ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2014 р.Справа № 916/1017/14

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Князєвій
К.Р.

За участю представників сторін:

Від позивача: Єгоров В.С. за
довіреністю № 14-30 від 30.01.2013р.

Від відповідача: Клочко І.В. за
довіреністю від 02.09.2013р.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» до комунального
виробничо-експлуатаційного
підприємства
«Котовськтеплокомуненерго» про
стягнення 2 538 663,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
„Національна акціонерна компанія
„Нафтогаз України" (далі по тексту - ПАТ
„НАК „Нафтогаз України") звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом до комунального
виробничо-експлуатаційного
підприємства
«Котовськтеплокомуненерго» (далі по
тексту - КВЕП
«Котовськтеплокомуненерго») про
стягнення заборгованості в загальному
розмірі 2 538 663,23 грн., яка складається з
суми основного боргу в розмірі 2 080 750,62
грн., пені в сумі 173 993,29 грн., штрафу в
сумі 191 529,77 грн., збитків від інфляції в
сумі 17 305,05 грн. та трьох відсотків
річних в сумі 75 084,50 грн. Позовні вимоги
обґрунтовані фактом неналежного
виконання відповідачем прийнятих на
себе зобов'язань за договором
купівлі-продажу природного газу №
12/1078-ТЕ-23 від 28.09.2011р. щодо своєчасної та
в повному обсязі оплати вартості
поставленого позивачем протягом
періоду жовтня-грудня 2012р. природного
газу.

Відповідач повністю заперечує проти
позову, наголошуючи на тому, що на
теперішній час спірна сума основного
боргу, яка виникла у зв'язку із
несвоєчасним отриманням КВЕП
«Котовськтеплокомуненерго»
бюджетного відшкодування різниці між
економічно обґрунтованими та
встановленими компетентними органами
тарифами на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, є погашеною.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи та пояснення
учасників судового процесу, суд
встановив наступне.

28.09.2012р. між ПАТ „НАК „Нафтогаз
України" (Продавець) та КВЕП
«Котовськтеплокомуненерго» (Покупець)
було укладено договір купівлі-продажу
природного газу № 12/1078-ТЕ-23, у
відповідності до п.п 1.1, 1.2 якого
Продавець зобов'язується передати у
власність Покупцю у 2012 природний газ,
ввезений на митну територію України
ПАТ „Національна акціонерна компанія
„Нафтогаз України" за кодом УКТ ЗЕД 2711
21 00 00, а Покупець зобов'язується
приймати та оплачувати газ на умовах
договору. Газ, що продається за
договором, використовується Покупцем
виключно для виробництва теплової
енергії, яка споживається населенням
та релігійними організаціями.

Згідно з положеннями п. 2.1 - 2.3 договору
купівлі-продажу природного газу №
12/1078-ТЕ-23 від 28.09.2012р. Продавець передає
Покупцеві з 01 вересня 2012 року по 31
грудня 2012 року газ в обсязі 4 мільйона 040
тис. куб. м. (чотири мільйона сорок тисяч
куб.м.), у тому числі по місяцях
кварталів (тис. куб. м.): жовтень - 692 тис.
куб.м., листопад - 1 439 тис. куб.м., грудень
- 1 909 тис. куб.м. Обсяги газу, що
планується передати за цим договором
(далі - планований обсяг), можуть
змінюватись сторонами протягом місяця
продажу в установленому порядку.
Допускається відхилення місячного
обсягу переданого газу в розмірі +-5%
(плюс/мінус п'ять відсотків) від
узгодженого сторонами згідно з п. 2.1
договору планового обсягу продажу газу
без коригування планованого обсягу. За
розрахункову одиницю переданого газу
приймається один кубічний метр (куб. м.),
приведений до стандартних умов (t-20
град. за Цельсієм, Р = 760 мм ртутного
стовпчика).

