ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.04.2014
Справа № 905/657/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Мальцева М.Ю.

при секретарі судового засідання:
Шавкун І.Д.

У відкритому судовому засіданні
розглянув матеріали справи

за позовом Донецького міського центру
зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, м. Донецьк

до відповідача : Державної організації
"Регіональний Фонд підтримки
підприємництва по Донецькій області",
м. Донецьк

про витребування із незаконного
володіння будівлі, зобов'язання
повернути майно, зобов'язання не чинити
перешкоди у користуванні к.к. 406,407,413
будівлі за цільовим призначенням та
виселення із займаного нежилого
приміщення без надання іншого нежилого
приміщення.

за участю представників сторін:

від позивача : Асадуліна К.А.., за
довіреністю № 01-68/01 від 02.01.2014

Євтухова Н.В., за
довіреністю № 01-68/04 від 01.02.2014

від відповідача: Мартинова О.В., за
довіреністю б/н від 25.02.2014

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Донецький міський центр
зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, м. Донецьк
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до
Державної організації "Регіональний
Фонд підтримки підприємництва по
Донецькій області", м. Донецьк про
витребування із незаконного володіння
будівлі, зобов'язання повернути майно,
зобов'язання не чинити перешкоди у
користуванні к.к. 406,407,413 будівлі за
цільовим призначенням та виселення із
займаного нежилого приміщення без
надання іншого нежилого приміщення.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на копію договору позички
нерухомого майна загальнодержавної
власності б/н від 15.12.2006р. з додатками,
копії листа Державного центру
зайнятості від 13.11.2013р., претензії від
13.12.2013р., невиконання відповідачем умов
договору.

25.02.2014р. відповідач надав додаткові
документи для долучення до матеріалів
справи. Крім того, надав заперечення на
позовну заяву в якому просив в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі до вирішення питання
про подальше місцезнаходження Фонду та
отримання відповіді від власника
підприємства та поновити положення,
існуюче до порушення законних
інтересів Фонду.

11.03.2014р. позивач надав заяву про
уточнення позовних вимог №05/739 від
05.03.2014р.

12.03.2014р.позивач супровідним листом
№05/784 від 11.03.2014р. надав додаткові
документи для долучення до матеріалів
справи.

Ухвалою господарського суду Донецької
області, строк розгляду справи
продовжено на 15 днів за клопотанням
позивача.

02.04.2014р. позивач надав заяву №05/1153 від
01.04.2014р., якою уточнив позовні вимоги, та
просив суд: зобов'язати Державну
організацію «Регіональний Фонд
підприємництва по Донецькій області»
повернути частину нежитлового
приміщення, розташованого за адресою:
83086, м. Донецьк, вул. Ф. Зайцева,46д,
четвертий поверх, кабінети №№406,407,413 за
актом приймання-передачі та звільнити
частину нежитлового приміщення,
розташованого за адресою: 83086, м.
Донецьк, вул. Ф. Зайцева,46д, четвертий
поверх, кабінети №№406,407,413 та не чинити
перешкод у користуванні.

Вказана заява прийнята судом.

03.04.2014р. відповідач надав клопотання б/н
в якому просив суд зазначити в рішенні
суду від 03.04.2014р. місячний строк для
добровільного виконання рішення.

Таким чином, на момент прийняття
рішення по справі суд розглядає
позовні вимоги позивача в наступній
редакції: 1. Зобов'язати Державну
організацію «Регіональний Фонд
підприємництва по Донецькій області»
повернути частину нежитлового
приміщення, розташованого за адресою:
83086, м. Донецьк, вул. Ф. Зайцева,46д,
четвертий поверх, кабінети №№406,407,413 за
актом приймання-передачі протягом
місяця з дня набрання рішення законної
сили.

2. Зобов'язати Державну організацію
«Регіональний Фонд підприємництва по
Донецькій області» звільнити частину
нежитлового приміщення, розташованого
за адресою: 83086, м. Донецьк, вул. Ф.
Зайцева,46д, четвертий поверх, кабінети
№№406,407,413.

