ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2014 р.
Справа № 907/1243/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого - судді
Давид Л.Л.

Суддів
Данко Л.С.

Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання
Карнидал Л.Ю.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рахівське
автотранспортне підприємство 12139» б/н
від 24.02.2014 р. (вхідний № ЛАГС 01-05/948/14 від
28.02.2014 р.)

на рішення Господарського суду
Закарпатської області від 10.02.2014р.

у справі № 907/1243/13 (суддя - Й.Й.Кадар)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Уж-Ойл», м. Ужгород

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рахівське
автотранспортне підприємство 12139», м.
Рахів

про стягнення заборгованості в сумі 36
527,37 грн. в т.ч. 32 979,46 грн. - сума основного
боргу, 2 515,92 грн. пені, 1 031,99 грн. 3% річних

за участю представників сторін:

від позивача: не з»явились;

від відповідача: не з»явились;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Закарпатської області від 10.02.2014 р. у
справі №907/1243/13 частково задоволено
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Уж-Ойл», м. Ужгород
(надалі - позивач) до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Рахівське
автотранспортне підприємство 12139», м.
Рахів (надалі - відповідач) про
стягнення заборгованості в сумі 36 527,37
грн. в т.ч. 32 979,46 грн. - сума основного
боргу, 2 515,92 грн. пені, 1 031,99 грн. 3% річних.
Стягнуто з відповідача на користь
позивача 31 688,68 грн. з яких: 30 479,46 грн.
сума основного боргу, 1 031, 99 грн. - 3%
річних, 177,23 грн. пені, 1 492,60 грн.
відшкодування судового збору.
Провадження у справі стосовно позовних
вимог у сумі 2 500 грн. основного боргу
припинено. В задоволенні позовних
вимог на суму 2 338,69 грн. пені відмовлено.
В задоволенні клопотання відповідача
про розстрочку виконання рішення також
відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване тим, що матеріалами справи
доведено факт порушення Відповідачем
умов Договору, щодо своєчасної оплати
вартості поставленого товару, а відтак
місцевим господарським судом стягнуто
заборгованість у сумі 30 479,46 грн. та
припинено провадження щодо суми
основного боргу в розмірі 2 500 грн. на
підставі п.1-1 с. 80 ГПК України. Стягнуто
також 3% річних суму в розмірі 1031,99 грн.
керуючись ст. 625 ЦК України за період з
01.12.2012 р. по 10.12.2013 р. оскільки, така
підтверджена належними розрахунками.
Крім цього, місцевим господарським
судом, відмовлено в задоволенні
стягнення пені в сумі 2 338,69 грн. з суми
заборгованості 32984,94 грн. за період з
11.12.2012 р. по 01.06.2013 р. керуючись ст. ст. 232
ГК України та ст. 258 ЦК України. Також,
стягнуто суму пені в розмірі 177,23 грн.
згідно видаткових накладних за період
з 30.04.2013 р. по 07.11.2013 р. керуючись ст. 232 ГК
України, оскільки, така підтверджена
належним розрахунком. Відмовлено
місцевим господарським судом в
задоволенні клопотання про розстрочку
виконання рішення з огляду на те, що
поданий Відповідачем фінансовий звіт
за 2013 р. не є достатнім доказом в
розумінні ст. 121 ГПК України.

Відповідач - ТзОВ «Рахівське
автотранспортне підприємство 12139», не
погодившись з винесеним рішенням в
частині відмови в задоволенні
клопотання про розстрочку виконання
рішення, подав апеляційну скаргу б/н
від 24.02.2014 р. (вхідний № ЛАГС 01-05/948/14 від
28.02.2014 р.) в якій посилається на те, що
останнє в цій частині прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а саме:

- скаржник вважає, що акт звірки
взаєморозрахунків станом на 30.09.2013 р. є
складеним з порушенням норм п.5.23 та п.5.26
«Вимог до оформлення документів ДСТУ
4163-2003», затверджених наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
р. №55, а відтак не є належним доказом в
розумінні ст. 36 ГПК України;

- крім цього, Скаржник вказує, що
місцевим господарським судом при
вирішенні заяви Відповідача про
розстрочку виконання рішення суду не
надано належної оцінки фінансовому
звіту Відповідача за 2013 р, що на його
думку, підтверджує скрутне матеріальне
становище.

