виникли до дня порушення
провадження у справі про банкрутство,
зобов'язані подати до господарського
суду письмові заяви з вимогами до
боржника, а також документи, що їх
підтверджують, протягом тридцяти днів
від дня офіційного оприлюднення
оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи,
оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство ТОВ «Агроком»
було опубліковано 29.11.2013 у газеті
«Голос України» № 226 (5726) та у газеті
«Урядовий кур'єр» № 222 (5108) від 30.11.2013.

Виходячи зі змісту ст. 25 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
за результатами розгляду вимог
кредиторів господарський суд виносить
ухвалу, в якій зазначається розмір та
перелік усіх визнаних судом вимог
кредиторів, які вносяться
розпорядником майна до реєстру вимог
кредиторів; розмір та перелік не
визнаних судом вимог кредиторів; дата
проведення зборів кредиторів та
комітету кредиторів; дата підсумкового
засідання суду, на якому буде винесено
ухвалу про санацію боржника чи
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури, чи ухвалу про припинення
провадження у справі про банкрутство
або ухвалу про продовження строку
процедури розпорядження майном та
відкладення підсумкового засідання
суду, яке має відбутися у строки,
встановлені ч. 2 ст. 22 цього Закону.

Черговість задоволення вимог
кредиторів за рахунок коштів,
одержаних від продажу майна банкрута,
встановлена у ст. 45 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Щодо вимог апеляційної скарги
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агроком».

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено вище боржник не
погоджується з ухвалою попереднього
засідання в частині визнання вимог
ОСОБА_2 та ТОВ «Арсенал-Панель». Боржник
вважає, що зазначеними кредиторами
пропущено встановлений законом
тридцятиденний строк звернення з
кредиторськими вимогами в справі про
банкрутство і вони не є конкурсними
кредиторами, а їх вимоги погашаються в
ліквідаційній процедурі в шосту чергу.
При цьому, боржник вважає, що
господарським судом Київської області
взагалі з порушенням норм
матеріального та процесуального права
було визнано грошові вимоги ОСОБА_2 на
думку боржника суд не врахував, що в
договорі безпроцентної позики № 10/23
від 23.10.2008 року була зроблена описка і
згідно положень вказаного договору
позика надавалась зі строком
повернення в один рік, в зв'язку з чим
боржник прострочив виконання
грошового зобов'язання з повернення
позики ще у 2009 року , а ОСОБА_2 звернувся
з вимогою про повернення позики в
грудні 2013 року, тобто з пропуском
строку позовної давності, що є
підставою для відхилення його вимог.
Крім того боржник вказує, що суд першої
інстанції взагалі не звернув уваги на
доводи боржника щодо повернення ОСОБА_2
суми позики, на підтвердження чого було
надано бухгалтерську довідку та касову
книгу боржника. Суд безпідставно
послався як на єдиний належний доказ
оригінали видаткових касових ордерів.
В зв'язку з тим, що з моменту повернення
позики пройшло більше чотирьох років у
боржника вказані документи не
збереглися, а правильність ведення
касової книги та відповідність записів
в ній наявним на день перевірки всім
касовим ордерам була підтверджена
матеріалами податкової перевірки, що
проводилась податковим органом на
підприємстві боржника. В зв'язку з
викладеним боржник просив суд
апеляційної інстанції відмовити
ОСОБА_2 у задоволенні заявлених ним
кредиторських вимог повністю, вимоги
ТОВ «Арсенал-Панель» на суму 72 673,79 грн.
включити до реєстру вимог кредиторів
шостої черги.

Обґрунтовуючи свою ухвалу в зазначеній
частині суд першої інстанції з
посиланням на ст. 51 Господарського
процесуального кодексу України дійшов
висновку, що ОСОБА_2 та ТОВ
«Арсенал-Панель» подали заяви з
кредиторськими вимогами до боржника в
строки встановлені ч. 1 ст. 23 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» і відповідно
розглядав їх вимоги, як вимоги
конкурсних кредиторів.