3. Зобов'язати Державну організацію
«Регіональний Фонд підприємництва по
Донецькій області» не чинити перешкод
у користуванні частиною нежитлового
приміщення, розташованого за адресою:
83086, м. Донецьк, вул. Ф. Зайцева,46д,
четвертий поверх, кабінети №№406,407,413.

Представники позивача та відповідача
клопотання щодо фіксації судового
процесу не заявляли, у зв'язку з чим,
розгляд справи здійснювався без
застосуванням засобів технічної
фіксації судового процесу у
відповідності до статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд встановив:

15.12.2006р. між Донецьким міським центром
зайнятості (позивачем) та Державною
організацією «Регіональний фонд
підтримки підприємства по Донецькій
області» відповідачем був укладений
договір позички частини нерухомого
майна загальнодержавної власності б/н
(надалі Договір), відповідно до умов
якого позичкодавець передає, а
Регіональний Фонд приймає в безоплатне
користування на строк, визначений цим
договором, частину нежилого приміщення
(далі об'єкт), п.1.1 договору.

Відповідно до п.1.2 Договору, об'єктом
позички за цим договором є частина
нежилого приміщення, розташованого за
адресою: 83086, м. Донецьк, вул. Ф. Зайцева,
б. 46 «д», четвертий поверх, кабінети
№№406,407, 413. При цьому права володіння,
користування та розпорядження
залишаються за позичкодавцем та не
передаються Регіональному Фонду.
Регіональний Фонд має право доступу до
вищезазначених кабінетів для
виконання умов даного Договору.

Термін дії договору відповідно п.8.2
договору з урахуванням угоди від
12.11.2012р. про зміну договору позички
частини нерухомого майна
загальнодержавної власності від
15.12.2006р. №б/н., пролонговано на період з
« 13» листопада 2012року по « 13» листопада
2013р. включно.

Відповідно до акту - приймання
нежитлового приміщення
загальнодержавної власності від
15.12.2006р., який підписан повноважними
представниками обох сторін, відповідач
прийняв, а позивач передав нежитлове
приміщення загальною площею 98,94кв.м.,
розташоване за адресою: 83086, м. Донецьк,
вул. Ф. Зайцева, б. 46 «д», четвертий
поверх, кабінети №№406,407, 413.

Листом №05/3805 від 13.12.2013р. позивач
повідомив відповідача, що строк дії
договору позички частини нерухомого
майна загальнодержавної власності від
15.12.2006р. закінчився 13 листопада 2013р. та у
зв'язку з тим, що Міністерство
соціальної політики Україні, як орган
уповноважений управляти державним
майном, своїм листом від 13.11.2013р. №
12848/0/14-13/026 та Державний центр
зайнятості, листом від 13.11.2013р.
№ДЦ-04-7447/0/6-13, не надали згоди на
продовження договору позички, позивач
запропонував відповідачу добровільно
повернути частину нежитлового
приміщення, розташованого за адресою:
83086, м. Донецьк, вул. Ф. Зайцева, 46 "д",
четвертий поверх, кабінети №№406, 407,413
шляхом їх звільнення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню повністю з
огляду на наступне.

За своїм змістом та правовою природою
договір позички нерухомого майна
загальнодержавної власності б/н від
15.12.2006р., на який позивач посилається як
на підставу своїх вимог, містить
правові ознаки договору позички та
договору оренди, правовідносини за
якими регулюються Главою 58, 60
Цивільного кодексу України та
параграфом 5 Глави 29 Господарського
кодексу України.

Так, згідно ст. 827 Цивільного кодексу
України за договором позички одна
сторона (позичкодавець) безоплатно
передає або зобов'язується передати
другій стороні (користувачеві) річ для
користування протягом встановленого
строку. Користування річчю вважається
безоплатним, якщо сторони прямо
домовилися про це або якщо це випливає
із суті відносин між ними. До договору
позички застосовуються положення
глави 58 цього Кодексу "Найм (оренда)".

Частиною 2 ст. 833 Цивільного кодексу
України визначені обов'язки
користувача, до яких, зокрема належить
обов'язок повернути річ після
закінчення строку договору в такому
самому стані, в якому вона була на
момент її передання.

