КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2014 р.
Справа№ 910/5560/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Кропивної Л.В.

при секретарі Драчук
Р.А.

за участю представників:

від позивача Сергієнко
Н.О. - дов. б/н від 28.10.2013р.

від відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю

«Торгова компанія
«Мегаполіс-Україна»

на ухвалу

господарського суду міста Києва

від 04.04.2014р. (суддя
Пінчук В.І.)

у справі №910/5560/14

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю

«Торгова компанія
«Мегаполіс-Україна»

(далі - ТОВ «Торгова
компанія «Мегаполіс-Україна»)

до Публічного
акціонерного товариства

«Банк Форум» (далі -
ПАТ «Банк Форум»)

про зобов'язання
вчинити дії та стягнення 230 936,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 04.04.2014р. у справі №910/5560/14
позовну заяву повернуто позивачу без
розгляду.

Не погоджуючись із згаданою ухвалою,
позивач оскаржив її в апеляційному
порядку, просив скасувати та передати
справу №910/5560/14 на розгляд до
господарського суду міста Києва. В
обґрунтування своїх вимог зазначив, що
судом першої інстанції неправильно
застосовано норми процесуального
права, зокрема, порушено приписи ст.55
ГПК України та безпідставно
застосовано п.4 ч.1 ст.63 ГПК України тощо.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 28.04.2014р.
апеляційну скаргу ТОВ «Торгова
компанія «Мегаполіс-Україна» прийнято
до провадження в складі колегії суддів:
головуючий суддя Дикунська С.Я., судді:
Алданова С.О., Коршун Н.М. та призначено
її розгляд на 13.05.2014 року.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 13.05.2014р., в
зв'язку з перебуванням судді Коршун Н.М.
у відпустці, змінено склад суду та
визначено судову колегію в складі:
головуючий суддя Дикунська С.Я., судді:
Алданова С.О., Кропивна Л.В.

Представник апелянта в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
підтримав, просив її задовольнити,
оскаржену ухвалу скасувати за
наведених в скарзі підстав та справу
передати на розгляд до господарського
суду міста Києва.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, через відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду подав відзив на
апеляційну скаргу, в якому заперечив
проти доводів скарги, просив залишити
її без задоволення, а ухвалу
господарського суду міста Києва від
04.04.2014р. у справі №910/5560/14 - без змін. Крім
цього, просив справу розглянути за
участі представника ПАТ «Банк Форум»,
проте, клопотань про продовження
строку розгляду апеляційної скарги та
відкладення розгляду справи не
надіслав, тому з огляду на приписи ч.2
ст.102 ГПК України, апеляційний
господарський суд вважав за необхідне
скаргу розглянути за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
долучені до матеріалів справи письмові
докази, виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
скарга підлягає задоволенню за таких
обставин.

Так, постановляючи оскаржену ухвалу,
місцевий суд посилався на те, що
позивачем при поданні позовної заяви
не подано доказів сплати судового
збору в установленому розмірі. Зокрема,
суд першої інстанції вважав, що
позивачем заявлено п'ять вимог (одна
немайнова вимога та чотири вимоги
майнові), натомість судовий збір
сплачено лише в розмірі 5 836,73 грн.
(платіжні доручення: №7668 від 27.03.2014р. на
суму 1 218,00 грн. та №7667 від 27.03.2014р. на
суму 4 618,73 грн.), відтак за підрахунком
місцевого суду недоплата за подання
позовної заяви становила 67 243,27 грн.
Своє рішення місцевий суд мотивував
тим, що позивач в позовній заяві просив
суд зобов'язати відповідача виконати
платіжні доручення, тобто перерахувати
кошти з рахунку в ПАТ «Банк Форум» на
рахунки в інших банках та сплатити пеню
тощо.

Апеляційний господарський суд не
погоджується з такими висновками
місцевого суду за таких обставин.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач сплатив судовий збір в розмірі
1 218,00 грн. як за позов немайнового
характеру (вимога про зобов'язання
відповідача виконати платіжні
доручення) та 4 618,73 грн. як за позов
майнового характеру (вимога про
стягнення пені), проте місцевий суд
визнав вимоги позивача щодо виконання
платіжних доручень вимогами майнового
характеру.

Так, 07.03.2012р. між ТОВ «Торгова компанія
«Мегаполіс-Україна» та ПАТ «Банк
Форум» укладено договір банківського
рахунку №9478 (далі - Договір).