Відповідно до вищенаведеного, просить,
рішення місцевого господарського суду
в частині відмови в задоволенні
клопотання про розстрочку виконання
рішення суду - скасувати, та прийняти
нове в цій частині, яким клопотання про
розстрочку виконання рішення на 12
місяців задоволити.

Позивач - ТзОВ «Уж-Ойл» - у відзиві б/н
від 14.03.2014 р. заперечує доводи
апеляційної скарги, посилаючись на те,
що затверджені Дерспоживстандартом
України вимоги ДСТУ 4163-2003 р., на які
посилається Скаржник, не зареєстровані
в Мін'юсті, а відтак згідно Постанови
Кабінету Міністрів України №731 від
28.12.1992 р. «Про затвердження положення
про державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств
та інших органів виконавчої влади»,
даний документ має лише
рекомендаційний характер та не є
обов»язковим до виконання. Крім цього,
вказує, що наявність чи відсутність в
акті звірки ініціалів та посади
повноважної особи з боку боржника
жодним чином не вплинуло на рішення
суду по даній справі, оскільки при
задоволенні позову в частині стягнення
заборгованості за отриманий товар
місцевий суд аналізував та посилався
лише на первинні документи, а саме:
видаткові накладні, підписані
сторонами. Щодо відмови суду у
розстроченні виконання рішення,
Позивач вказує на те, що вказаний у
звіті (яким Відповідач обґрунтовує
своє важке матеріальне становище)
від»ємний результат діяльності ще не
свідчить про загрозу банкрутства
товариства, про відсутність у такого
майна, за рахунок якого можна погасити
борг чи наявність інших непереборних
чи надзвичайних обставин, що
унеможливлюють повернення
заборгованості. Відповідно до цього,
просить рішення місцевого
господарського суду залишити без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення.
Також просить справу №907/1243/13
розглянути за відсутності
представника ТзОВ «Уж-Ойл».

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 03.03.2014 р.
прийнято апеляційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Рахівське автотранспортне
підприємство 12139» б/н від 24.02.2014 р.
(вхідний № ЛАГС 01-05/948/14 від 28.02.2014 р.) на
рішення Господарського суду
Закарпатської області від 10.02.2014р. у
справі № 907/1243/13 та призначено до
розгляду в судове засідання на 17.03.2014 р.
в складі колегії головуючого судді:
Давид Л.Л., суддів Гриців В.М., Кордюк Г.Т.

Розпорядженням голови суду від 17.03.2014 р.
у зв»язку із перебуванням у відпустці
судді Гриців В.М. та через тимчасову
непрацездатність судді Кордюк Г.Т.
введено в склад колегії по розгляду
справи №907/1243/13 суддів - Данко Л.С.,
Юрченка Я.О. (а.с.106).

17.03.2014 р. в канцелярію суду поступило
клопотання від Скаржника про
відкладення розгляду справи, в зв»язку
із зайнятістю уповноваженого
представника у кримінальній справі,
яка також призначена на 17.03.14 р.
апеляційним судом Закарпатської
області.

Враховуючи вищенаведене клопотання
Скаржника, судова колегія Львівського
апеляційного господарського суду
ухвалила відкласти розгляд справи в
судове засідання на 31.03.2014 р. Участь
представників сторін визначено на
власний розсуд та попереджено, що у
разі відсутності їх уповноважених
представників, справа буде розглянута
по суті за наявними у ній матеріалами
(а.с.99-100).

В судове засідання 31.03.2014 р. сторони
участі уповноважених представників не
забезпечили, причини неявки не
повідомили хоча належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи ухвалою суду від 17.03.2014 р.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу
зазначив про розгляд справи за його
відсутності.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 31.03.2014 р.
розгляд справи відкладено в судове
засідання на 28.04.2014 р. в складів колегії:
головуючого судді Давид Л.Л., суддів -
Данко Л.С. та Юрченко Я.О., з метою
подання Скаржником доказів
повноважень ОСОБА_2 на звернення з
апеляційною скаргою на рішення
місцевого господарського суду в даній
справі (а.с.115-116).