Згідно ст. 785 Цивільного кодексу
України у разі припинення договору
найму наймач зобов'язаний негайно
повернути наймодавцеві річ у стані, в
якому вона була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Отже, в контексті зазначених норм
укладений між Позивачем та
Відповідачем договір позички частини
нерухомого майна загальнодержавної
власності б/н від 15.12.2006р. є належною
підставою для виникнення у останнього
обов'язку з повернення частини
нежитлового приміщення, розташованого
за адресою: 83086, м.Донецьк,
вул. Ф. Зайцева, б.46 "д" четвертий поверх,
кабінети №№406,407,413 Позивачу у стані, в
якому вона була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі, факт
попереднього прийняття якого у
користування підтверджений наявним в
матеріалах справи актом
приймання-передачі від 15.12.2006р., який
підписан представниками обох сторін.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст.193 Господарського
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору,
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається.

Згідно ч.1 ст. 202 Господарського кодексу
України та ст.599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняються
виконанням, проведеним належним чином.
Тоді як невиконання або неналежне
виконання відповідних обов'язків є їх
порушенням у розумінні ст. 610
Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 785 ЦК України
передбачено, що у разі припинення
договору найму наймач зобов'язаний
негайно повернути наймодавцеві річ у
стані, в якому вона була одержана з
урахуванням нормального зносу або у
стані, обумовленому у договорі.

Водночас, на спірні правовідношення
поширюються також дії спеціального
закону, а саме Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна".

Відповідно до вимог передбачених
статтями 2, 3 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна"
правовою підставою користування
комунальним майном є договір оренди.

Частиною 2 ст.26 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" передбачено, що договір оренди
припиняється в разі: закінчення строку,
на який його було укладено.

Відповідно до вимог передбачених
частиною 1 ст.27 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» у разі розірвання договору
оренди, закінчення строку його дії та
відмови від його продовження або
банкрутства орендаря орендар
зобов'язаний повернути орендодавцеві
об'єкт оренди на умовах, зазначених у
договорі оренди, крім того зазначена
правова норма кореспондується з
приписами частини 1 статті 785 ЦК
України.

Як вбачається з матеріалів справи,
Договір позички частини нерухомого
майна загальнодержавної власності б/н
від 15.12.2006р. з урахуванням угоди від
12.11.2012р. припинив свою дію 13.11.2013р.

Відповідно до п.6.2 договору, при
закінченні строку дії договору або при
його розірванні, Регіональний Фонд
зобовязаний, у відповідності з актом
прийому-передачі, повернути об'єкт
позичкодавцю в стані, в якому він
знаходився на момент передачі його в
експлуатацію. Об'єкт повертається
позичкодавцю з урахуванням усіх
віконних Регіональним Фондом
покращень, які неможливо відокремити
від об'єкту без нанесення йому шкоди, з
врахуванням зносу за період строку дії
договору.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач неоднаразово звертався до
відповідача з вимогою про повернення
приміщення відповідно до п.6.2 договору,
проте останній не повертає приміщення
власнику, про що позивачем складено акт
від 23.12.2013р., акт про обстеження
приміщень Донецького міського центру
зайнятості від 27.03.2014р., які наявні в
матеріалах справи.

Виходячи з положень ст.173
Господарського кодексу України та
статей 11, 509 Цивільного кодексу України,
припинення зобов'язання зумовлює і
припинення існування підстави для
відповідного права, зокрема - для
подальшого перебування у відповідача
майна, отриманого за договором оренди.

Відповідно до приписів передбачених
ст.17 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна" та
ст.764 ЦК України, якщо наймач продовжує
користуватися майном після закінчення
строку договору найму, то, за
відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, який
був раніше встановлений договором.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем з дотриманням приписів
передбачених ст.17 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" та ст.764 ЦК України направлено
відповідачу претензію від 13.11.2013р. про
відмову від продовження терміну дії
договору на новий строк та було
запропоновано добровільно повернути
об'єкт позички після закінчення строку
дії договору, який було обумовлено
сторонами в Договорі з урахуванням
додаткових угод.

