ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року Справа № 5017/2714/2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Коробенка
Г.П., Куровського С.В. - доповідача,за
участю представників:

ФОП ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (дов. від 11.01.2013),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4

на постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
25.12.2013

та рішення господарського
суду Одеської області від 16.01.2013

у справі № 5017/2714/2012
господарського суду Одеської області

за позовом Приватного
підприємства "Екватор"

до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4,

третя особа Публічне
акціонерне товариство "Всеукраїнський
акціонерний банк",

про витребування майна
із чужого незаконного володіння,

встановив:

Позивач - Приватне підприємство (далі
ПП) "Екватор" звернувся до
господарського суду з позовом
(враховуючи заяву про уточнення
позовних вимог) до відповідача -
Фізичної особи-підприємця (далі ФОП)
ОСОБА_4 про зобов'язання повернути в
натурі майно з чужого незаконного
володіння. Вказує, що в момент
виселення позивача з орендованого у
відповідача приміщення, в ньому
залишилось обладнання боулінгового і
більярдного клубу позивача "Галактік"
на загальну суму 625566 грн., яке
відповідач не повернув позивачу, що
відповідно до ст.1212 ЦК України стало
підставою для звернення з даним
позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 20.09.2012 порушено провадження
у справі. Ухвалою суду від 29.10.2012
залучено ВАТ "Всеукраїнський
акціонерний банк" в особі Одеської
філії до участі у справі як третю особу,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 16.01.2013 (колегія суддів у
складі: Власова С.Г. - головуючий,
Погребна К.Ф., Рога Н.В.):

1. Позов задоволено. 2. Зобов'язано ФОП
ОСОБА_4 повернути в натурі ПП „Екватор"
комплект обладнання для боулінгу,
загальною вартістю 447 098,70 грн. та
систему кондиціювання та вентиляції,
яка складається з комплекту приточної
вентиляції Systemar KT-60-35 в кількості 2 штук,
комплект витяжної вентиляції Systemar К-125
XL в кількості 1 штука, комплект витяжної
вентиляції Systemar KV-315L в кількості 5 штук,
комплект витяжної вентиляції Systemar К-160
XL в кількості 1 штука, кондиціонер FDT/FDC
508 в кількості 3 штуки, кондиціонер SRK/SRC
71НЕ в кількості 3 штуки, кондиціонер
SRK/SRC 40HJ в кількості 1 штука. Стягнуто с
ФОП ОСОБА_4 на користь ПП "Екватор" 12511,32
грн. судового збору.

Постановою Оденського апеляційного
господарського суду від 25.12.2013 (колегія
суддів у складі: Сидоренко М.В. -
головуючий, Жеков В.І., Лавриненко Л.В.)
рішення господарського суду Одеської
області від 16.01.2013 змінено, доповнено п.
2 резолютивної частини після слів "…та
систему кондиціювання та вентиляції,
яка складається з комплекту приточної
вентиляції…" словами "(без
воздуховодів)". В іншій частині судове
рішення залишено без змін.

Приймаючи оскаржувані судові рішення у
справі, господарські суди виходили з
того, що станом на день розгляду справи
відповідач не повернув позивачу спірне
майно; відповідачем не надані належні
докази складу і вартості об'єкта
оренди; при укладенні договору
суборенди сторонами не встановлено
умови повернення орендованого майна, а
також відповідачем не надано належних
доказів неможливості відокремити
встановлене Позивачем спірне майно без
шкоди для орендованого приміщення.

В касаційній скарзі Фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 просить
скасувати рішення господарського суду
Одеської області від 16.01.2013 та
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 25.12.2013 в
частині зобов'язання ФОП ОСОБА_4
повернути кондиціонер FDT/FDC 508 в
кількості 3 штуки, кондиціонер SRK/SRC 71НЕ
в кількості 3 штуки, кондиціонер SRK/SRC 40HJ
в кількості 1 штука та прийняти в цій
частині нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову. В обґрунтування
посилається на порушення норм
матеріального та процесуального права,
зокрема ст.ст. 33, 34 ГПК України, ст.ст. 1212,
1213 ЦК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, заслухавши пояснення
присутніх представників, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування
господарськими судами норм
процесуального та матеріального права,
вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 01.10.2008 між ФОВ ОСОБА_6 та ФОП
ОСОБА_4 укладено договір № 1 оренди
нежилого приміщення, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 173,8
кв. м.

Згідно п. 4.1 строк оренди встановлено з
01.10.2008 по 01.03.2009.

В п. 4.2 сторони визначили, що після
закінчення строку, встановленого в
його п.4.1, він вважається розірваним та
пролонгації не підлягає.

