м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/4774/14 18.04.14

Суддя Господарського суду міста Києва
Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання
Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Київської обласної філії ПАТ
"Укртелеком"

до відповідача Приватного
акціонерного товариства "Датагруп"

про стягнення 11 292,13 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Кабанець Н.М. -
юрисконсульт

від відповідача: Багнюк І.В. -
юрисконсульт

СУТЬ СПОРУ: Публічне
акціонерне товариство "Укртелеком" в
особі Київської обласної філії ПАТ
"Укртелеком" звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовними вимогами до Приватного
акціонерного товариства "Датагруп" про
стягнення основної заборгованості за
несплату орендної плати в сумі 10 830 грн.,
пені в сумі 304,62 грн., інфляційних у сумі
87,21 грн., трьох процентів річних у сумі
70,30 грн. відповідно до договору оренди
нерухомого майна товариства №930-32 від
31.10.2012.

Сторін було належним чином повідомлено
про час та місце проведення судового
засідання, тому судом з урахуванням
вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені
всі необхідні умови для вирішення
спору на принципах змагальності,
рівності учасників процесу перед
законом.

Позивач стверджує, що його права
порушені, а тому наполягає на заявлених
позовних вимогах.

Відповідач надав суду
розрахункові документи на
перерахування на адресу позивача суми
основної заборгованості в розмірі 10 830
грн.

З'ясувавши фактичні обставини справи,
докази на їх підтвердження, виходячи з
фактів, встановлених у процесі
розгляду справи та правову норму, яка
підлягає застосуванню, заслухавши
доводи позивача та відповідача, суд
встановив:

Позов мотивовано тим, що 31.10.2012 року між
Публічним акціонерним товариством
"Укртелеком", далі Орендодавець, та
Приватним акціонерним товариством
"Датагруп", далі Орендар, укладений
договір оренди майна товариства №38-4-42,
далі Договір, відповідно до предмету
якого (п. 1.1 Договору) Орендодавець
передає, а Орендар бере у строкове
платне користування частини кімнат
будівель товариства, розташованих в м.
Бровари на 2-му поверсі 3-поверхового
будинку № 20 по вул. Гагаріна, загальною
площею 3 кв.м. та у м. Бориспіль на 3
поверсі 3-поверхового будинку № 86а на
вул. Київський шлях, загальною площею 3
кв.м. технологічних приміщень для
розміщення обладнання.

Згідно п. 2.1 Договору передача
Орендареві майна в користування
здійснюється одночасно з підписанням
повноважними представниками сторін
Акта приймання-передачі майна. На
виконання умов Договору позивачем було
передано, а відповідачем прийнято в
тимчасове платне користування майно,
що підтверджується актами
прийому-передачі майна від 01.11.2012.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що
орендна плата встановлюється
Орендодавцем за домовленістю сторін на
підставі його внутрішніх нормативних
актів і відповідно до фіксованого
розміру місячної орендної плати
становить 475 грн. з ПДВ за 1 кв.м.
технологічних приміщень. Орендна плата
за перший місяць оренди за 6 кв.м. всієї
орендованої площі становить 2 850 грн. з
ПДВ та не підлягає коригуванню на
індекс інфляції протягом всього строку
дії договору оренди.

Пунктом 3 Додаткової угоди № 1 від 26.09.2013
до Договору сторони погодили, що з
01.10.2013 року орендна плата
встановлюється у розмірі 4 845 грн. за 6
кв.м. орендованої площі, не підлягає
індексації протягом всього строку дії
договору оренди.

Відповідно до п. 3.6. Договору орендна
плата перераховується Орендарем у
безготівковому порядку на поточний
банківський рахунок Орендодавця не
пізніше 27 числа місяця, наступного за
розрахунковим, згідно з рахунками, які
встановлюються Орендодавцем не
пізніше 17 числа місяця, наступного за
розрахунковим та надаються Орендарю
разом з актом про надані послуги та
податковою накладною.

Щомісячна сума, яка підлягає оплаті,
визначається у розмірі 100% орендної
плати за попередній місяць та
збільшується (зменшується) на суму
заборгованості (переплати) за фактично
надані послуги попереднього місяця,
яка утворилася на 1 число
розрахункового місяця (п. 3.7 Договору).

Згідно п. 6.1.3 Договору Орендар
зобов'язаний своєчасно і в повному
обсязі вносити орендну плату та інші
платежі, передбачені цим Договором.
Пунктом 12.1. Договору визначено, що
договір діє з 01.11.2012 до 31.01.2015.

Свої зобов'язання за Договором
відповідач не виконав, у зв'язку з чим
за ним за період з жовтня 2013 року по
січень 2014 року утворилася
заборгованість за несплату орендної
плати в сумі 10 830 грн., яку позивач і
намагається стягнути.

Позивач стверджує, що відповідно до п.
8.2 Договору сторони погодили, що у разі
наявності заборгованості по орендній
платі чи іншим витратам за Договором за
попередній місяць станом на 27 число
поточного місяця, Орендарю
нараховується пеня від суми
простроченого платежу в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня,
починаючи з 28 числа поточного місяця до
дати погашення заборгованості.
Оскільки мало місце несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань за
Договором позивач наполягає на
стягненні з відповідача пені в сумі 304,62
грн. за період з 28.11.2013 по 28.02.2014.