За таких обставин, враховуючи, що дія
договору припинена, суд дійшов
висновку, що відповідач безпідставно
продовжує користуватися частиною
нежитлового приміщенням та вважає, що
позов про зобов'язання відповідача
повернути нежитлове приміщення за
актом приймання-передачі, розташоване
за адресою: 83086, м. Донецьк, вул. Ф.
Зайцева, 46 "д", четвертий поверх,
кабінети №№406, 407,413, звільнити вказане
приміщення та не чинити перешкод у
користуванні підлягає задоволенню
повністю.

Згідно вимог передбачених ст.32 ГПК
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Статтями 33, 34 ГПК України встановлено,
що кожна із сторін повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до вимог передбачених ст.43
ГПК України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Крім того, за змістом ст.84
Господарського процесуального кодексу
України у рішенні за результатами
розгляду позову про зобов'язання
виконати певну дію (в даному випадку -
звільнити об'єкт оренди) суд має
вказати строк вчинення відповідної
дії.

Враховуючи клопотання відповідача від
03.04.2014р. в якому останній просив суд
зазначити в рішенні суду від 03.04.2014р.
місячний строк для добровільного
виконання рішення, господарський суд
задовольняє дане клопотання та
встановлює строк вчинення відповідних
дій протягом місяця з моменту набрання
рішення законної сили.

Приймаючи до уваги, що такий строк
умовами договору не визначений, суд
дійшов висновку, про необхідність
встановлення строку вчинення
відповідних дій протягом місяця з
моменту набрання рішенням законної
сили, згідно вимог статті 84
Господарського процесуального кодексу
України та пункту 9.10 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №6
від 23.03.2012р. "Про судове рішення".

Судові витрати покладаються на
відповідача відповідно до ст. 49 ГПК
України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 3, 26, 27 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна», ст.ст. 1, 4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Донецького міського
центру зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, м. Донецьк до
Державної організації "Регіональний
Фонд підтримки підприємництва по
Донецькій області", м. Донецьк про
зобов'язання відповідача звільнити
тчастину нежилого приміщення,
розташоване за адресою: 83086, м.
Донецьк, вул. Ф. Зайцева, 46 "д", четвертий
поверх, кабінети №№406, 407,413 та
повернути вказане приміщення за актом
приймання-передачі та не чинити
перешкод у користуванні, задовольнити
повністю.

Зобов'язати Державну організацію
"Регіональний Фонд підтримки
підприємництва по Донецькій області",
м. Донецьк (83105, м. Донецьк, б. Пушкіна,34,
) звільнити приміщення
за адресою: 83086, м. Донецьк, вул. Ф.
Зайцева, 46 "д", четвертий поверх,
кабінети №№406, 407,413 протягом місяця з
дня набрання рішення законної сили.

Зобов'язати Державну організацію
"Регіональний Фонд підтримки
підприємництва по Донецькій області",
м. Донецьк (83105, м. Донецьк, б. Пушкіна,34,
) звільнити приміщення
за адресою: 83086, м. Донецьк, вул. Ф.
Зайцева, 46 "д", четвертий поверх,
кабінети №№406, 407,413 передати вказане
приміщення за актом
приймання-передачі.

Зобов'язати Державну організацію
"Регіональний Фонд підтримки
підприємництва по Донецькій області",
м. Донецьк (83105, м. Донецьк, б. Пушкіна,34,
) не чинити перешкод в
користуванні приміщенням за адресою:
83086, м. Донецьк, вул. Ф. Зайцева, 46 "д",
четвертий поверх, кабінети №№406, 407,413

Стягнути з Державної організації
"Регіональний Фонд підтримки
підприємництва по Донецькій області",
м. Донецьк (83105, м. Донецьк, б. Пушкіна,34,
) на користь державного
бюджету судовий збір в сумі 1218,00грн.

Видати наказ після набуття рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня

його прийняття (складання).

Вступну та резолютивну частини рішення
оголошено в судовому засіданні 03.04.2014р.

Повне
рішення складено 04.04.2014р.

Суддя
М.Ю. Мальцев

Надруковано 3 примірника:1 - позивачу;1-
відповідачу;1- у справу

Вик.Андрєєва М.А.