ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2014 р.
Справа № 918/259/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Бережнюк В.В.
розглянувши справу за позовом
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Волинський
екологічний продукт"

до відповідача Фермерське
господарство "АКО"

про зобов'язання виконати умови
договору щодо поставки овочевої
продукції

За участю представників сторін:

від позивача: Шевчук В.С.

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Волинський
екологічний продукт" звернулося до
господарського суду Рівненської
області з позовом до Фермерського
господарства "АКО" про зобов'язання
виконати умови договору. Свої вимоги
обґрунтовує невиконанням відповідачем
умов Договору поставки №04/01 від 03.10.2013
р. щодо поставлення овочевої продукції
- картоплі.

Представник позивача у судових
засіданнях вимоги підтримав повністю,
просить зобов'язати відповідача
виконати умови Договору щодо поставки
картоплі.

Відповідач письмового відзиву на позов
не подав. Представник відповідача в
судові засідання не з'являвся, вимог не
заперечив. Про дату, час і місце
розгляду справи повідомлений судом
належним чином, що підтверджується
поштовими повідомленнями про вручення
кореспонденції адресату (арк.с. 18,23,37).

Суд зазначає, що відповідачу було
надано достатньо часу для реалізації
своїх процесуальних прав та обов'язків.
Відповідач не був позбавлений права
направити докази по справі поштовим
зв'язком.

Статтею 22 ГПК України встановлено
права та обов'язки сторін в судовому
процесі. Зокрема вказаною статтею
передбачено, що сторони мають право
брати участь в господарських
засіданнях. Відповідно до норм
вказаної статті сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Не забезпечивши явку свого
представника в судове засідання
відповідач не виявив бажання
скористатися наданими йому
вищевказаними нормами ГПК правами.
Крім того, ухвалами суду про
відкладення розгляду справи від 25.03.2014
р., від 10.04.2014 р. та від 16.04.2014 р. не було
визнано явку сторін в судове засідання
обов'язковою.

За таких обставин суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи відповідно до ст. 75 ГПК України
за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, повно та об'єктивно оцінивши
всі обставини справи в їх сукупності,
господарський суд прийшов до висновку,
що позов підлягає задоволенню
повністю. При цьому суд виходив з
такого.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2013 року
між Фермерським господарством "АКО"
(Постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Волинський екологічний продукт"
(Покупець) було укладено Договір
поставки №04/01 (арк.с. 7-8). Згідно з п.1.1.
Договору в порядку та на умовах,
визначених цим Договором, Постачальник
зобов'язується поставити овочеву
продукцію (надалі - Товар), а Покупець
зобов'язується прийняти цей товар та
оплачувати його на умовах, визначених
цим Договором.

Відповідно до пунктів 2.2., 2.4. Договору
Постачальник зобов'язується:
дотримуватись виконання умов даного
Договору; поставити товар належної
якості, разом із усіма документами, що
стосуються товару, та підлягають
переданню разом із товаром відповідно
до вимог чинного в Україні
законодавства; вчасно згідно прийнятих
заявок проводити поставку продукції
власним автотранспортом, дотримуючись
вимог санепідемстанції. Покупець
зобов'язується неухильно
дотримуватися умов даного договору;
оплатити вартість товару, в порядку
надходження коштів від кінцевого
споживача.

За умовами пунктів 4.2.,4.3. оплата товару
Покупцем здійснюється шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок Постачальника протягом
тридцяти днів після отримання товару.
Розрахунки за цим Договором
здійснюються у національній валюті
України через установу банку згідно із
правилами, передбаченими чинним в
Україні законодавством для
безготівкових розрахунків.

Товар вважається поставленим
Постачальником з моменту передачі
товару Покупцю. Датою поставки є дата
видачі Покупцем документу, що
підтверджує прийняття товару. Право
власності на товар переходить від
Постачальника до Покупця з моменту
підписання сторонами оформлених
належним чином документів на товар
(розділ 5 Договору).