01.10.2008 ФОП ОСОБА_6 надано ФОП ОСОБА_4
дозвіл на укладення договорів
суборенди з будь-якими третіми особами,
але при цьому зазначено, що строк
договору суборенди не повинен
перевищувати строку основного
договору оренди.

01.10.2008 між ФОП ОСОБА_4 (оредодавець) та ПП
„Екватор" (орендар) укладено договір
суборенди вказаного вище нежитлового
приміщення строком до 01.03.2009.

В п. 1.2 даного договору вказано, що
приміщення орендоване з метою ведення
підприємницької діяльності Орендаря у
відповідності до чинного
законодавства.

За умовами п. 2.2.5 орендар зобов'язався
не проводити реконструкції
вищевказаного приміщення,
переобладнання сантехніки та інших
капітальних робіт без згоди
Орендодавця.

Як обумовлено сторонами у п. 4.1.1
договору суборенди за місяць до
закінчення строку оренди орендар
повинен письмово повідомити
орендодавця про намір продовжити
строк договору.

У зв'язку з розміщенням в орендованому
приміщенні боулінгового та
більярдного клубів, орендар - ПП
„Екватор" встановив комплект
обладнання боулінг лінії в кількості 3
штук і системи кондиціювання та
вентиляції.

02.03.2009 ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_6 складено
акт про неможливість повернути майно
за Договором-1, оскільки в ньому
знаходиться майно суборендаря, яке
неможливо демонтувати без проведення
спеціальних робіт.

У зв'язку з недосягненням згоди між
сторонами щодо повернення
вищезазначеного майна ПП „Екватор",
останній звернувся до господарського
суду з даним позовом про витребування
майна з чужого незаконного володіння
на підставі ст. 1212 ЦК України.

Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Отже, із змісту вищевказаної
норми вбачається, що для з'ясування чи
набула особа відповідного
зобов'язання, визначеного ст. 1212 ЦК
України, необхідно встановити наступні
обставини, які у сукупності є підставою
для виникнення такого зобов'язання:
факт набуття особою майна або його
збереження за рахунок іншої особи;
відсутність для цього підстав.

Згідно ст. 1213 Цивільного кодексу
України набувач зобов'язаний повернути
потерпілому безпідставно набуте майно
в натурі.

Так, судами попередніх інстанцій
встановлено, що ПП "Екватор" є належним
власником майна, що є предметом спору,
що підтверджується договором поставки
№ 282-У0607В від 02.07.2007, укладеним між
Позивачем та ТОВ „ВИА БОУЛІНГ
ПРОДАКТС" (з відповідними актами
приймання-передачі), видатковими
накладними № РН-000440 та № РН-000441 від
26.09.2007 від ВКП „ІВІК-ЮГ" у вигляді ТОВ.
Вказані обставини були встановлені
рішенням господарського суду Одеської
області від 08.04.2009 у справі № 28/7-09-221.

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

За приписами ч. ч. 1, 6 ст. 283 ГК України за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності; до відносин
оренди застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Частиною 1 ст. 785 ЦК України передбачено,
що у разі припинення договору найму
наймач зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник
має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Так, судами встановлено, що строк дії
договору суборенди скінчився 01.03.2009,
доказів письмового повідомлення про
намір продовжити строк дії договору ПП
"Екватор" як передбачено п. 4.1.4 договору
суборенди не надано. Крім того, 01.10.2009
закінчився строк дії договору оренди
нежитлового приміщення, укладеного
01.10.2008 між ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_4

02.03.2009 між ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_4
складено акт про неможливість
повернути майно за договором оренди
від 01.10.2008, оскільки в ньому знаходиться
майно суборендаря, яке неможливо
повернути без проведення спеціальних
робіт.

Колегія суддів апеляційного суду
зазначила, що дані вказаного акту
спростовуються висновком судової
будівельно-технічної експертизи від
17.10.2013 № 3530, в якому зазначено, що
система кондиціонування демонтована,
воздуховоди прокладені в
гіпсокартонних коробках, а демонтаж
обладнання для боулінгу технічно
можливий без пошкодження несущих та
огороджуючих конструкцій (без
воздуховодів), однак через
технологічні особливості конструкції
системи повернення шарів, необхідне
залучення спеціалізованої організації
(а.с. 181 - 189 т. 2)

Однак, на день розгляду справи
відповідач не повернув позивачу
комплект обладнання для боулінгу,
загальною вартістю 447098,70 грн. та
систему кондиціювання й вентиляції,
яка складається з комплекту приточної
вентиляції Systemar KT-60-35 в кількості 2 штук,
комплект витяжної вентиляції Systemar К-125
XL в кількості 1 штука, комплект витяжної
вентиляції Systemar KV-315L в кількості 5 штук,
комплект витяжної вентиляції Systemar К-160
XL в кількості 1 штука, кондиціонер FDT/FDC
508 в кількості 3 штуки, кондиціонер SRK/SRC
71НЕ в кількості 3 штуки, кондиціонер
SRK/SRC 40HJ в кількості 1 штука, яке було
встановлене за адресою: АДРЕСА_1.