Визнаючи вимоги ОСОБА_2 суд першої
інстанції дійшов висновку, що умови
укладеного між сторонами договору
позики від 23.10.2008 року не містять
строків повернення позики і відповідно
позика підлягає поверненню у
відповідності до положень ст. 1049
Цивільного кодексу України протягом
тридцяти днів від дня пред'явлення
позикодавцем вимоги. Враховуючи, що з
вимогами до боржника ОСОБА_2 звернувся
15.07.2013 року, то боржник мав повернути
позику до 14.08.2013 року, однак у
встановлені строки заборгованість в
розмірі 1 815 000 грн. не повернув.
Твердження боржника щодо повернення
суми позики в повному обсязі не
прийнятті судом першої інстанції в
зв'язку з недоведеністю належними
доказами. Також суд першої інстанції в
ухвалі вказав про залишення без
розгляду заяви боржника про
застосування наслідків пропуску
строків позовної давності, оскільки
заявником строки позовної давності
пропущені не були. Суд визнав
обґрунтованими вимоги ОСОБА_2 в частині
нарахованих 3% річних в розмірі 26 947,41
грн., при цьому відмовив в визнанні
вимог в частині нарахованих відсотків
за користування позикою з підстав того,
що договір позики є безвідсотковим.

Вимоги ТОВ «Арсенал-Панель» визнані
судом та включені до реєстру вимог
кредиторів, 71 526,79 грн. до вимог
четвертої черги та 1 147 грн. (судовий
збір) до першої черги.

Згідно приписів ч. 2 ст. 4-1
Господарського процесуального кодексу
України провадження у справах про
банкрутство здійснюється в порядку
провадження, передбаченому цим
кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ст. 51 Господарського
процесуального кодексу України, строк,
обчислюваний місяцями, закінчується у
відповідне число останнього місяця
строку. Якщо кінець строку,
обчислюваного місяцями, припадає на
такий місяць, що не має відповідного
числа, строк закінчується в останній
день цього місяця. У випадках, коли
останній день строку припадає на
неробочий день, днем закінчення строку
вважається перший наступний за ним
робочий день.

Як вбачається з матеріалів справи,
оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство ТОВ «Агроком»
було опубліковано 29.11.2013 у газеті
«Голос України» № 226 (5726) ініціюючим
кредитором ТОВ «Бастіон-Капітал» та в
газеті «Урядовий кур'єр» № 222 (5108) від
30.11.2013 року, ініціюючим кредитором ТОВ
«Арсенал-Панель», тобто останнім днем
для звернення кредиторів з
відповідними заявами до боржника було
29.12.2013, що припало на неробочий день
(неділю), а тому днем закінчення строку
вважається перший наступний за ним
робочий день, тобто 30.12.2013.

Згідно штемпеля поштового
відділення,що міститься на наявних в
матеріалах справи конвертах, ОСОБА_2 та
ТОВ «Арсенал-Панель» звернулися до
суду з кредиторськими заявами 30.12.2013,
тобто у межах строку встановленого ч.1
ст. 23 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Як вбачається з матеріалів справи,
звертаючись до місцевого
господарського суду із заявою про
визнання кредитором боржника на суму 3
149 425,02 грн., у тому числі 3% річних у
розмірі 26947,41 грн. та відсотках від суми
позики у розмірі 918027,61 грн., ОСОБА_2
посилався на укладений між ним та ТОВ
«Агроком» договір безпроцентної
позики.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення апелянта та
розпорядника майна, Київський
апеляційний господарський суд
погоджується із судом першої
інстанції, щодо наявності підстав для
часткового визнання ОСОБА_2 кредитором
боржника.

Доводи скаржника відхиляються судом
апеляційної інстанції з підстав
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
23.10.2008 між ОСОБА_2 (позикодавець) та ТОВ
«Агроком» (надалі по тексту скаржник,
позичальник) було укладено договір
безпроцентної позики, відповідно до п.
1.1. якого в порядку та на умовах,
визначених вказаним договором та
чинним законодавством України,
позикодавець передає у власність
позичальнику грошові кошти шляхом
внесення готівки в касу підприємства
позичальника, а позичальник
зобов'язується повернути її
позикодавцеві в порядку та у строк,
визначені цим договором.

Позичальнику позика надається на
безвідсотковій основі (п. 1.2. договору).

Сума позики 2000000,00 грн. Позика за цим
договором надається на 1 рік (п.2.1. та 3.1.
договору).

Відповідно до п. 4.1. договору, після
закінчення строку, вказаного в п. 4.1.
цього договору, позичальник
зобов'язується протягом 3-х календарних
днів повернути позику позикодавцеві.

