ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2014 р.Справа № 922/1084/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Бояр
В.В.

розглянувши справу

за позовом Першого заступника
прокурора м. Харкова в інтересах
держави в особі Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Харківській області, м.
Харків до Приватного підприємства
"Спутник", м. Харків про стягнення 26345,20
грн. за участю представників:

прокурора - Кріцина Н.Г., службове
посвідчення № 006801 від 28.09.2012 року;

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора м. Харкова в
інтересах держави в особі Фонду
державного майна України по
Харківській області (позивач),
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовом до
відповідача - Приватного підприємства
"Спутник", м. Харків про стягнення 26 345,20
грн. В обґрунтування своїх позовних
вимог прокурор посилається на
неналежне виконання з боку відповідача
покладених на нього обов'язків за
договором оренди № 512-Н від 10.12.2001 року,
з урахуванням чого просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
з орендної плати за період з квітня 2013
року по вересень 2013 року в розмірі 18 855,18
грн. та пеню в розмірі 7490,02 грн. Також до
стягнення заявлені судові витрати.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 26 березня 2014
року було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі № 922/1084/14 та призначено її
розгляд у відкритому судовому
засіданні на 15 квітня 2014 року о 10:20.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 15 квітня 2014
року клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи (вх. № 12449
від 11.04.2014р.) задоволено, розгляд справи
відкладено на 13 травня 2014 року о 10:40,
відповідно до приписів ст. 77 ГПК
України.

Прокурор в призначене судове засідання
з'явився, заявлені позовні вимоги
підтримав повністю з підстав,
викладених в позовній заяві та
наполягає на їх задоволенні.

Позивач в призначене судове засідання
не з'явився, про причини неявки суду не
повідомив, про розгляд справи
повідомлений своєчасно та належним
чином (арк. справи 37).

Відповідач в призначене судове
засідання не з'явився, правом на участь
представника у судовому засіданні не
скористався, про причини неявки суду не
повідомив, відзив на позов та
витребувані судом документи до
матеріалів справи не надав, про розгляд
справи повідомлений своєчасно та
належним чином, про що свідчить наявне
в матеріалах справи поштове
повідомлення з датою (30.04.2014 року) та
відміткою про вручення відповідачу
ухвали господарського суду
Харківської області від 15.04.2014 року по
справі № 922/1084/14.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язок доказування та надання
доказів покладений на сторони, тому
суд, відповідно до статті 75
Господарського процесуального кодексу
України, розглядає справу за наявними в
ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, надані
докази, вислухавши пояснення
прокурора, суд встановив наступне.

10 грудня 2001 року між позивачем та
відповідачем було укладено Договір
оренди № 512-Н (далі-Договір), відповідно
до умов якого позивач (орендодавець)
передав, а відповідач (орендар) прийняв
в строкове платне користування окреме
індивідуально визначене майно -
нежитлові приміщення на 1-му поверсі
окремо розташованої будівлі, загальною
площею 958,7 кв.м., яке розміщене за
адресою: м. Харків, вул. Достоєвського,
буд. 16-А, що знаходиться на балансі ВАТ
"Харківський електротехнічний завод
"Трансзв"язок". Вартість майна була
визначена згідно з експертною оцінкою
за станом на 01.08.2001 р. і становить 188300,00
грн. Дане майно було передано в оренду з
метою виробництва ґудзиків, емблем, для
виконання державних замовлень силових
структур.

На підставі акту приймання - передачі
орендованого майна від 10.12.2001 року
вищевказане майно було передано
орендарю.

Пунктом 3.1. вищенаведеного Договору
передбачено, що орендна плата
визначається на підставі Методики
розрахунку орендної плати,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 04.10.1995 року №786 зі
змінами від 19.01.2000 року №75 і становить
без ПДВ за базовий місяць розрахунку -
листопад 2001 року - 1266,65 грн.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати
здійснюється у порядку, визначеному
чинним законодавством .

Орендна плата за перший місяць оренди -
грудень 2001 року визначається шляхом
коригування орендної плати за базовий
місяць на індекс інфляції за грудень 2001
року.

За 22 дні грудня 2001 року ( з 10.12.2001 р. до
31.12.2001 року) сума орендної плати
складає: 898,91 грн., коригована на індекс
інфляції за грудень 2001 року.

В п.3.2. договору сторони визначили, що
орендна плата за кожен наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць.

Відповідно до п. 3.3. Договору, орендна
плата перераховується орендарем
безпосередньо до Державного бюджету
України щомісячно, до 10 числа місяця,
наступного за звітним, на рахунки
визначені фінансовими органами.

