ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2014
Справа №917/451/14

м. Полтава

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль", 01011,
м. Київ, вул. Лєскова, 9

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,
АДРЕСА_1

про стягнення 29030,81 грн.,

Суддя Пушко І.І.

Представники:

Від позивача: Гапон О.Я., довіреність
від 03.08.2012 року;

Від відповідача: не з'явився.

Суть справи: Розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача
коштів в сумі 29030,81 грн. за додатковим
договором (на встановлення кредитної
лінії) №1 до договору про відкриття та
ведення поточного рахунку, операції за
яким можуть здійснюватися з
використанням платіжної картки
№011/0043/91656 від 05.09.2012 року.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем договірних
зобов'язань щодо оплати кредиту, у
зв'язку з чим позивач вказує на
існування заборгованості за кредитом
та відсотками, а також підстави для
нарахування і стягнення штрафу за
прострочення грошового зобов'язання.

Позивач позов підтримав, подав заяву
про уточнення вимог в частині
стягнення штрафу та відсотків, а саме:
просить стягнути з відповідача 25 000,00
-заборгованості за кредитом; 3 549,15 грн. -
заборгованості за відсотками за період
26.01.2013 року по 25.02.2014 року; 500,00 грн. -
штраф за період з 26.10.2013 року по 25.02.2014
року.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, витребуваних документів не
надав. Ухвали від 18.03.2014 року, 08.04.2014
року, що направлялись відповідачу на
юридичну адресу, були повернуті
органом зв'язку як неотримані
адресатом з відміткою "за закінченням
терміну зберігання".

Судом враховується, що особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час та місце
розгляду судом справи у разі виконання
останнім вимог частини першої статті 64
та статті 87 ГПК. Таким чином, про час та
місце проведення судового засідання
відповідач повідомлений належним
чином (див. ч. 3 п. 3.9.1. Постанови Пленуму
ВГСУ від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції").

Оскільки необхідних для вирішення
спору доказів наявних в матеріалах
справи достатньо, а неявка відповідача
не перешкоджає розгляду спору по суті,
суд визнав за можливе відповідно до ст.
75 ГПК України розглянути справу за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

05.09.2012 року між Публічним акціонерним
товариством "Райффайзен Банк Аваль"
(кредитор) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2
(позичальник) було укладено Додатковий
договір (на встановлення кредитної
лінії) №1 до договору про відкриття та
ведення поточного рахунку, операції за
яким можуть здійснюватися з
використанням платіжної картки №
011/0043/91656 від 05.09.2012 р. (далі - "Кредитний
договір"), відповідно до умов якого
кредитор встановив позичальнику
кредитну лінію до поточного рахунку,
операції за яким можуть здійснюватися
з використанням спеціальних платіжних
засобів №26057243, відкритому відповідно
до Договору банківського рахунку в
розмірі 25 000,00 грн.

Строк дії кредиту - з дня підписання
договору страхування у відповідності
до умов статті 4 цього Договору по 05.09.2014
року включно (п. 1.2. Кредитного
договору).

На виконання ст. 4 Кредитного договору,
05.09.2012 року сторонами укладено Договір
добровільного страхування життя №
011/0043/91656 (копія в матеріалах справи).

Розписка відповідача від 05.07.2012 року
свідчить про отримання ним платіжної
картки.

Протоколом Центру прийняття рішень
мікробізнесу ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" від 28.08.2012 року відповідачу
затверджено ліміт по кредитній лінії
під 30% річних на 24 місяці.

Надання кредитних коштів проводилося
згідно вимог ст. 3.2. Кредитного договору
шляхом здійснення платежів з рахунку
позичальника у разі відсутності
(недостатності) на ньому грошових
коштів у межах ліміту кредитної лінії.
З моменту здійснення таких платежів
кредитор вважається таким, що надав
позичальнику кредит на суму здійснених
платежів.

Відповідно до п. 5.2. Кредитного
договору, позичальник зобов'язаний до 10
числа включно кожного місяця,
починаючи з місяця, наступного за
першою (з дати укладення цього
Договору) датою розрахунку процентних
платежів, забезпечити на рахунку
наявність коштів для сплати
щомісячного обов'язкового платежу в
сумі не менше 15 відсотків від залишку
заборгованості за кредитом на день
розрахунку процентних платежів, але не
менше фіксованої суми, встановленої
відповідними тарифами кредитора, або
суми залишку заборгованості, якщо вона
менше за зазначену фіксовану суму. При
цьому, залишок заборгованості, що
береться до розрахунку щомісячного
обов'язкового платежу, включає
використану суму кредиту, суму
нарахованих процентів, комісій та
неустойок за всіма видами
заборгованості та не включає суму не
внесеного позичальником щомісячного
обов'язкового платежу попередніх
періодів. В разі недостатності на
рахунку коштів, належних до сплати
позичальником кредитору за цим
договором в термін виконання
зобов'язань позичальника за цим
договором, позичальник вважається
таким, що прострочив виконання своїх
зобов'язань за цим договором.