В ході розгляду справи судами
попередніх інстанцій встановлено, що
після закінчення строку договору
оренди зазначене майно утримується
Відповідачем, що стало підставою для
задоволення позовних вимог.

Однак, в повній мірі з таким висновками
судів попередніх інстанцій погодитися
не можна.

Колегія суддів зазначає, що для
з'ясування чи набула особа
відповідного зобов'язання, визначеного
ст. 1212 ЦК України, необхідно встановити
наступні обставини, які у сукупності є
підставою для виникнення такого
зобов'язання: факт набуття особою майна
або його збереження за рахунок іншої
особи; відсутність для цього підстав.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
обставини, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть бути
підтверджені іншими засобами
доказування.

Як вбачається з матеріалів справи,
суди попередніх інстанцій, розглядаючи
позовні вимоги про повернення
відповідачем майна, зокрема
кондиціонерів FDT/FDC 508, SRK/SRC 71НЕ, SRK/SRC 40HJ,
достеменно не встановили факт
наявності зазначених кондиціонерів в
орендованому приміщенні та утримання
їх відповідачем після закінчення
строку дії договору оренди.

Так, в акті від 02.03.2009 про неможливість
повернути майно за Договором-1,
укладеним між ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_6,
на який послалися суди попередніх
інстанцій як на підтвердження
знаходження майна за вказаною адресою,
зазначено про наявність в орендованому
приміщенні майна суборендаря
(позивача). При цьому, яке саме майно
(перелік майна) знаходиться у
приміщення в акті не вказано.

Крім того, в договорі застави від 29.02.2008,
що був укладений між ПАТ
„Всеукраїнський Акціонерний Банк" та
ПП „Екватор" в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором №
06/07 SME від 30.07.2007, на який також послалися
суди попередніх інстанцій, вказано, що
в період дії даного договору застави
майно знаходитиметься за адресою:
АДРЕСА_1.

Видатковою накладною № РН-000441 від
26.09.2007 підтверджується купівля
кондиціонерів. А зі змісту висновку
судової будівельно-технічної
експертизи № 3530 від 17.10.2013 вбачається,
що система кондиціювання за адресою:
АДРЕСА_1, була демонтована.

Колегія суддів наголошує, що за змістом
підстав та предмету поданого позову
позивачу належало довести, а судам
встановити обставини справи щодо факту
наявності чи відсутності
витребовуваних кондиціонерів у
відповідача та можливості його
повернення їх в натурі.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Судові рішення приймаються за
результатами обговорення усіх
обставин справи (ст.47 ГПК України).

Проте, розглядаючи спір у справі, суди
обох інстанцій на вказане уваги не
звернули, у порушення вищенаведених
вимог ГПК України неповно з'ясували
обставини справи, з огляду на що
колегія суддів вважає передчасними
висновки судів про зобов'язання ФОП
ОСОБА_4 повернути кондиціонер FDT/FDC 508 в
кількості 3 штуки, кондиціонер SRK/SRC 71НЕ
в кількості 3 штуки, кондиціонер SRK/SRC 40HJ
в кількості 1 штука.

Оскільки передбачені процесуальним
законом межі перегляду справи в
касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази, рішення та постанова у даній
справі підлягають скасуванню.

При новому розгляді справи суду
необхідно врахувати наведене, ретельно
з'ясувати вимоги позивача і
заперечення відповідача, витребувати
необхідні для розгляду справи докази,
дати їм належну оцінку і відповідно до
вимог закону і обставин справи
вирішити спір.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11112 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргуФізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 25.12.2013 та
рішення господарського суду Одеської
області від 16.01.2013 по справі №5017/2714/12
скасувати в частині зобов'язання ФОП
ОСОБА_4 повернути в натурі ПП „Екватор"
кондиціонер FDT/FDC 508 в кількості 3 штуки,
кондиціонер SRK/SRC 71НЕ в кількості 3
штуки, кондиціонер SRK/SRC 40HJ в кількості 1
штука.

Справу №5017/2714/12 в цій частині
направити на новий розгляд до
господарського суду Одеської області.

Головуючий
Ткаченко Н.Г.

Судді
Коробенко Г.П.

Куровський С.В.