Відповідно до ст. 12 Закону України „Про
засади функціонування ринку
природного газу" постачання природного
газу здійснюється відповідно до
договору, за яким постачальник
зобов'язується поставити споживачеві
природний газ, якісні характеристики
якого визначено стандартами, в обсязі
та порядку, передбачених договором, а
споживач зобов'язується сплачувати
вартість прийнятого природного газу в
розмірі, строки та порядку,
передбачених договором.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Виходячи з положень п.п. 3.1, 3.3, 3.4
договору купівлі-продажу природного
газу № 12/1078-ТЕ-23 від 28.09.2012р. Продавець
передає Покупцю газ у пунктах
приймання-передачі газу на вхідній
запірній/відключаючій арматурі
Покупця. Право власності на газ
переходить від Продавця до Покупця в
пунктах приймання-передачі. Після
переходу права власності на газ
Покупець несе всі ризики і приймає на
себе всю відповідальність, пов'язану з
правом власності на газ.
Приймання-передача газу, переданого
Продавцем Покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу. Обсяг
споживання газу Покупцем у
відповідному місяці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показів комерційного
вузла/вузлів обліку газу Покупця. Не
пізніше 5-го числа місяця, наступного за
місяцем продажу газу, Покупець
зобов'язується надати Продавцеві
підписані та скріплені печатками
Покупця та газорозподільного
(газотранспортного) підприємства три
примірники акта приймання-передачі
газу, у якому зазначаються фактичні
обсяги використаного газу, його
фактична ціна та вартість.

Статтею 193 ГК України встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому
числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Зобов'язання, в
свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК
України, має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК
України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу. Продавець
повинен одночасно з товаром передати
покупцеві його приналежності та
документи (технічний паспорт,
сертифікат якості тощо), що стосуються
товару та підлягають переданню разом
із товаром відповідно до договору або
актів цивільного законодавства.
Обов'язок продавця передати товар
покупцеві вважається виконаним у
момент вручення товару покупцеві, якщо
договором встановлений обов'язок
продавця доставити товар.

Позивачем прийняті на себе за
договором купівлі-продажу природного
газу № 12/1078-ТЕ-23 від 28.09.2012р.
зобов'язання щодо постачання
відповідачу природного газу протягом
періоду з жовтня-грудня 2012 року включно
виконувались належним чином, а
відповідачем було прийнято від ПАТ
„НАК „Нафтогаз України" поставлений
протягом вищезазначеного періоду
природний газ в загальному обсязі 2 100,626
тис. куб.м., що підтверджується наявними
у матеріалах справи копіями актів
приймання-передачі природного газу від
30.11.2012р., від 30.04.2013р. та від 31.12.2012р.

Положеннями п.п. 5.1 - 5.3, 6.1 договору
купівлі-продажу природного газу №
12/1078-ТЕ-23 від 28.09.2012р. передбачено, що
ціна (граничний рівень ціни) на
природний газ для теплопостачальних
підприємств та послуги з його
транспортування встановлюються
Національною комісією регулювання
електроенергетики України (НКРЕ). Ціна
за 1000 куб.м. природного газу становить 1
091,00 грн. з урахуванням збору у вигляді
цільової надбавки до затвердженого
тарифу на природний газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
природного газу за регульованим
тарифом та без урахування податку на
додану вартість. До сплати за 1000 куб.м.
природного газу - 1 091,00 грн., крім того
ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 1 309,20 грн. У разі
зміни НКРЕ ціни на природний газ та/або
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання, вони є обов'язковими для
сторін за цим договором з момент
введення їх в дію. Оплата за газ
здійснюється Покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

Як вбачається із змісту актів
приймання-передачі газу, складених за
фактом поставки на користь КВЕП
«Котовськтеплокомуненерго»
природного газу протягом періоду та
жовтня-грудня 2012р., загальна вартість
поставленого позивачем природного
газу складає 2 750 139,56 грн.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу.

В силу приписів ст. 632 ЦК України ціна в
договору встановлюється за
домовленістю сторін. У випадках,
встановлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування. Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено,
що порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Як вбачається із матеріалів справи та
було підтверджено обома сторонами, на
момент пред'явлення даного позову за
КВЕП «Котовськтеплокомуненерго»
рахувалась заборгованість перед
позивачем за природний газ,
поставлений на виконання умов договору
купівлі-продажу природного газу №
12/1078-ТЕ-23 від 28.09.2012р., в сумі 2 080 750,62 грн.,
що є порушенням покладених на
відповідача за умовами даного договору
грошових зобов'язань.

