ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про розгляд скарги на дії

органів Державної виконавчої служби

05 травня 2014 року
Справа № 5/186/2011

За скаргою Приватного акціонерного
товариства "Луганська вугільна
компанія" на дії державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України у
справі за позовом

Приватного акціонерного товариства
"Луганська вугільна компанія", м.
Луганськ,

до відповідача Державного
підприємства "Луганськвугілля", м.
Луганськ,

про стягнення 29 916 303,66 грн.орган
виконання судового рішення - відділ
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України, м.
Київ,

Суддя Секірський А.В.

Секретар судового засідання
Степаненко Ю.В.

У засіданні брали участь:

від позивача (скаржник) - представник не
прибув;

від відповідача (боржник) - представник
не прибув;

від ВПВР ДВС України - Скробова К.О.,
провідний спеціаліст сектору
аналітики та статистики управління ДВС
ГУЮ у Луганській області, довіреність
№4.4-03/4.4/1851 від 24.12.2013.

Позивач, ПрАТ «Луганська вугільна
компанія», звернувся до господарського
суду Луганської області зі скаргою від
24.03.2014 №228 на дії державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
(далі - ВПВР ДВС України) по примусовому
виконанню наказу від 27.12.2011 №5/186/2011
господарського суду Луганської
області, в якій просить:

- визнати дії державного виконавця ВПВР
ДВС України стосовно прийняття
постанови про зупинення виконавчого
провадження від 27.02.2014 (ВП №32750254)
неправомірними та незаконними;

- визнати постанову про зупинення
виконавчого провадження від 14.10.2013 (ВП
№32750254) недійсною.

Вказану скаргу призначено до розгляду
в судовому засіданні.

В обґрунтування скарги заявник
посилається на наступне.

27.02.2014 Державною виконавчою службою
України було винесено постанову про
зупинення виконавчого провадження.
Підставою зупинення виконавчого
провадження у постанові вказано те, що
Постановою КМ України «Про
затвердження переліку об'єктів
державної власності, які підлягають
приватизації у 2012-2014 роках, та
критеріїв визначення способу їх
приватизації» від 19.09.2012 №987,
затверджено перелік об'єктів державної
власності, які підлягають приватизації
у 2012-2014 роках. Згідно із наказом
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості від 13.12.2012 №1004, до
переліку об'єктів включено Державне
підприємство «Луганськвугілля».

До переліку об'єктів, що підлягають
приватизації протягом 2012-2014 років,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 19.09.2012 №987,
включено лише деякі відокремлені
підрозділи ДП «Луганськвугілля», а
постанова про зупинення виконавчого
провадження прийнята відносно
боржника в цілому - ДП
«Луганськвугілля».

На думку скаржника, обов'язкове
зупинення виконавчого провадження
відповідно до п. 17 ч.1 ст. 37 Закону
України «Про виконавче провадження»
може бути здійснено лише відносно
кожного структурного підрозділу
окремо з моменту виділення зі складу ДП
«Луганськвугілля» структурних
підрозділів, що включені до переліку
об'єктів державної власності, які
підлягають приватизації, або з моменту
включення ДП «Луганськвугілля» до
переліку об'єктів державної власності,
які підлягають приватизації та
прийняття відповідного рішення про
приватизацію підприємства.

Представник позивача (стягувач) в
судове засідання не прибув, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Представники відповідача (боржника) та
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України не
погоджуються з доводами скаржника, а
заперечення щодо цього зводяться до
наступного.

Виконавче провадження № 32750254 зупинено
відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 37 Закону
України «Про виконавче провадження»,
згідно якого виконавче провадження
підлягає обов'язковому зупиненню у
разі прийняття рішення про
приватизацію вугледобувних
підприємств відповідно до Закону
України «Про особливості приватизації
вугледобувних підприємств» протягом
трьох років з моменту завершення
приватизації.