Згідно з п. 5.2. Договору оренди, орендар
зобов'язався своєчасно і в повному
обсязі сплачувати орендну плату, а
також всі податки і збори, передбачені
законодавством України.

В п.5.6. спірного Договору орендар
зобов'язався, щомісячно, до
п'ятнадцятого числа місяця наступного
за звітним, надавати регіональному
відділенню ФДМУ по Харківській
області інформацію про перерахування
орендної плати (копію платіжного
доручення з відміткою обслуговуючого
банку, засвідчену печаткою
підприємства або підписом приватного
підприємця).

Відповідно до п.10.1 договір укладено
строком на 1 рік, що діє з 10.12.2001 року по
10.12.2002 року.

В 10.2. договору сторони передбачили, що
умови цього договору зберігають силу
протягом терміну цього договору, в тому
числі у випадках, коли після його
укладення, законодавством встановлено
правила, що погіршують становище
орендаря, а в частині зобов'язань
орендаря щодо орендної плати - до
виконання зобов'язань.

Згідно п.10.6 договору у разі відсутності
заяви однієї із сторін про припинення
або зміну цього договору після
закінчення строку його чинності
протягом одного місяця, договір
вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, які були
передбачені цим договором.

З урахуванням викладеного, враховуючи
відсутність в матеріалах справи заяв
хоча б однієї із сторін про припинення
або зміну цього договору після
закінчення строку його чинності
протягом одного місяця, (п.10.6 договору) -
Договір оренди № 512-Н вважається
продовженим до 10.12.2011 року.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 10.09.2013 року по
справі № 922/2065/13 Договір оренди № 512-Н
від 10.12.2001 р. розірвано та виселено
відповідача - Приватне підприємство
"Спутник" з займаних нежитлових
приміщень на 1 поверсі окремо
розташованої будівлі, загальною площею
958,7 кв.м., розміщене за адресою: м.
Харків, вул. Достоєвського, 16-А та
зобов'язано відповідача передати
нежитлові приміщення на 1 поверсі
окремо розташованої будівлі, загальною
площею 958,7 кв.м., розміщене за адресою: м.
Харків, вул. Достоєвського, 16-А,
Регіональному відділенню Фонду
державного майна України по
Харківській області.

Як вказує прокурор в позовній заяві,
Орендар (відповідач) систематично
порушував умови спірного Договору щодо
своєчасного внесення орендної плати за
оренду приміщення, внаслідок чого за
період з квітня 2013 року по вересень 2013
року у відповідача виникла
заборгованість з орендної плати у сумі
18855,18 грн., що стало підставою для
звернення прокурора з даним позовом до
господарського суду Харківської
області .

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

За загальним положенням цивільного
законодавства, зобов'язання виникають
з підстав, зазначених у статті 11
Цивільного кодексу України. За
приписами частини 2 цієї статті
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язку, зокрема, є договори та
інші правочини, інші юридичні факти.
Підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків є дії осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також дії, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173
Господарського кодексу України та ст.
509 Цивільного кодексу України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або
утримуватися від певних дій, а інший
суб'єкт (управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 Господарського
кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського
кодексу України, господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу
України, частиною 2 статті 20
Господарського кодексу України, одним
із способів захисту права є примусове
виконання обов'язку в натурі
(присудження до виконання обов'язку в
натурі).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського
кодексу України, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 283
Господарського кодексу України за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності.

Відповідно до статті 284 Господарського
кодексу України орендна плата є
істотною умовою договору оренди.

Пунктом 1 статті 286 Господарського
кодексу України встановлено, що
орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності. Відповідно
до пункту 1 статті 762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Обов'язок своєчасно і в повному обсязі
сплачувати орендну плату встановлені
частиною 3 статті 285 цього кодексу та
частиною 3 статті 18 Закону України "Про
оренду державного і комунального
майна".

Матеріалами господарської справи №
922/1084/14 підтверджується існування
заборгованості з орендної плати за
період з квітня 2013 року по вересень 2013
року у в розмірі 18855,18 грн., доказів
погашення суми боргу за спірний період
суду відповідачем не надано, як і не
спростовано відповідачем в судовому
порядку, отже, враховуючи
вищевикладене, відповідач визнається
судом таким, що прострочив виконання
зобов'язання з оплати орендної плати за
договором оренди № 512-Н, який був
укладений між позивачем та
відповідачем 10.12.2001 року.