Положеннями ч.1 ст.1066 ЦК України
встановлено, що за договором
банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка) грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта
операції, які передбачені для рахунків
даного виду законом, банківськими
правилами та звичаями ділового
обороту, якщо інше не встановлено
договором банківського рахунка, а
клієнт зобов'язаний сплатити плату за
виконання банком операцій за рахунком
клієнта, якщо це встановлено договором
(ст.1068 ЦК України).

З аналізу наведених норм вбачається, що
суть договору банківського рахунка
полягає в наданні банком послуг
клієнту з обслуговування рахунків, а в
обов'язки банку входить виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування та проведення інших
операцій за рахунком.

Підставою для звернення до суду з
позовом є порушення відповідачем умов
Договору щодо обслуговування рахунку
та здійснення операцій за рахунком,
тому позивач просив суд зобов'язати
відповідача виконати доручення про
перерахунок коштів з відкритого в ПАТ
«Банк Форум» рахунку позивача на
рахунки позивача та його клієнтів,
відкриті в інших банках України.

З огляду на наведе, між сторонами виник
спір саме у зв'язку з ненаданням
відповідачем послуг з обслуговування
рахунку та здійснення операцій на
рахунку, а не спір про право власності
на кошти, які знаходяться на такому
рахунку.

Таким чином, апеляційний господарський
суд вважає, що спір щодо належності
позивачу рахунку та коштів на ньому між
сторонами відсутній, суть вимог
позивача полягає в зобов'язанні
відповідача виконати умови Договору в
натурі, що є вимогами немайнового
характеру.

Законом України «Про судовий збір»
визначено порядок і розміри ставок
судового збору, що підлягає сплаті за
подання до суду позовних заяв та інших
процесуальних документів, натомість
ціна позову в майнових спорах
визначається ст.55 ГПК України.

Так, у відповідності до ст.55 ГПК України
ціна позову визначається:

1) у позовах про стягнення грошей -
стягуваною сумою або сумою,
оспорюваною за виконавчим чи іншим
документом, за яким стягнення
провадиться у безспірному
(безакцептному) порядку;

2) у позовах про витребування майна -
вартістю майна, що витребується;

3) у позовах, які складаються з кількох
самостійних вимог, - загальною сумою
усіх вимог;

4) у позовах про стягнення іноземної
валюти - в іноземній валюті та у
карбованцях відповідно до офіційного
курсу, встановленого Національним
банком України на день подання позову.

В ціну позову включаються також
вказані в позовній заяві суми
неустойки (штрафу, пені), а якщо вони не
вказані, - суми їх, визначені суддею.

Постановою пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» (п.2.2.)
встановлено, що ст.55 ГПК передбачено
визначення ціни позову у позовах про
стягнення грошей і про витребування
майна. Відповідні позовні заяви мають
майновий характер, і розмір ставок
судового збору за їх подання
визначається за приписами пп.1 п.2 ч.2 ст.4
Закону України «Про судовий збір».
Стосовно позовних заяв немайнового
характеру, то до них відносяться
вимоги, які не підлягають вартісній
оцінці. Подання до господарського суду
таких заяв оплачується судовим збором
згідно пп.2 п.2 ч.2 ст.4 цього Закону.

З огляду на наведе, саме спори про
стягнення грошей і про витребування
майна є спорами майнового характеру,
натомість оцінити вартість
позбавлення права на розпорядження
коштами є неможливим.

Оскільки вимоги позивача до
відповідача щодо виконання доручень є
вимогами з приводу виконання умов
Договору в натурі, а не вимогами про
стягнення грошових коштів на користь
позивача, відтак є вимогами саме
немайнового характеру, підстав для
застосування п.4 ч.1 ст.63 ГПК України та
повернення позовної заяви у суду
першої інстанції не було.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку, що наведені місцевим судом
обґрунтування оскарженої ухвали є
помилковими, не можуть бути достатніми
підставами для повернення позовної
заяви без розгляду, відтак апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а ухвала
місцевого суду - скасуванню з
надісланням матеріалів справи до
місцевого суду для розгляду справи по
суті.

Керуючись ст.ст.99, 101-106 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торгова
компанія «Мегаполіс-Україна»
задовольнити, ухвалу господарського
суду міста Києва від 04.04.2014р. у справі
№910/5560/14 - скасувати.

Матеріали справи №910/5560/14 надіслати до
господарського суду міста Києва для
розгляду справи по суті.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
С.Я. Дикунська

Судді
С.О. Алданова

Л.В. Кропивна