Цей Договір вважається укладеним і
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами та скріплення
печатками сторін. Строк цього Договору
починає свій перебіг у момент,
визначений у п.10.1. цього Договору та
закінчується 31.12.2013 р. Якщо за тридцять
календарних днів до дати закінчення
Договору жодна зі сторін письмово не
повідомить іншу сторону про наміри
розірвати цей Договір, він вважається
продовженим на наступний рік на тих
самих умовах (п.п.10.1.-10.3. Договору).

Договір підписано уповноваженими
представниками сторін та скріплено
відбитками їх печаток.

На виконання умов вказаного вище
Договору позивач перерахував
відповідачу 578 400 грн. 00 коп. в рахунок
оплати овочевої продукції - картоплі у
кількості 262 910 кг. Вказане
підтверджується наявним у справі
платіжним дорученням №424 від 04.10.2013 р.
(арк.с. 29) та податковою накладною від
04.10.2013 р. (арк.с.15).

Проте відповідач свої зобов'язання
щодо поставки овочевої продукції
виконав частково. У період
жовтень-листопад 2013 року поставив
картоплю на загальну суму 215 600 грн. 00
коп. у кількості 98 000 кг. Доказом цього є
подані позивачем накладні : №15/10 від
15.10.2013 р., №16 від 16.10.2013 р., №18/10 від 18.10.2013
р., №21/10 від 21.10.2013 р. №25/10 від 25.10.2013 р. та
№04/11 від 04.11.2013 р. (арк.с. 9-14).

Таким чином станом на день розгляду
даної справи відповідачем не здійснено
поставки 164 910 кг. картоплі на загальну
суму 362 800 грн. 00 коп.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно частини 1 статті 173 ГК України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

На підставі статті 175 ГК України
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку з
одночасним обов'язком його прийняття і
підтвердженням виконання.

У відповідності до частини 1 статті 530
ЦК України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору, та
вимог Цивільного Кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Принцип належного виконання, як
правило, передбачає виконання
зобов'язання:

1) належними сторонами;

2) щодо належного предмету;

3) належним способом;

4) у належні строки (терміни):

5) у належному місці.

Згідно з частиною 2 статті 193 ГК України
кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

У відповідності до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
визначених змістом зобов'язання умов
(неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом, при цьому статтею 525 ЦК
України встановлено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частина 2 статті 218 ГК України зазначає,
що учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Доказів належного виконання
зобов'язання щодо поставки картоплі у
кількості 164 910 кг. відповідач суду не
подав.

Проаналізувавши наведені вище правові
норми та матеріали справи, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Волинський
екологічний продукт" про зобов'язання
Фермерське господарство "АКО" виконати
умови Договору поставки №04/01 від 03.10.2013
р. щодо поставлення овочевої продукції
- картоплі в кількості 164 910 кг.,
підтверджуються належними та
допустимими доказами, ґрунтуються на
законі та договорі, не спростовані
відповідачем, тому підлягають
задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України на
відповідача покладаються судові
витрати внаслідок його неправильних
дій - доведення спору до господарського
суду.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Зобов'язати Фермерське господарство
"АКО" (Рівненська область, Млинівський
район, с.Острожець, )
виконати умови Договору поставки №04/01
від 03.10.2013 р. щодо поставки Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Волинський екологічний продукт" (33014,
м.Рівне, вул.С.Бандери, 57/38, ) овочевої продукції - картоплі у
кількості 164 910 кг.

3. Стягнути з Фермерського господарства
"АКО" (Рівненська область, Млинівський
район, с.Острожець, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Волинський
екологічний продукт" (33014, м.Рівне,
вул.С.Бандери, 57/38, ) - 7 256
грн. 00 коп. витрат по сплаті судового
збору.

4. Накази видати після набрання
рішенням суду законної сили.

Суддя
Бережнюк В.В.

Повне рішення складено "19" травня 2014
року