ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"13" травня 2014 р.
Справа № 911/4641/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська компанія
імперіал», м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Край-2», Київська
обл., м. Сквира

про стягнення 450 206,70 грн.

Суддя С.Ю. Наріжний

за участю представників сторін:

від позивача: Стрельченко І.П. -
довіреність № 09/14 від 08.01.2014 р.;

від відповідача: Гур'єва Ю.А. -
довіреність б/№ від 21.10.2013 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Українська компанія
імперіал» звернулось до
господарського суду Київської області
з позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Край-2»
про стягнення 450 206,70 грн.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 27.01.2014 р. затверджено мирову
угоду, укладену між Позивачем та
Відповідачем і припинено провадження у
справі.

22.04.2014 р. через відділ діловодства суду
надійшло клопотання Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська компанія імперіал» б/№,
б/дати (вх. № 7406/14) про зміну порядку та
способу виконання ухвали суду від
27.01.2014 р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 28.04.2014 р. розгляд вказаного
клопотання призначено на 13.05.2014 р.

07.05.2014 р. через відділ діловодства суду
надійшли заперечення Відповідача від
07.05.2014 р. б/№ (вх. № 8468/14) на клопотання
про заміну порядку та способу
виконання ухвали, з доданими
документами.

13.05.2014 р. у судовому засіданні
заслухавши пояснення представників
сторін та дослідивши матеріали справи,
судом встановлено наступне.

Свою заяву Позивач обґрунтовує тим, що
за умовами мирової угоди, укладеної між
сторонами у цій справі, Відповідач
зобов'язувався сплатити
заборгованість за договором на
загальну суму 196 711,51 грн. та судовий
збір у сумі 9 004,13 грн. на користь
Позивача не пізніше 14.04.2014 р. Проте в
порушення зазначених умов, станом на
22.04.2014 р. за Відповідачем рахується
заборгованість за договором у сумі 11
511,52 грн. та заборгованість по сплаті
судового збору у сумі 9 004,13 грн.

Також Позивач посилається на те, що
відповідно до п. п. 5, 6 мирової угоди, у
випадку належного виконання мирової
угоди Відповідачем, Позивач
відмовляється від заявлених у справі
фінансових санкцій, та у випадку
неналежного виконання Відповідачем
умов мирової угоди, п. 5 мирової угоди
втрачає силу та Позивач стягує з
Відповідача всі фінансові санкції.

На підставі викладеного Позивач
просить змінити порядок та спосіб
виконання ухвали суду від 27.01.2014 р. про
затвердження мирової угоди та
постановити ухвалу, якою визначити
можливість примусового стягнення з
Відповідача основного боргу у сумі 11
511,52 грн., пені у сумі 15 027,34 грн., 3 % річних
у сумі 3 467,85 грн. та судового збору у
сумі 9 004,13 грн., про що видати наказ.

Як вбачається з заперечень Відповідача
на вказане клопотання, Відповідачем
було сплачено на користь Позивача всю
суму заборгованості, визначену в
мировій угоді, у тому числі основний
борг у сумі 11 711,51 грн. та судовий збір у
сумі 9 004,13 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями № 41340 від 06.05.2014
р. та № 41343 від 06.05.2014 р.

Згідно ч. 1 ст. 121 ГПК України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Згідно п. 7.1.3. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
року №9 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України», під
зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти прийняття
господарським судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими. Наприклад, зміна
способу виконання рішення можлива
шляхом видозмінення зазначеної у
рішенні форми (грошової чи майнової)
виконання, тобто за відсутності у
боржника присудженого позивачеві
майна в натурі або грошових коштів,
достатніх для покриття заборгованості.
Змінюючи спосіб і порядок виконання
судового рішення, суд не може змінювати
останнє по суті.

Дослідивши клопотання Позивача про
зміну порядку та способу виконання
ухвали суду від 27.01.2014 р. про
затвердження мирової угоди, судом
встановлено, що Позивачем не наведено
обставин, які можуть вважатися такими,
що ускладнюють виконання ухвали чи
роблять його неможливим в розумінні ст.
121 ГПК України.

Також відповідно до п. 7.9. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012 року №9 «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України», наказ господарського суду
про примусове виконання мирової угоди
не може бути видано, оскільки
провадження у справі припинено. Ухвала
про затвердження мирової угоди є
виконавчим документом згідно з пунктом
2 частини другої статті 17 Закону
України «Про виконавче провадження» і
як виконавчий документ повинна містити
у своїй резолютивній частині не лише
вказівку про затвердження мирової
угоди, а й інші передбачені
законодавством (статтею 86 ГПК та
статтею 18 названого Закону) ознаки та
відомості, зокрема, щодо умов, розміру і
строків виконання зобов'язань сторін
тощо. За недодержання відповідних
вимог ухвала про затвердження мирової
угоди не може вважатися виконавчим
документом, що підлягає виконанню
державною виконавчою службою. У
випадках невиконання зобов'язаною
стороною умов мирової угоди, укладеної
в процесі виконання судового рішення і
затвердженої господарським судом,
заінтересована сторона може
звернутися до державного виконавця на
підставі статті 19 Закону України «Про
виконавче провадження» із заявою про
примусове виконання ухвали, якою
затверджено цю угоду.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвала суду від 27.01.2014 р. про
затвердження мирової угоди у справі
оформлена як виконавчий документ, в
зв'язку з чим може бути виконана в
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження». До того ж,
процесуальний закон не передбачає
можливості видачі наказу на виконання
ухвали суду про затвердження мирової
угоди у справі.

Крім цього, судом береться до уваги, що
станом на поточну дату Відповідачем на
користь Позивача в повному обсязі
сплачено заборгованість, визначену
умовами мирової угоди.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку, що клопотання Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська компанія імперіал» про
зміну порядку та способу виконання
ухвали суду від 27.01.2014 р. є
безпідставним та необґрунтованим, в
зв'язку з чим не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська компанія
імперіал» б/№, б/дати (вх. № 7406/14) про
зміну порядку та способу виконання
ухвали суду від 27.01.2014 р.

2. Копію ухвали надіслати учасникам
провадження у справі.

Суддя
Наріжний С.Ю.