Строк дії договору починає свій
перебіг з моменту передання позики
позикодавцем позичальнику та
закінчується 23.10.2009 (п. 3.1. догвору).

На виконання умов зазначеного договору
ОСОБА_2 надав боржнику кошти у розмірі
1815000,00 грн., що підтверджується доданими
до матеріалів справи копією квитанції
до прибуткового касового ордеру № 114
від 23.10.2008 на суму 560000,00 грн.,
бухгалтерською довідкою боржника № 4
від 13.01.2014 та оборотною відомістю ТОВ
«Агроком» за період з 01.10.2008 по 30.09.2011.
Отримання коштів не заперечується
боржником.

Оскільки, перша сума позики в розмірі 560
000,00 грн. була отримана боржником 23.10.2008,
то договір набув чинності 23.10.2008 та,
відповідно до п.п. 3.1., 4.1. договору,
позика підлягала поверненню не пізніше
27.10.2009.

Згідно наявних матеріалів справи, з
метою досудового врегулювання спору
заявник звертався до боржника з
вимогами-претензіями №№ 1-11 від 08.07.2013
про повернення наявної заборгованості,
що підтверджується описами вкладення
та повідомленнями про вручення
поштових відправлень, які були
отриманні представником ТОВ «Агроком»
15.07.2013.

Але боржник, станом на дату порушення
провадження у справі про банкрутство,
взятих на себе зобов'язань за договором
позики не виконав, внаслідок чого
утворилась заборгованість у розмірі
1815000,00 грн.

Як вбачається з наявного в матеріалах
справи відзиву ТОВ «Агроком» на заяву
ОСОБА_2 про визнання його кредитором
боржника на суму 3 149 425,02 грн., що подана
останнім до місцевого господарського
суду 30.11.2013, боржником серед іншого лише
висловлено припущення про можливий
пропуск позовної давності за договором
позики встановлений приписами
Цивільного кодексу України.

Однак, колегія суддів вважає за
необхідне звернути увагу скаржника на
той факт, що всупереч приписів п. 3 ст. 267
Цивільного кодексу України,
відповідної заяви не містить прохальна
частина поданого відзиву. Не міститься
заяви про застосування наслідків
пропуску строків позовної давності і в
матеріалах справи.

Позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу (ч. 1 ст. 256 Цивільного
кодексу України).

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ч. 1 ст. 257 Цивільного кодексу України).

Таким чином, враховуючи вимоги ст.ст. 256,
257 Цивільного кодексу України та
положення п. п. 3.1., 4.1. договору
безпроцентної позики № 10/23 від 23.10.2008.,
гр. ОСОБА_2 звернувся до боржника з
вимогою про повернення грошових коштів
за вказаним договором позики з
пропуском строків позовної давності.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного
кодексу України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, Колегією суддів Київського
апеляційного суду встановлено, що
станом на дату проведення поперднього
судового засідання матеріали справи не
містять доказів звернення боржника до
суду першої інстанції із заявою про
застосування наслідків пропуску
строків позовної давності в частині
вимог гр. ОСОБА_2 на суму 3 149 425,02 грн.

При цьому, господарський суд Київської
області, посилаючись на зміст п. 4.1.
договору позики та відсутність
погоджених між сторонами договору
строків чи термінів повернення позики,
відмовив боржнику у задоволенні
неіснуючої у матеріалах справи заяви.

Колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду з
такою позицією суду першої інстанції
не погоджується, оскільки пунктом 3.1.
договору позики чітко визначено, що
позика надається на 1 рік. Тобто, позика
отримана ТОВ «Агроком» 23.10.2008, повинна
була бути повернута останнім не
пізніше 27.10.2009 (враховуючи в т.ч.
положення п. 4.1. договору).

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
станом на дату проведення попереднього
судового засідання належних доказів
сплати боргу в розмірі 1815000,00 грн. ТОВ
«Агроком» не подано.

Крім того, ОСОБА_2 просив визнати його
кредитором боржника з грошовими
вимогами щодо сплати 3% річних у розмірі
26947,41 грн. та відсотках від суми позики у
розмірі 918027,61 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку суду першої
інстанції, розмір 3% річних за період з
06.09.2013 по 19.11.2013 становить 15663,70 грн.

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу
України передбачено, що позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Пунктом 1.2. договору позики сторонами
погоджено, що позичальнику позика
надається на безвідсотковій основі.