Згідно п. 5.3. Договору у разі наявності
простроченої заборгованості
позичальника перед кредитором,
позичальник зобов'язується зарахувати
на рахунок щомісячний обов'язковий
платіж, розрахований у поточному
періоді, сума якого збільшена на суму
внесених позичальником щомісячних
обов'язкових платежів попередніх
періодів та на суму непогашеного
недозволеного овердрафту поточного
періоду.

Позичальник зобов'язаний здійснити
остаточне погашення кредиту та
процентів за користування ним не
пізніше кінцевого терміну строку дії
кредиту, зазначеного в п. 1.2. цього
договору (п. 5.4. Договору).

Відповідачем не виконуються
вищезазначені умови Кредитного
договору, а саме умови п. 5.2. Договору
щодо забезпечення наявності коштів на
рахунку для сплати обов'язкового
платежу, що підтверджено наданими
позивачем розрахунком заборгованості
та випискою по рахунку, з яких
вбачається, що позичальником
(відповідачем) 27.09.2013р. було зроблено
платіж у сумі 500,00 грн., після цього
жодних щомісячних обов'язкових
платежів позичальником не
здійснювалось.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором

П. 1 ст. 1049 ЦК України встановлює, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом (ст.612 ЦК України).

Так, з боку позивача договірні
зобов'язання в частині видачі кредиту
виконані в повному обсязі.

З виписки про рух коштів по рахунку
відповідача та розрахунку
заборгованості по кредитному
договору вбачається, що відповідач
допускав порушення зобов'язань по
кредитному договору.

П 8.1.2. кредитного договору, укладеного
між сторонами по справі, передбачено
право банку достроково вимагати
виконання позичальником зобов'язань за
цим Договором, включаючи повернення
суми кредиту, сплату процентів,
комісій, неустойок та інших платежів
відповідно до умов цього Договору.

Таким чином, відповідач порушив
зобов'язання в частині своєчасності
внесення обумовлених Договором сум,
тому вимоги в частині дострокового
стягнення всієї суми кредиту є
правомірними та підлягають
задоволенню.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог цивільного кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

За змістом ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики. Розмір і порядок одержання
процентів встановлюється Договором.

Згідно п. 2.1 Договору протягом всього
строку фактичного користування
кредитом позичальник зобов'язаний
сплачувати щомісяця банку проценти,
розмір яких розраховується на основі
фіксованої процентної ставки в розмірі
30 % річних.

За користування кредитом у період з
26.01.2013 року по 25.02.2014 року відповідачу
нараховані проценти у розмірі 3549,15 грн.
(розрахунок в матеріалах справи).

За ст. 611 ЦК України в разі порушення
зобов'язання настаються правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із п 11.2. Кредитного договору за
кожний випадок прострочення виконання
грошових зобов'язань за Кредитним
договором, позичальник сплачує банку
неустойку у фіксованому розмірі 100
гривень.

У зв'язку з порушенням відповідачем
терміну повернення кредитних ресурсів,
позивачем нарахований штраф за період
з 26.10.2013 року по 25.02.2014 року в розмірі 500
грн. (по 100 гривень на місяць).

Позовні вимоги про стягнення відсотків
та штрафу є правомірними, випливають з
договору та закону, підтверджуються
матеріалами справи. Будь яких
заперечень стосовно нарахованих
позивачем сум відповідач не надав. Крім
того, на виконання ухвали суду позивач
звертався до відповідача з пропозицією
провести звірку взаємних розрахунків
24.03.2014 року (копія квитанції відділення
поштового зв'язку, яка свідчить про
направлення рекомендованого листа, в
матеріалах справи), який залишено
відповідачем без відповіді.

Таким чином позов підлягає задоволенню
повністю, а саме: 25 000,00 - заборгованість
за кредитом; 3 549,15 грн. - заборгованість
за відсотками за період 26.01.2013 року по
25.02.2014 року; 500,00 грн. - штраф за період з
26.10.2013 року по 25.02.2014 року.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України підлягають стягненню з
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1 на користь Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль", вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011,
: 25 000 грн. 00 коп. -
заборгованість за кредитом; 3 549 грн. 15
коп. -заборгованість за відсотками; 500
грн. 00 коп. - штраф за порушення строків
погашення кредиту; 1827 грн. 00 коп. -
судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням
законної сили.

Суддя
Пушко І.І.