22.04.2014 р. на розгляд суду поступило
клопотання з проханням приєднати до
матеріалів справи оригінал
довіреності на представництво
інтересів ОСОБА_2 від 13.01.2014 р.
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рахівське АТП 12139».

Розпорядженням Голови суду від 28.04.2014 р.
у зв»язку із перебуванням у відпустці
судді Юрченка Я.О. введено в склад
колегії по розгляду справи №907/1243/13
суддю Кордюк Г.Т.

Представник Позивача участі в судове
засідання 28.04.2014 р. не забезпечив,
причин неявки не повідомив хоча
належним чином був повідомлений про
час та місце розгляду справи ухвалою
суду від 31.03.2014 р. Від Відповідача 27.04.2014
р. в канцелярію суду поступила
факсограма в якій останній просить
розглянути справу за відсутності
представника Скаржника.

Враховуючи вищенаведене, судова
колегія Львівського апеляційного
господарського суду ухвалила
розглядати справу по наявних у ній
матеріалах.

Вивчивши матеріали справи в сукупності
з апеляційною скаргою та відзивом,
оцінивши зібрані докази, судова
колегія Львівського апеляційного
господарського суду прийшла до
висновку про не обґрунтованість
доводів апеляційної скарги та
відповідність рішення місцевого
господарського суду нормам чинного
законодавства та матеріалам справи,
виходячи з наступного.

22.02.2012 р. ТзОВ «Уж-Ойл» (Постачальник) та
ТзОВ «Рахівське АТП 12139» (Покупець)
укладено договір на відпуск
нафтопродуктів по відомостях №22/02/12
(а.с.16-18 (надалі - Договір)), згідно п. 1.1.
якого Постачальник передає, а Покупець
приймає та оплачує нафтопродукти
(надалі - товар). Кількість та вид
нафтопродуктів визначена додатковою
угодою. Згідно п.2.2. Договору оплата
вартості товару (або його частини)
здійснюється шляхом перерахування
Покупцем коштів на рахунок
Постачальника, в рахунок отриманого в
майбутньому товару.

Пунктом 4 Додаткової угоди від 22.02.2012 р.
(а.с.19) встановлено, що оплата вартості
товару здійснюється шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок Постачальника в сумі що рівна
вартості товару згідно виставленого
рахунку. Оплата рахунку проводиться
протягом трьох банківських днів.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивачем протягом дії Договору в 2012 та
2013 р. р. здійснювався відпуск ТзОВ
«Рахівське АТП 12139» дизельного палива,
вартість якого зі спливом певного часу
Відповідачем перераховувалась на
розрахунковий рахунок Позивача або
вносилась готівкою в касу
постачальника.

Згідно видаткових накладних №РН-0002907
від 13 листопада 2012 року - 2201,19 грн.;
№РH-0002918 від 14 листопада 2012 року на суму
1708,47 грн.; №РН- 0002929 від 15 листопада 2012
року - 1595,72 грн.; №РН-0002938 від 16 листопада
2012 року - 2583,61 грн.; №РН-0002943 від 17
листопада 2012 року - 1711,34 грн.; №РН-0002948
від 18 листопада 2012 року - 2221,28 грн.;
№РН-0002957 від 19 листопада 2012 року -2130,67
грн.; №РП-0002964 від 20 листопада 2012 року --
2034,01 грн.; №РН-0002972 від 21 листопада 2012
року - 1599,11 грн.; №РН-0002979 від 22 листопада
2012 року-2181,41 грн.; №РН-0002986 від 23
листопада 2012 року - 2213,80 грн.; №РН-0002996
від 24 листопада 2012 року -1723,44 грн.;
№РН-0002999 від 25 листопада 2012 року - 1673,11
грн.; №РН-0003011 від 26 листопада 2012 року -
1609,15 грн.; №РН-0003019 від 27 листопада 2012
року - 1961.54 грн.; №РН-0003026 від 28 листопада
2012 року - 1706,52 грн.; №РН-0003033 від 29
листопада 2012 року - 1720.26 грн.; №РН-0003043
від 30 листопада 2012 року - 2611,50 грн.;
№РН-0000735 від 26 квітня 2013 року - 582,24 грн.;
№РН-0000748 від 28 квітня 2013 року - 435,55 грн.;
№РН-0000769 від 30 квітня 2013 року - 396,29 грн.;
№РН-0000781 від 1 травня 2013 року-381,60 грн.:
№РН-0000788 від 2 травня 2013 року - 396,96 грн.;
№РН-0000799 від 4 травня 2013 року - 366,53 грн.
(а.с.20-32), позивачем за період з
листопада 2012 р. по травень 2013р.
поставлено Відповідачу товар на
загальну суму 37 544 ,11 грн.