З посиланням на приписи статті 625
ЦК України позивач вказує на
прострочення грошового зобов'язання з
боку відповідача, а тому намагається
стягнути з нього додатково інфляційні
в сумі 87,21 грн. та три проценти річних у
сумі 70,30 грн.

Судом дана належна правова оцінка
правовідносинам сторін, і між
сторонами укладено договір оренди
нерухомого майна. Фактичні обставини
справи підтверджують, що сторони
досягли усіх суттєвих умов,
передбачених законом для даних видів
договорів оренди: зокрема щодо його
предмету, ціни та строку дії, а тому він
вважається укладеним згідно вимог
ст.ст. 180, 181 ГК України та ст. 638, 759 ЦК
України.

Частина перша статті 759 ЦК України, як
загальна норма права визначає, що за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк. Стаття 283 ГК
України передбачає, що за договором
оренди одна сторона (орендодавець)
передає другій стороні (орендареві) за
плату на певний строк у користування
майно для здійснення господарської
діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму. Плата
за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України).

В силу статті 526 ЦК України та частини
першої ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до вимог
статті 34 ГПК України визначає, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

В процесі розгляду справи
сторонами не виконано вимог ухвал суду
щодо проведення між ними звірки
розрахунків. При цьому судом враховано,
що акт звірки є суто бухгалтерським
документом, за яким бухгалтерії
підприємств-учасників певних
господарських операцій звіряють
бухгалтерський облік цих операцій (у
контексті визначення дебіторської або
кредиторської заборгованості), а
наявність чи відсутність будь-яких
зобов'язань сторін підтверджується
первинними документами - договором,
накладними, рахунками тощо.

Відповідач надав суду
розрахункові документи на
перерахування на адресу позивача суми
основної заборгованості в розмірі 10 830
грн., що підтверджують наступні
платіжні доручення, зокрема:

· № 11427 від 13.03.2014 на суму 2 850 грн.;

· № 12232 від 18.03.2014 на суму 7 980 грн.

З урахуванням положення частини
четвертої статті 51 ГПК України днем
подання позову слід вважати дату
поштового штемпеля підприємства
зв'язку, через яке надсилається позовна
заява (а в разі подання її
безпосередньо до господарського суду -
дату реєстрації цієї заяви в
канцелярії суду).

Судом з'ясовано, що звернення з позовом
відбулося 19.03.2014, про що свідчить
відмітка відділення поштового зв'язку
на конверті, адресованому
господарському суду міста Києва.
Відповідно до вимог статті 51 ГПК
України процесуальна дія, для якої
встановлено строк, може бути вчинена до
24-ї години останнього дня строку. Таким
чином, погашення відповідачем
основного боргу в сумі 2 850 грн. та 7 980
грн. відбулося до зверненням кредитора
з позовом. Погашення основного
зобов'язання не є підставою для
припинення нарахування додаткових
вимог, які підлягають стягненню, з
відповідача у вигляді пені, трьох
процентів та інфляційних, оскільки
зобов'язання не припинилося виконанням
з боку відповідача проведеним
належним чином, а борг утворився до
звернення з позовом. За такими
обставинами, у задоволенні позову в
частині стягнення з відповідача
основного боргу в сумі 10 830 грн., слід
відмовити, як необґрунтовано
заявленого.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Зобов'язання не припинилося виконанням
проведеним належним чином з боку
відповідача та мала місце несвоєчасна
оплата за Договорами, тому позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача
пені, передбаченої п. 8.2 Договору,
обґрунтовані та підлягають
задоволенню, а наданий позивачем
розрахунок пені в сумі 304,62 грн.
відповідає вимогам ч. 6 ст. 232 ГК України.

Згідно вимог частини другої статті 625
ЦК України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом та наданий
позивачем розрахунок відповідає
вимогам цієї статті. Наданий позивачем
розрахунок інфляційних та трьох
процентів річних відповідає вказаній
статті, а тому позовні вимоги в частині
стягнення інфляційних в сумі 87,21 грн. та
трьох процентів річних у сумі 70,30 грн.
обґрунтований та підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору
покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог, згідно частини п'ятої
статті 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося
18.04.2014, згідно частини 2 статті 85 ГПК
України було проголошено скорочений
текст рішення, а саме його вступну та
резолютивні частини.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 526, 625, 638, 759, 760, 762 ЦК України, ст. ст.
180, 181, 193, 232, 283 ГК України, ст. ст. 42, 43, 33, 34,
43, 44, 49, 82, 84, частиною другою та третьою
ст. 85 ГПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" в
особі Київської обласної філії ПАТ
"Укртелеком" до Приватного
акціонерного товариства "Датагруп"
задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Датагруп", 03057, м. Київ, вул.
Смоленська, буд. 31-33, , на
користь:

- Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" в особі Київської обласної
філії ПАТ "Укртелеком", 02098, м. Київ,
проспект Павла Тичини, буд. 6, , пеню в сумі 304,62 грн., інфляційні в
сумі 87,21 грн., три процента річних у сумі
70,30 грн. та судовий збір у розмірі 74,77
грн., видавши наказ.

3. В частині стягнення основної
заборгованості за несплату орендної
плати в сумі 10 830 грн. відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 23.04.2014 року

Суддя
Ю.О.Підченко