Оскільки структурні підрозділи ДП
«Луганськвугілля» не мають статусу
юридичної особи, тобто у вказаних
об'єктів приватизації відсутня
правосуб'єктність, передбачена статтею
55 Господарського кодексу України, і
вони знаходяться у складі ДП
«Луганськвугілля», під поняттям
«вугледобувне підприємство» слід
розуміти підприємство, до складу якого
входять структурні підрозділи з
видобутку вугілля, щодо яких прийнято
рішення про приватизацію. Згідно ст.1
Закону України «Про особливості
приватизації вугледобувних
підприємств» вугледобувне
підприємство - суб'єкт господарювання,
основним видом економічної діяльності
якого є підземне або відкрите
добування вугілля, до складу якого
можуть входити шахти, розрізи та інші
відокремлені підрозділи, що виконують
допоміжні функції. Отже, на думку
боржника та державного виконавця,
вказаними нормативно-правовими актами
визначено правовий статус
вугледобувного підприємства, як
юридичної особи, відносно якої
закріплюються певні державні гарантії
з метою забезпечення виконання заходів
предприватизаційної підготовки.

Статтею 39 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлений
порядок та строки зупинення
виконавчого провадження. Так,
державний виконавець виносить
вмотивовану постанову про зупинення
виконавчого провадження з підстав,
передбачених статтями 37 і 38 цього
Закону, яка затверджується начальником
або заступником начальника відділу,
якому підпорядкований державний
виконавець.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Дослідивши обставини справи,
витребувані судом та надані учасниками
процесу докази на підтвердження своїх
доводів, суд

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду
Луганської області від 13.12.2011 у справі
№5/186/2011 позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства "Луганська
вугільна компанія" задоволені частково
та стягнуто з Державного підприємства
"Луганськвугілля" на користь позивача
заборгованість за надані послуги в
сумі 23385715 грн. 43 коп., інфляційні втрати
в сумі 335374 грн. 98 коп., 3% річних в сумі
278627 грн. 25 коп., а також витрати зі
сплати державного мита в сумі 20456 грн. 83
коп. та 189 грн. 33 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

На виконання вищезазначеного рішення
виданий відповідний наказ від 27.12.2011 №
5/186/2011.

Судом встановлено, що на виконанні ВПВР
перебуває виконавче провадження з
примусового виконання судового наказу
№ 5/186/2011.

Тривалий час виконавче провадження
було зупинене на підставі п.15 ч.1 ст. 37
Закону до закінчення процедури
погашення заборгованості
підприємствами ПЕК у відповідності до
Закону України «Про заходи, спрямовані
на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу».

15.01.2014 відповідно до ч.5 ст. 39 Закону
після усунення обставин, які стали
підставою для зупинення виконавчого
провадження, державною виконавчою
службою було винесено постанову про
поновлення виконавчого провадження.

Постановою Кабінету міністрів України
від 19.09.2012 № 987 «Про затвердження
переліку об'єктів державної власності,
які підлягають приватизації у 2012-2014
роках, та критеріїв визначення способу
їх приватизації» прийнято рішення про
приватизацію структурних підрозділів
Державного підприємства
«Луганськвугілля».

27.02.2014 на підставі п. 17 ч. 1 ст. 37 Закону
України «Про виконавче провадження»
Державною виконавчою службою України
було винесено постанову про зупинення
виконавчого провадження. Підставою
зупинення виконавчого провадження у
постанові вказано те, що Постановою КМ
України «Про затвердження переліку
об'єктів державної власності, які
підлягають приватизації у 2012-2014 роках,
та критеріїв визначення способу їх
приватизації» від 19.09.2012 №987,
затверджено перелік об'єктів державної
власності, які підлягають приватизації
у 2012-2014 роках. Згідно із наказом
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості від 13.12.2012 №1004, до
переліку об'єктів включено Державне
підприємство «Луганськвугілля».

Дослідивши матеріали справи, надані
учасниками судового процесу докази,
господарський суд вважає скаргу
позивача такою, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34
ГПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень; докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

На підставі ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

За змістом статті 1212 ГПК України скарги
на дії органів Державної виконавчої
служби розглядаються господарським
судом, про час і місце якого
повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті
37 Закону України «Про виконавче
провадження» виконавче провадження
підлягає обов'язковому зупиненню у
разі прийняття рішення про
приватизацію вугледобувних
підприємств відповідно до Закону
України «Про особливості приватизації
вугледобувних підприємств» протягом
трьох років з моменту завершення
приватизації.