Проте, 14.02.2014р. між Головним управлінням
Державної казначейської служби
України в Одеській області (Сторона
перша), Департаментом фінансів
Одеської обласної державної
адміністрації (Сторона друга),
Департаментом розвитку інфраструктури
та житлово-комунального господарства
Одеської обласної держадміністрації
(Сторона третя), Фінансовим управлінням
Котовської міської ради (Сторона
четверта), Управлінням комунального
господарства та будівництва
Котовської міської ради (Сторона п'ята),
КВЕП «Котовськтеплокомуненерго»
(Сторона шоста) та ПАТ „НАК „Нафтогаз
України" (Сторона остання) було
укладено договір про організацію
взаєморозрахунків № 192/30, предметом
якого є організація проведення
сторонами взаєморозрахунків
відповідно до пункту 24 статті 14 пункту 2
статті 16 Закону України „Про Державний
бюджет України на 2014 рік" і Порядку та
умов надання у 2014 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'яку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування, затверджених
постановою КМУ від 29.01.2014р. № 30. Сторони
погоджують перелік підприємств,
установ та організацій, що беруть
участь у проведенні взаєморозрахунків,
та послідовність виконання сторонами
договору. Казначейство перераховує
кошти, які надійшли до спеціального
фонду державного бюджету від продажу
облігацій внутрішньої державної
позики згідно з п. 2 ст. 16 Закону України
„Про Державний бюджет України на 2014
рік", стороні першій в сумі 9 386 737,06 грн.
на підставі рішення Мінфіну. В
подальшому, Сторона перша перераховує
на рахунок Стороні другій, Сторона
другій - Стороні третій, Сторона третя -
Стороні четвертій, Сторона четверта -
Стороні п'ятій, Сторона п'ята - Стороні
шостій грошові кошти в сумі 9 386 737,06 грн.
для погашення частини заборгованості з
різниці в тарифах на теплову енергію,
послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення, що
вироблялася, транспортувалась та
постачалась населенню. В свою чергу,
Сторона шоста перераховує на рахунок
Сторони останньої кошти в сумі 9 386 737,06
грн., в тому числі ПДВ в сумі 1 564 456,18 грн.,
для погашення заборгованість за
спожитий природний газ 2012 року згідно
з договором від 28.09.2012р. № 12/1078-ТЕ-23 в
сумі 2 080 750,62 грн. та за спожитий
природний газ 2013 року згідно з
договором від 28.12.2012р. № 13/3114-ТЕ-23 в сумі
7 305 986,44 грн.

На виконання умов вказаної угоди,
згідно з платіжним дорученням № 7 від
01.04.2014р. відповідачем після отримання
відповідних бюджетних коштів було
перераховано на користь ПАТ „НАК
„Нафтогаз України" грошові кошти в
сумі 2 080 750,62 грн. в рахунок погашення
заборгованості за природний газ,
поставлений на виконання умов договору
купівлі-продажу природного газу №
12/1078-ТЕ-23 від 28.09.2012р. У зв'язку з
викладеним, господарський суд доходить
висновку щодо відсутності між
сторонами предмету спору в частині
стягнення із відповідача суми
основного боргу в розмірі 2 080 750,62 грн.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Приймаючи до уваги, що відповідачем під
час розгляду даної справи
господарським судом було погашено
заявлену до стягнення суму основного
боргу в розмірі 2 080 750,62 грн.,
господарський суд дійшов висновку щодо
відсутності між сторонами предмету
спору, що є підставою для припинення
провадження у справі щодо вказаної
частини позовних вимог згідно з п. 1-1 ч. 1
ст. 80 ГПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

У зв'язку із порушенням відповідачем
прийнятих на себе грошових зобов'язань
щодо здійснення своєчасної та в
повному обсязі оплати вартості
природного газу, поставленого на
виконання умов договору
купівлі-продажу природного газу №
12/1078-ТЕ-23 від 28.09.2012р., позивачем в
порядку ст. 625 ЦК України було
нараховано КВЕП
«Котовськтеплокомуненерго» до сплати
3% річних в суму 75 084,50 грн.
Проаналізувавши здійснений позивачем
розрахунок відсотків річних,
господарський суд дійшов висновку про
його правильність та обґрунтованість,
у зв'язку з чим, позовні вимоги в
частині стягнення із КВЕП
«Котовськтеплокомуненерго» на користь
ПАТ „НАК „Нафтогаз України" трьох
відсотків річних в сумі 75 084,50 грн.
підлягають задоволенню.