Відповідно статей 55 Конституції
України, статей 15, 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутись до суду за захистом свого
цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526
Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 198
Господарського кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і у встановлений строк
відповідно до умов і порядку
укладеного між сторонами договору та
згідно з вимогами закону, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, приймаючи до уваги
викладені обставини, та враховуючи те,
що відповідач не надав суду доказів
погашення суми боргу та не надав суду
жодного документу, який би
спростовував позовні вимоги, суд
визнає вимогу позивача щодо стягнення
з відповідача заборгованості з
орендної плати за період з квітня 2013
року по вересень 2013 року у в розмірі
18855,18 грн. належно обґрунтованою,
доведеною матеріалами справи та такою,
що підлягає задоволенню.

Також, прокурором пред'явлено до суду
вимогу про стягнення з відповідача
пені в розмірі 7490,02 грн.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Пунктом 3.5. Договору оренди сторонами
передбачено, що орендна плата,
перерахована несвоєчасно або в
неповному обсязі, підлягає індексації
і стягується до Державного бюджету
відповідно до чинного законодавства
України з урахуванням пені в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ на дату
нарахування пені від суми
заборгованості, з урахуванням
індексації, за кожний день
прострочення, включаючи день оплати.

Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
встановлених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ч. ст. 612 ЦК України).

Відповідно до абз. 7 п.3.12 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", не
вважаються зміною підстав позову
доповнення його новими обставинами при
збереженні в ньому первісних обставин
та зміна посилання на норми
матеріального чи процесуального права.
Водночас і посилання суду в рішенні на
інші норми права, ніж зазначені у
позовній заяві, не може розумітися як
вихід суду за межі позовних вимог.

Крім того, пленум Вищого
господарського суду України роз'яснив,
що господарський суд у прийнятті
судового рішення керується (та
відповідно зазначає у ньому) не лише
тими законодавчими актами, що на них
посилалися сторони та інші учасники
процесу, а й тими, на які вони не
посилалися, але які регулюють спірні
правовідносини у конкретній справі
(якщо це не змінює матеріально-правових
підстав позову) (п.2 постанови пленуму
від 23.03.2012р. №6 "Про судове рішення").

Судом встановлено, що фактично позивач
просить стягнути з відповідача 7490,02
грн. пені, нарахованої у зв'язку з
неналежним виконанням умов спірного
Договору від 10.12.2001р. та відповідно до п.
3.5 цього Договору.

Відповідно до частини 1 статті 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання
(ст.549 ЦК України).

Господарський суд зазначає, що спірний
Договір від 10.12.2001 року, укладений
сторонами з дотриманням вимог,
необхідних для чинності правочину, а
тому має обов'язкову силу насамперед
для самих сторін. Будучи пов'язаними
взаємними правами та обов'язками,
сторони не можуть в односторонньому
порядку відмовлятись від виконання
зобов'язання або змінювати його умови,
крім випадків, передбачених угодою
сторін або законом.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені в розмірі 7490,02 грн., суд
приходить до висновку, що даний
розрахунок не суперечить вимогам
чинного законодавства, нарахований
вірно, з урахуванням чого позовні
вимоги в цій частині підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката, витрати по сплаті судового
збору та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судовий збір у розмірі 1827,00 грн.
за вимоги майнового характеру спору у
даному разі, покладається на
відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
статтями 124, 129 Конституції України,
статтями 33, 43, 44, 49, статтями 16, 509, 526, 530,
546, 548, 551, 629, 610, 611, 612, Цивільного кодексу
України, статтями 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства
"Спутник" (61102, Харківська область, м.
Харків, вул. Достоєвського, буд. 16-А, ) на користь Регіонального
відділення Фонду державного майна
України в Харківській області, м.
Харків (61024, м. Харків, вул. Гуданова, 18,
р/р № 0002 в УДК в Харківській
області, МФО 851011, ) - 18855,18
грн. заборгованості з орендної плати за
період з квітня 2013р. по вересень 2013р. за
договором оренди № 512-Н від 10.12.2001р.; 7490,02
грн. пені.

Стягнути з Приватного підприємства
"Спутник" (61102, Харківська область, м.
Харків, вул. Достоєвського, буд. 16-А, ) на користь державного
бюджету України (Управління державної
казначейської служби України у
Дзержинському районі м. Харкова
Харківської області, код отримувача
коштів 37999654, рахунок 3003 в ГУ ДКСУ у
Харківський області, МФО 851011,
призначення платежу *; 101; код бюджетної
класифікації 22030001; 03500039 Судовий збір ГС
Х/о, п. 1) - 1827,00 грн. судового збору.

Видати відповідні накази після
набрання судовим рішенням законної
сили.

Повне рішення складено 19.05.2014 р.

Суддя Є.М. Жиляєв