З огляду на вищевказані обставини,
колегія суддів вважає, що місцевий
господарський суд правомірно дійшов
висновку, що вимога ОСОБА_2 щодо
визнання його конкурсним кредитором
боржника з грошовими вимогами по
відсотках за користування позикою у
розмірі 918027,61 грн. залишена без
задоволення, оскільки договір позики є
безвідсотковим.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, колегія суддів приходить до
висновку щодо правомірності вимог
ОСОБА_2 та вважає їх такими, що
підлягають визнанню в на суму 1 830 663,70
грн., з яких 1 815 000,00 грн. заборгованості
по позиці та 15 663,70 грн. 3% річних та
відносить їх до вимог четвертої черги.
Вимоги в розмірі 1 317 614,32 грн.
відхиляються судом.

Крім того, підлягають погашенню в першу
чергу витрати понесені за розгляд
грошових вимог по справі про
банкрутство в розмірі 1 147,00 грн.

Враховуючи викладені обставини,
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду не
вбачає порушень місцевим судом норм
діючого законодавства при прийнятті
ухвали попереднього засідання від
05.02.2014 по справі № 911/3993/13 в частині
визнання ОСОБА_2 кредитором ТОВ
«Агроком» на суму 1 830 663,70 грн. та
віднесення їх до вимог четвертої черги
і відповідно підстави для скасування
зазначеної ухвали в оскаржуваній
частині відсутні.

Щодо апеляційної скарги ТОВ «Агроком»
в частині визнання ТОВ
«Арсенал-Панель» кредитором боржника
на суму 72 673,79 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
звертаючись до місцевого
господарського суду із заявою про
визнання кредитором боржника на суму
71523,79 грн., ТОВ «Арсенал-Панель»
посилалося на наявність у ТОВ
«Агроком» перед ним заборгованості за
поставлений товар.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення апелянта та
розпорядника майна, Київський
апеляційний господарський суд
погоджується із судом першої
інстанції, щодо наявності підстав для
визнання ТОВ «Арсенал-Панель»
кредитором боржника.

Доводи скаржника в частині заявлення
кредиторських вимог ТОВ
«Арсенал-Панель» з пропуском
тридцятиденного строку з моменту
офіційного оприлюднення оголошення
про порушення провадження у справі про
банкрутство ТОВ "Агроком"
встановленого приписами ст. 23 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» відхиляються
судом апеляційної інстанції з підстав
зазначених вище.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 14.02.2013 по
справі 3/110-12, залишеної без змін
постановою Вищого господарського суду
України від 09.04.2013, присуджено до
стягнення з ТОВ «Агроком» на користь
ТОВ «Арсенал-Панель» 72 090,54 грн. боргу, 1
609,50 грн. судового збору та 804,75 грн.
судового збору за подання апеляційної
скарги.

На виконання вищезазначеної постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 14.02.2013 по
справі 3/110-12, 04.03.2013 було видано наказ, на
підставі якого Відділом державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
19.03.2013 було відкрито виконавче
провадження.

Згідно наявної в матеріалах справи
довідки №В24/30713/03-31 від 18.11.2013 Відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції, станом на 18.11.2013
залишок заборгованості за наказом
виданим господарським судом Київської
області №3/110-12 від 04.03.2013 складає 71 523,79
грн.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, колегія суддів приходить до
висновку щодо правомірності вимог ТОВ
«Арсенал-Панель» та вважає їх такими,
що підлягають визнанню на суму 71 523,79
грн. та відносить їх до вимог четвертої
черги.

Крім того, підлягають погашенню в першу
чергу витрати понесені за розгляд
грошових вимог по справі про
банкрутство в розмірі 1 147,00 грн.

Враховуючи викладені обставини,
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду не
вбачає порушень місцевим судом норм
діючого законодавства при прийнятті
ухвали попереднього засідання від
05.02.2014 по справі № 911/3993/13 в частині
визнання ТОВ «Арсенал-Панель»
кредитором ТОВ «Агроком» на суму 72 673,79
грн. і відповідно підстави для
скасування зазначеної ухвали в
оскаржуваній частині відсутні.