Крім того, з посиланням на положення ст.
625 ЦК України позивачем було нараховано
відповідачу до сплати збитки від
інфляції в сумі 17 305,05 грн. через
порушення останнім власних зобов'язань
у спірних правовідносинах. Перевіривши
здійснений позивачем розрахунок
збитків від інфляції, господарський
суд доходить висновку про його
правильність та обґрунтованість, у
зв'язку з чим, позовні вимоги в частині
стягнення із КВЕП
«Котовськтеплокомуненерго» збитків
від інфляції в сумі 17 305,05 грн.
підлягають задоволенню як правомірні
та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання
настають наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки -грошової суми, яку боржник
повинен сплатити кредиторові у рази
порушення ним зобов'язання. Так, згідно
ч.ч. 1 - 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожний день
прострочення виконання. При цьому,
відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996р. №543/96-ВР (із змінами та
доповненнями) платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений ст. 1
вказаного Закону, обчислюється від
суми простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 231 ГК України у разі
якщо порушено господарське
зобов'язання, в якому хоча б одна
сторона є суб'єктом господарювання, що
належить до державного сектора
економіки, або порушення пов'язане з
виконанням державного контракту, або
виконання зобов'язання фінансується за
рахунок Державного бюджету України чи
за рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах: 1) за порушення умов
зобов'язання щодо якості
(комплектності) товарів (робіт, послуг)
стягується штраф у розмірі двадцяти
відсотків вартості неякісних
(некомплектних) товарів (робіт, послуг);
2) за порушення строків виконання
зобов'язання стягується пеня у розмірі
0,1 відсотка вартості товарів (робіт,
послуг), з яких допущено прострочення
виконання за кожний день прострочення,
а за прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі
семи відсотків вказаної вартості. У
разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід
мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України, згідно
з якими нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Положеннями п. 7.2 договору
купівлі-продажу природного газу №
12/1078-ТЕ-23 від 28.09.2012р.передбачено, що у
разі невиконання Покупцем умов п. 6.1
цього договору Продавець має право не
здійснювати поставку газу Покупцю або
обмежити поставку пропорційно до
кількості несплачених обсягів з
наступною поставкою цих обсягів при
умові їх оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
Покупцем п. 6.1 умов цього договору, він у
безспірному порядку зобов'язується
сплатити Продавцю, крім суми
заборгованості, пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 (тридцять) днів
додатково сплатити штраф у розмірі 7
(семи) відсотків від суми простроченого
платежу.

З посиланням на положення п. 7.2 договору
купівлі-продажу природного газу №
12/1078-ТЕ-23 від 28.09.2012р. позивачем було
нараховано КВЕП
«Котовськтеплокомуненерго» до сплати
штраф в сумі 191 529,77 грн. та пеню в сумі
173 993,29 грн. Перевіривши здійснені
позивачем розрахунки штрафних санкцій,
заявлених до стягнення, господарський
суд доходить висновку про
правомірність нарахування відповідачу
до сплати пені в сумі 173 993,29 грн. та
штрафу в сумі 191 529,77 грн.

Проте, вирішуючи питання про розмір
штрафних санкцій, які підлягають
стягненню із відповідача на користь
ПАТ „НАК „Нафтогаз України" в межах
даної справи, господарський суд вважає
за необхідне зазначити наступне.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено,
що розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 233 Господарського
кодексу України у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно
великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Згідно з положеннями п. 3 ч.1 ст. 83 ГПК
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право, зокрема, зменшувати
у виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання.

