КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2014 р. Справа№ 910/4356/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Скрипки І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу першого
заступника прокурора міста Полтава

на ухвалу господарського суду міста
Києва

від 20.03.2014 року

у справі №910/4356/14 (суддя - Прокопенко
Л.В.)

за позовом першого заступника
прокурора міста Полтава в інтересах
держави в особі державного
підприємства «Полтавське управління
геофізичних робіт», м. Полтава,

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Карпатигаз», м. Київ,

про стягнення 279 534,81 грн.

за участю представників:

прокурор: Некрасов О.М. - прокурор
(службове посвідчення №002627);

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Литвиненко О.С. -
представник (довіреність №3 від
13.01.2014р.);

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора міста
Полтава в інтересах держави в особі
державного підприємства «Полтавське
управління геофізичних робіт»
звернувся до господарського суду міста
Києва з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Карпатигаз» про стягнення 279 534,81 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 20.03.2014 року у справі №910/4356/13
позовну заяву було повернуто
позивачеві без розгляду на підставі
пунктів 3, 6 частини 1 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою,
перший заступник прокурора міста
Полтава звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
міста Києва від 20.03.2014 року у справі
№910/4356/13 та передати справу на розгляд
до господарського суду міста Києва.

В обґрунтування апеляційної скарги
скаржник стверджує, що оскаржувану
ухвалу місцевим господарським судом
прийнято з неправильним застосуванням
норм процесуального права, оскільки
вважає, що до позовної заяви були
додані належні докази направлення її
копії з додатками сторонам у справі, а
також подані докази, зокрема, належним
чином засвідчені копії документів, що
підтверджують викладені в заяві
обставини. При цьому, апелянт наголошує
на тому, що позивач має право подати
необхідні докази до закінчення
розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.04.2014 року
поновлено строк на подання апеляційної
скарги першого заступника прокурора
міста Полтава в інтересах держави в
особі ДП «Полтавське управління
геофізичних робіт», прийнято таку до
провадження та призначено до розгляду
на 05.05.2014 року.

В судовому засіданні прокурор
підтримав вимоги апеляційної скарги,
вважає їх обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, просив суд
скасувати оскаржувану ухвалу та
повернути матеріали справи до
місцевого господарського суду для
розгляду по суті.

Представник відповідача заперечив
проти задоволення вимог апеляційної
скарги, просив апеляційну скаргу
залишити без задоволення, ухвалу
місцевого господарського суду без
змін.

Позивач явку свого представника в
судове засідання не забезпечив, про час
і місце розгляду апеляційної скарги
повідомлявся належним чином, клопотань
про відкладення розгляду справи від
останнього не надходило.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 102
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої апеляційна
скарга на ухвалу місцевого
господарського суду розглядається
протягом п'ятнадцяти днів з дня
постановлення ухвали про прийняття
апеляційної скарги до провадження,
колегія суддів, порадившись, ухвалила
здійснити розгляд справи за наявними у
справі матеріалами у відсутність
уповноваженого представника позивача.

В судовому засіданні 05.05.2014 року
колегією суддів апеляційного
господарського суду було оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови господарського суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду, обговоривши
доводи апеляційної скарги, вислухавши
пояснення і доводи прокурора та
представника відповідача, розглянувши
матеріали справи, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, правильність
застосування місцевим господарським
судом норм процесуального права,
встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою місцевого господарського суду
від 20.03.2014 року позовну заяву першого
заступника прокурора міста Полтава в
інтересах держави в особі ДП
«Полтавське управління геофізичних
робіт» повернуто без розгляду на
підставі пунктів 3, 6 частини 1 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Ухвала мотивована тим, що заявником не
надано доказів, що підтверджують
обставини, викладені в позовній заяві,
оскільки не всі додані копії
документів до позовної заяви
відповідають вимогам пункту 5.27.
Національного стандарту України ДСТУ
4163-2003 «Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації», затвердженого наказом
Держспоживтандарту України №55 від
07.04.2003 року.

Крім того, повертаючи позовну заяву без
розгляду, місцевий господарський суд
встановив, що заявником не було додано
доказів надсилання сторонам копії
позовної заяви і доданих до неї
документів у відповідності до норм
господарського процесуального
законодавства.

При цьому, суд виходив, з того, що
належним доказом відправлення
відповідачеві позовної заяви та
доданих до неї документів є опис
вкладень в поштовий конверт та
документ, що підтверджує надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо), надані в
оригіналі. Проте, як доказ направлення
позовної заяви з додатками сторонам
надано лише опис вкладень, в зв'язку з
чим суд не може дійти достовірного
висновку про направлення позовної
заяви з додатками сторонам.

Колегія суддів апеляційної інстанції
зазначає, що подання позову
провадиться за загальними правилами
подання позовів, тобто за правилами,
встановленими приписами статей 54 - 57
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до вимог статі 54
Господарського процесуального кодексу
України позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором чи його
заступником, громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Частиною 1 статті 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор чи
його заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих документів,
якщо цих документів у сторін немає.