Щодо вимог апеляційної скарги ОСОБА_3

Обґрунтовуючи свою ухвалу в частині
відмови ОСОБА_3 у визнанні його
кредитором ТОВ «Агроком» на суму 10 000,00
грн. господарський суд Київської
області зазначив, що заявлені грошові
вимоги не є конкурсними грошовими
вимогами у розумінні Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
оскільки строк виконання зобов'язання
боржника щодо повернення ОСОБА_3 не
настав.

Обґрунтовуючи подану скаргу, ОСОБА_3
посилається на порушення місцевим
господарським судом норм
процесуального права, а також
невідповідності висновків, викладених
в зазначеній ухвалі, обставинам справи.
Зокрема, апелянт вважає, що незалежно
від настання строку його виконання є
конкурсним та просив визнати його
конкурсним кредитором ТОВ «Агроком» з
грошовими вимогами у розмірі 10 000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення апелянта та
розпорядника майна, Київський
апеляційний господарський суд
погоджується із судом першої
інстанції, щодо наявності підстав для
відмови ОСОБА_3 у визнанні його
кредитором ТОВ «Агроком» на суму 10000,00
грн.

Доводи скаржника відхиляються судом
апеляційної інстанції з підстав
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
28.10.2013 ОСОБА_3 було сплачено кошти в
розмірі 10000,00 грн. від імені ТОВ
«Агроком» на користь ГУ Державної
казначейської служби України
Київської області призначенням
«Судовий збір за позовом ТОВ «Агроком»
до ТОВ «Віртуал» зг.п.п.2.2.1. 4 Закону
України «Про судовий збір», що
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями банківської квитанції
№ПН 3119 від 28.10.2013 та авансового звіту
про використання коштів, виданих на
відрядження або під звіт № 0-00000023 від
28.10.2013.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Як зазначає ОСОБА_3, 29.10.2013 він звертався
до боржника з вимогою. Однак, матеріали
справи, не містять доказів вручення чи
направлення вказаної вимоги на адресу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агроком». Не надано
належних доказів і до апеляційного
суду.

Колегія суддів погоджується з
висновком місцевого суду, що додана до
заяви про кредиторські вимоги копія
вимоги не є належним доказом
направлення її боржнику, так як не
містить доказів надсилання або
вручення вимоги останньому, а відтак
строк виконання зобов'язання ТОВ
«Агроком» щодо повернення ОСОБА_3
грошової суми в розмірі 10000,00 грн.
станом на дату порушення провадження у
справі про банкрутство ТОВ «Агроком»
не настав, а тому заявлені вимоги не є
конкурсними у розумінні Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкуртом»,
як помилково вважає скаржник, та не
могли бути визнані місцевим
господарським судом за результатами
проведення попереднього судового
засіданні.

Враховуючи викладені обставини,
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду не
вбачає порушень місцевим судом норм
діючого законодавства при прийнятті
ухвали попереднього засідання від
05.02.2014 по справі № 911/3993/13 в частині
відмови ОСОБА_3 у визнанні кредитором
ТОВ «Агроком» на суму 10000,00 грн. і
відповідно підстави для скасування
зазначеної ухвали в оскаржуваній
частині відсутні.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення апелянтів,
Київський апеляційний господарський
суд не вбачає підстав для задоволення
апеляційних скарг та відповідно
скасування ухвали місцевого суду в
оскаржуваних частинах. Доводи
скаржників відхиляються судом
апеляційної інстанції з підстав
вказаних вище.

На підставі викладеного вище та,
керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Агроком»
залишити без задоволення, а ухвалу
попереднього засідання господарського
суду Київської області від 05.02.2014 року
по справі № 911/3993/13 в частині визнання
кредиторами з грошовими вимогами до
боржника: товариства з обмеженою
відповідальністю «Арсенал-Панель» на
загальну суму 72673,79 грн., з яких: 1147,00 грн.
(1 черга) та 71526,79 грн. (4 черга) та гр.
ОСОБА_2 на загальну суму 1831810,70 грн. з
яких: 1147,00 грн. (1 черга) та 1830663,70 грн. (4
черга) - без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а ухвалу попереднього
засідання господарського суду
Київської області від 05.02.2014 року по
справі № 911/3993/13 в частині відмови
ОСОБА_3 у визнанні кредитором боржника
на суму 10 000,00 грн. - без змін.

Матеріали справи № 911/3993/13 повернути до
господарського суду Київської області.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя
О.М. Остапенко

Судді
М.Л. Доманська

В.В. Шипко