При розгляді даного питання суд вважає
за доцільне звернутися також до
приписів п. 3.17.4 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
„Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011р. № 18 (з
наступними змінами та доповненнями),
якими встановлено, що вирішуючи, в тому
числі й з власної ініціативи, питання
про зменшення розміру неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання
(пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд
повинен об'єктивно оцінити, чи є даний
випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи надане законом право суду
на зменшення розміру штрафних санкцій,
заявлених до стягнення, а також
приймаючи до уваги неподання позивачем
будь-яких доказів понесення ним
збитків внаслідок допущеного з боку
КВЕП «Котовськтеплокомуненерго»
порушення власних грошових
зобов'язань, враховуючи причини
неналежного виконання відповідачем
власних грошових зобов'язань у вигляді
несвоєчасного отримання бюджетного
відшкодування різниці між розміром
затверджених та економічно
обґрунтованих тарифів, істотну
соціальну роль, яку відіграє
господарська діяльність відповідача, з
метою недопущення погіршення
фінансового стану КВЕП
«Котовськтеплокомуненерго» суд,
керуючись приписами ч. 3 ст. 551 ЦК
України, ч.1 ст. 233 Господарського
кодексу України, п. 3 ч.1 ст. 83 ГПК
України, вважає за правомірне зменшити
кожну із нарахованих позивачем
штрафних санкції до 1 грн. Таким чином,
на користь КВЕП
«Котовськтеплокомуненерго» підлягає
стягненню пеня в сумі 1,00 грн. та штраф в
сумі 1,00 грн.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
В свою чергу, доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, факт
існування заборгованості КВЕП
«Котовськтеплокомуненерго» перед ПАТ
„НАК „Нафтогаз України" в загальній
сумі 92 391,55 грн., яка складається із суми
збитків від інфляції в розмірі 17 305,05
грн., трьох відсотків річних в сумі 75
084,50 грн., пені в сумі 1 грн. та штрафу в
сумі 1 грн., витікає з умов укладеної між
сторонами по справі угоди, положень
чинного законодавства та
підтверджується матеріалами справи.
Доказів, спростовуючих викладене,
відповідачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України
особа, не звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання у разі відсутності у
боржника необхідних коштів. Крім того,
згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд
доходить висновку щодо необхідності
задоволення заявлених позовних вимог
частково на суму 92 391,55 грн. Таким чином,
із КВЕП «Котовськтеплокомуненерго»
слід стягнути на користь ПАТ „НАК
„Нафтогаз України" збитки від інфляції
в сумі 17 305,05 грн., три відсотки річних в
сумі 75 084,50 грн., пеню в сумі 1 грн. та
штраф в сумі 1 грн. відповідно до ст. 12
Закону України „Про засади
функціонування ринку природного газу",
ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 551, 610 - 612, 615, 617, 625,
629, 632, 662, 664, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 193, 231 -
233, ГК України, ст.ст. 1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами
та доповненнями). При цьому,
провадження у справі в частині
стягнення із КВЕП
«Котовськтеплокомуненерго» на користь
позивача суми основного боргу в
розмірі 2 080 750,62 грн. підлягає
припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України.

Судові витрати зі сплати судового
збору у повному обсязі покладаються на
відповідача відповідно до ст.ст. 44, 49
ГПК України.

Керуючись ст. 12 Закону України „Про
засади функціонування ринку
природного газу", ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549,
551, 610 - 612, 615, 617, 625, 629, 632, 662, 664, 692, 712 ЦК
України, ст.ст. 193, 231 - 233, ГК України,
ст.ст. 1, 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами
та доповненнями), ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, п. 1-1
ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 916/1017/14 в
частині позовних вимог публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» до комунального
виробничо-експлуатаційного
підприємства
«Котовськтеплокомуненерго» про
стягнення суми основного боргу в
розмірі 2 080 750,62 грн. - припинити.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з комунального
виробничо-експлуатаційного
підприємства
«Котовськтеплокомуненерго» /66300,
Одеська область, м. Котовськ, вул.
Ломоносова, 2, / на
користь публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» /01001, м.
Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6, / збитки від інфляції в сумі
17 305 грн. 05 коп. /сімнадцять тисяч триста
п'ять грн. 05 коп./, три відсотки річних в
сумі 75 084 грн. 50 коп. /сімдесят п'ять
тисяч вісімдесят чотири грн. 50 коп./,
пеню в сумі 1 грн. 00 коп. /одна грн. 00 коп./,
штраф в сумі 1 грн. 00 коп. /одна грн. 00
коп./, судовий збір в сумі 50 773 грн. 26 коп.
/п'ятдесят тисяч сімсот сімдесят три
грн. 26 коп./. Наказ видати.

4. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 85 ГПК
України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили. Апеляційна
скарга подається на рішення місцевого
господарського суду протягом десяти
днів з дня його оголошення місцевим
господарським судом. У разі якщо в
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення, зазначений строк обчислюється
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 15.05.2014р.

Суддя
С.П. Желєзна