З пункту 2 частини 1 статті 57
Господарського процесуального кодексу
України вбачається, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України №270 від 05.03.2009 року
«Про затвердження Правил надання
послуг поштового зв'язку»
розрахунковим документом, що
підтверджує факт надання послуг
поштового зв'язку є документ
встановленої відповідно до Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» форми і змісту
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо).

Згідно пунктів 59, 61 вказаної постанови
Кабінету Міністрів України внутрішні
поштові відправлення з оголошеною
цінністю з описом вкладення подаються
для пересилання відкритими для
перевірки їх вкладення. У разі
приймання внутрішніх поштових
відправлень з оголошеною цінністю з
описом вкладення бланк опису
заповнюється відправником у двох
примірниках. Працівник поштового
зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
вкладається до поштового відправлення,
другий видається відправникові. На
примірнику опису, що видається
відправникові, працівник поштового
зв'язку повинен зазначити номер
поштового відправлення. За бажанням
відправника на примірнику опису, що
вкладається до поштового відправлення,
вартість предметів може не
зазначатись.

Як вбачається з матеріалів справи,
заявником на підтвердження факту
відправлення копії заяви та доданих до
неї документів сторонам у справі було
додано до позовної заяви відповідні
описи вкладення у цінний лист (ф.107). На
описах вкладення наявні відбитки
календарного штемпелю поштового
відділення від 14.03.2014 року та підписи
особи, що перевірила вміст поштового
відправлення.

Колегія суддів зазначає, що дані описи
підтверджують відправлення сторонам
не лише копії позовної заяви, але і
копій всіх доданих до неї документів, а
тому є належними доказами на
підтвердження надсилання сторонам
копій позовної заяви та доданих до неї
документів.

При цьому, суд апеляційної інстанції
відзначає, що у разі наявності сумнівів
стосовно надіслання копії позовної
заяви (з врахуванням поданих заявником
описів вкладення) місцевий
господарський суд не був позбавлений
можливості в порядку підготовки справи
до розгляду витребувати відповідні
фіскальні чеки.

Крім того, судова колегія не
погоджується з висновком суду першої
інстанції про повернення позовної
заяви без розгляду на підставі п. 3 ст. 63
ГПК України, з огляду на те, що не всі
додані до позовної заяви копії
документів відповідають вимогам
пункту 5.27. Національного стандарту
України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована
система організаційно-розпорядчої
документації», затвердженого наказом
Держспоживтандарту України №55 від
07.04.2003 року, а саме, щодо відсутності на
них відмітки «Згідно з оригіналом».

Стаття 63 ГПК України містить вичерпний
перелік випадків, у яких суддя повертає
позовну заяву і додані до неї документи
без розгляду. Подання доказів у
неналежним чином засвідчених копіях до
виключного переліку не включено.

При цьому, відповідно до абз. 6 п. 2.2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» від 26
грудня 2011 року №18, якщо подані копії
документів, у тому числі виготовлені з
використанням технічних засобів,
викликають сумніви, господарський суд
може витребувати оригінали цих
документів, у тому числі для огляду в
судовому засіданні з наступним
поверненням цих оригіналів особі, яка
їх подала.

Таким чином, у разі наявності сумнівів
неналежності та допустимості доказів,
наданих сторонами суд має право як під
час підготовки справи до розгляду, так
і під час її розгляду по суті вчинити
дії щодо встановлення певних обставин,
а саме: витребувати оригінали
документів, провести огляд доказів,
зобов'язати сторони, інші підприємства,
установи, організації, державні та інші
органи їх посадових осіб виконати
відповідні дії, надати відомості тощо.

Відповідно до п. 2 ст. 103 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право
скасувати рішення повністю або
частково і прийняти нове рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
апеляційного господарського суду
погоджується з доводами апеляційної
скарги щодо неправильного
застосування місцевим господарським
судом норм процесуального права, а
тому, відповідно, наявні правові
підстави для задоволення апеляційної
скарги та скасування ухвали
господарського суду міста Києва.

Відповідно до частини 7 статті 106
Господарського процесуального кодексу
України, у випадках скасування
апеляційною інстанцією ухвали про
повернення позовної заяви, справа
передається на розгляд місцевого
господарського суду.

Відповідно до п. 4.8 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» №7 від
21.02.2013, якщо судом апеляційної
інстанції скасовано ухвалу місцевого
господарського суду з числа зазначених
у частині сьомій статті 106 ГПК або судом
касаційної інстанції скасовано ухвалу
з числа зазначених у частині четвертій
статті 111-13 ГПК з передачею справи на
розгляд суду першої інстанції, то
розподіл сум судового збору,
пов'язаного з розглядом відповідних
апеляційної та/або касаційної скарг,
здійснюється судом першої інстанції за
результатами розгляду ним справи
згідно із загальними правилами статті
49 ГПК України.

Керуючись статтями 99, 101 - 106
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу першого
заступника прокурора міста Полтава в
інтересах держави в особі державного
підприємства «Полтавське управління
геофізичних робіт» на ухвалу
господарського суду міста Києва від
20.03.2014 року у справі №910/4356/14
задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду
міста Києва від 20.03.2014 року у справі
№910/4356/14 скасувати.

3. Матеріали справи № 910/4356/14
передати на розгляд до господарського
суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий суддя
А.О. Мальченко

Судді
Г.А. Жук

І.М. Скрипка