В статті 1 Закону України «Про
особливості приватизації
вугледобувних підприємств», який
набрав чинності 06.05.2012, зазначено, що
вугледобувне підприємство - це гірниче
підприємство, основним видом
економічної діяльності якого є
підземне або відкрите добування
вугілля, до складу якого можуть входити
шахти, розрізи та інші відокремлені
підрозділи, що виконують допоміжні
функції.

Статтею 13 зазначеного Закону
передбачено, що з метою недопущення
банкрутства вугледобувних підприємств
і збереження сировинної бази
металургійного та енергетичного
комплексів з моменту прийняття рішення
про приватизацію підприємства до
моменту завершення приватизації
встановлюються мораторій на
застосування процедури примусової
реалізації майна об'єктів приватизації
шляхом зупинення виконавчого
провадження та мораторій на порушення
справ про банкрутство вугледобувних
підприємств. На строк до трьох років з
моменту завершення приватизації
встановлюються мораторій на
застосування процедури примусової
реалізації майна об'єктів приватизації
шляхом зупинення виконавчого
провадження та мораторій на порушення
справ про банкрутство вугледобувних
підприємств, які поширюються лише на
борги, що утворилися на момент
завершення приватизації.

Відповідно до статей 2, 3 цього ж Закону,
особливими умовами приватизації
вугледобувних підприємств є, зокрема,
встановлення на строк до трьох років з
моменту завершення приватизації
мораторію на застосування процедури
примусової реалізації майна об'єктів
приватизації шляхом зупинення
виконавчого провадження та мораторію
на порушення справ про банкрутство
вугледобувних підприємств, які
поширюються лише на борги, що
утворилися на момент завершення
приватизації. Приватизація
вугледобувних підприємств
здійснюється відповідно до
законодавства з питань приватизації з
урахуванням особливостей, визначених
цим Законом.

До об'єктів приватизації віднесено
вугледобувні підприємства як єдині
майнові комплекси; шахти
(шахтоуправління) як єдині майнові
комплекси; розрізи як єдині майнові
комплекси; акції, які належать державі
у статутних капіталах акціонерних
товариств, утворених у процесі
приватизації чи корпоратизації
державних вугледобувних підприємств
(стаття 4 Закону України «Про
особливості приватизації
вугледобувних підприємств»).

В пункті 2 прикінцевих та перехідних
положень вказаного Закону зазначено,
що дія норм статей 2 і 13 цього Закону
поширюється виключно на вугледобувні
підприємства, щодо яких прийнято
рішення про приватизацію після
набрання чинності цим Законом, та
вугледобувні підприємства,
приватизовані після набрання чинності
цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 987 від 19.09.2012 затверджений перелік
об'єктів державної власності, які
підлягають приватизації у 2012 - 2014 роках,
до якого зокрема включено відокремлені
підрозділи які входять до структури ДП
«Луганськвугілля»

Відповідна правова позиція також
викладена в постанові Вищого
господарського суду України у справі №
24/227б від 05.11.2013.

Крім того, суд звертає увагу, що в
ухвалі господарського суду Луганської
області від 19.03.2014 по справі № 5/186/2011,
яка набрала законної сили, було також
зазначено про правомірність винесеної
постанови про зупинення виконавчого
провадження від 27.02.2014.

Таким чином, постанова від 27.02.2014 про
зупинення виконавчого провадження
була винесена державним виконавцем з
дотриманням вимог пункту 17 частини 1
статті 37 Закону України "Про виконавче
провадження".

З огляду на зазначене, суд вважає, що
скарга від 24.03.2014 №228 Приватного
акціонерного товариства «Луганська
вугільна компанія» на дії державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України щодо винесення
постанови про зупинення виконавчого
провадження від 27.02.2014 задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського
процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні скарги від 24.03.2014 №228
Приватного акціонерного товариства
«Луганська вугільна компанія» на дії
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
щодо винесення постанови про зупинення
виконавчого провадження від 27.02.2014 -
відмовити.

Суддя
А.В. Секірський