У відповідності до вимог ст. 526
Цивільного кодексу України (надалі - ЦК
України) зобов»язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Статтею 692 ЦК України встановлено, що
покупець зобов»язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов»язаний сплатити продавцеві
повну ціну переданого товару. У разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати оплатити товар та
сплатити процентів за користування
чужими грошовими коштами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено,
що якщо у зобов»язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов»язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

З матеріалів справи вбачається, що 14.01.14
р. та 03.02.2014 р. Відповідачем здійснено
часткове погашення заборгованості за
поставлений товар на суму 2 500 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями №211 від 14.01.14 р. на суму 2 000
грн. (а.с.51,68) та №226 від 03.02.14 р. на суму 500
грн. (а.с.63), а відтак місцевим
господарським судом вірно припинено
провадження у справі на суму 2 500 грн. за
відсутністю спору на підставі п.1-1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи, що відповідачем не подано
належних і допустимих доказів в
розумінні ст. 32 ГПК України про сплату
боргу в сумі 30 497,46 грн. місцевим
господарським судом правомірно
стягнуто в примусовому порядку дану
суму боргу, що не спорюється
Скаржником.

У відповідності до вимог ст. 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов»язання, на
вимогу кредитора повинен сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних з
простроченої суми, якщо законом або
договором не встановлений інший розмір
процентів.

За прострочку виконання Відповідачем
своїх зобов»язань по оплаті за
поставлений товар Позивачем
нараховано за період з 01.12.2012 р. по 10.12.2013
р. - 1 031,99 грн. 3% річних, які правомірно
стягнуті місцевим господарським судом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов»язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов»язання
(неналежне виконання).

У відповідності до п. 5.3. Договору у разі
невиконання або неналежного виконання
Покупцем п. 4.2.1. цього Договору,
останній сплачує на рахунок
Постачальника неустойку у розмірі 1%
від розміру неоплаченої суми за кожен
день прострочення.

У відповідності до вимог Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов»язань» розмір пені, передбачений
статтею 1 цього Закону, обчислюється
від суми простроченого платежу та не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов»язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців, коли
зобов»язання мало бути виконано.

Частиною 2 ст. 258 ЦК України спеціальна
позовна давність в один рік
встановлена щодо стягнення неустойки
(пені, штрафу).

Відповідно до цього, судова колегія
Львівського апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком місцевого господарського
суду, що строк позовної давності по
стягненню пені в сумі 2 338,69 грн. з суми
заборгованості 32 984,94 грн. за період з
11.12.2012 р. по 01.06.2013 р. уже сплив, а відтак
правомірно відмовлено в її
задоволенні, що не оспорюється
сторонами

Крім цього, судова колегія вважає
правомірним стягнення пені в розмірі
177,23 грн. за період з 30.04.2013 р. по 07.11.2013 р.
в сумі 177,23 грн. згідно видаткових
накладних №РН-0000735 від 26 квітня 2013 року
- 582,24 грн.; №РН-0000748 від 28 квітня 2013 року -
435,55 грн.; №РН-0000769 від 30 квітня 2013 року -
396,29 грн.; №РН-0000781 від 1 травня 2013
року-381,60 грн.: №РН-0000788 від 2 травня 2013
року - 396,96 грн.; №РН-0000799 від 4 травня 2013
року - 366,53 грн. (а.с.29-32), оскільки така є
доведеною та підтвердженою належними
та допустимими доказами в розумінні ст.
32 ГПК України.

Скаржник в апеляційній скарзі
посилається на те, що акт звірки
взаєморозрахунків станом на 30.09.2013 р.
складений з порушенням норм п.5.23 та п.5.26
«Вимог до оформлення документів ДСТУ
4163-2003», затверджених наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
р. №55, а відтак не є належним доказом в
розумінні ст. 36 ГПК України.

Як встановлено матеріалами справи,
30.09.2013 р. ТзОВ «Уж-Ойл» та ТзОВ
«Рахівське АТП 12139» підписано акт
звірки взаємних розрахунків,
відповідно до якого останній
(Відповідач) визнав свій борг перед
Позивачем у розмірі 32 979,46 грн. станом на
30.09.2013 р. Даний акт звірки підписано з
боку ТзОВ «Уж-Ойл» директором Ігнатьо
А.В., а з боку ТзОВ «Рахівське АТП 12139»
директором Данчевською Е.З., підписи
даних осіб скріплено печатками.
Відповідно, не зазначення поряд із
підписом скріпленого печаткою
товариства прізвища особи, що
проставила такий, не свідчить про
недійсність акту. Крім цього, факт
поставки товару Відповідачу
доводиться двосторонньо підписаними
накладними, підписання яких
відповідачем не заперечується та які є
первинними документами.

В додаткових поясненнях поданих
Відповідачем місцевому
господарському суду (а.с.56-58) останній
просить розстрочити виконання рішення,
на підставі ст.121 ГПК України, на 12
місяців у зв»язку із скрутним
фінансовим становищем в підтвердження
чого ним подано фінансовий звіт за 2013 р.

В задоволенні даного клопотання
місцевим господарським судом
відмовлено, з огляду на те, що
фінансовий звіт за 2013 р. не є достатнім
та належним доказом для розстрочки
виконання рішення, з чим не
погоджується скаржник в апеляційній
скарзі.

Як вказано в п.7.2 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012 р. №9 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен врахувати
матеріальні інтереси сторін їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо юридичної особи -
наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливе було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Частиною 1 ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, судова
колегія Львівського апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком місцевого господарського
суду, що поданий фінансовий звіт за 2013
р. не є достатнім та належним доказом
для надання розстрочки по виконанню
рішення суду.

У відповідності до вимог ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному і об"єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та
враховуючи, що доводами апеляційної
скарги правомірності висновків суду
першої інстанції не спростовано,
обставини, які відповідно до статті 104
ГПК України є підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції, в порядку статтей 33,34 ГПК
України, апелянтом не доведено, а
оскаржуване судове рішення прийняте у
відповідності з нормами матеріального
та процесуального права, фактичними
обставинами та матеріалами справи,
апеляційний господарський суд підстав
для задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення місцевого
господарського суду не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційну
скаргу залишено без задоволення,
витрати по сплаті судового збору за
перегляд рішення місцевого
господарського суду в апеляційному
порядку, у відповідності до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України відносяться на Скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду
Закарпатської області від 10.02.2014 р. у
справі № 907/1243/13 залишити без змін,
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Рахівське
автотранспортне підприємство 12139» б/н
від 24.02.2014 р. (вхідний № ЛАГС 01-05/948/14 від
28.02.2014 р.) - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України в порядку
та строки, передбачені статтями 109-110
Господарського процесуального кодексу
України.

4. Справу № 907/1243/13 повернути
Господарському суду Закарпатської
області.

повний текст постанови підписано 29.04.2014
р.

Головуючий суддя
Давид Л.Л.

Суддя
Данко Л.С.

Суддя
Кордюк Г.Т.