ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2014 р.
Справа №27/133

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ввіко", адреса: 08132,
Київська область, Святошинський район,
м.Вишневе, вул. О.Вишні,1

до 1.Товариства з обмеженою
відповідальністю "Молочна Рів"єра",
адреса: 38800, Полтавська область смт.
Чутове, вул. Набережна,5

2. ТОВ "Комсомольськ-Гранит", адреса: 39800,
Полтавська область, м.Комсомольськ,
вул. Леніна, 4, к.120; 39800, Полтавська
область, м.Комсомольськ, вул. Гірників,
буд.25, кв.91.

про стягнення масла солодко-вершкового
в кількості 259,92 т.

Суддя Солодюк О.В.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідачів: 1.не з"явився, 2. не
з"явився

Суть справи: Розглядається позовна
заява про стягнення масла
солодко-вершкового в кількості 259,92 тон,
як безпідставно отриманого.

Ухвалою від 07.10.10р. провадження у справі
було зупинено.

Ухвалою суду від 14.11.13р. було поновлено
провадження у справі та призначено
розгляд справи в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 10.12.2013 р. залучено до
участі у справі іншого відповідача -
ТОВ "Комсомольськ-Гранит",
м.Комсомольськ.

Позивач заявою про зміну предмета
позову (вх. № 1498 від 06.02.14р.) просить суд
в зв"язку з непридатністю товару - масло
вершкове в розмірі 259,92 т. стягнути з
відповідача 1 вартість безпідставно
набутого майна в розмірі 2 562 500, 00 грн.

Позивач в судове засідання не з"явився.
Ухвала від 12.03.14р. повернулася до суду з
відміткою пошти: «за закінченням
терміну зберігання».

Відповідач 1 у відзиві позов не визнає,
посилаючись на те, що предметом позову
є договір поставки № 22/07-09/2 від 22.07.09р.,
сторонами якого є ТОВ «Ввіко» та ТОВ
«Комсомольськ-Граніт». Відповідач 1
вважає, що позов подано не до тієї
особи, яка повинна відповідати за даним
позовом.

Представник відповідача 1 в судове
засідання не з"явився. Ухвала від 12.03.14р.
повернулася до суду з відміткою пошти,
що за зазначеною адресою адресат не
значиться.

Відповідач 2 відзив на позов не надав, в
судове засідання не з"явився. Ухвала
від 12.03.14р., направлена відповідачеві 2
судом за адресою: вул. Леніна,4, к. 120, м.
Комсомольськ, повернулася до суду з
відміткою пошти, що по даній адресі
знаходиться жила квартира. Ухвала від
12.03.14р., направлена судом відповідачеві
2 за адресою: вул. Гірників, 25, кв. 91, м.
Комсомольськ, повернулася до суду з
відміткою пошти: «за закінченням
терміну зберігання».

Згідно п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК України. За змістом цієї норми,
зокрема, в разі якщо ухвалу у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Копії ухвал суду від 12.03.2014р. були
надіслані на адреси позивача та
відповідачів, вказані у позові. Дані
адреси відповідають місцезнаходженню
позивача та відповідачів, зазначених у
наданих позивачем копій витягів з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.
Таким чином, позивач та відповідачі
належним чином повідомлені про час,
дату та місце проведення судового
засідання.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В засіданні суду 15.04.14р. відповідно до
ст.85 ГПК України оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення оформлено та
підписано згідно ст. 84 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ввіко» (продавець)
(далі-позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Комсомольськ-Граніт» (покупець) (далі -
відповідач 2) був укладений договір
поставки № 22/07-09/2 від 22.07.09р. Даний
договір діє до 31.12.09р.

Відповідно до п. 1.1 договору продавець
зобов'язувався постачати покупцю, а
покупець зобов'язувався прийняти і
сплатити на умовах, встановлених даним
договором, масло солодко-вершкове
«Християнське» жирністю 72,5%.

Відповідно до п. 2.2 договору продавець
зобов"язувався постачати партіями весь
об'єм товару покупцю, у строк не пізніше
01.11.09р. на склад, вказаний покупцем.

Відповідно до п. 3.2 договору оплата
товару покупцем здійснюється шляхом
оплати протягом 10 днів і перерахування
100% вартості партії товару, що становить
загальною вартістю 2062500 грн. (у т.ч. ПДВ -
3 437 500 грн.), з моменту отримання
чергової партії товару.

Позивач в позові зазначає, що в період з
20.08.09р. по 09.10.09р. позивач на користь
відповідача 1 здійснив поставку, як на
склад, вказаний відповідачем 2 товар
(масло вершкове) кількістю 259,92 т. на
суму 2 562 500,00 грн., що підтверджується
товарно-транспортними накладними від
20.08.09р., 21.08.09р., 25.08.09р., 26.08.09р., 27.08.09р.,
28.08.09р., 31.08.09р., 1.09.09р., 4.09.09р., 7.09.09р., 9.10.09р.
(а.с. 8-18), які підписані та скріплені
печатками ТОВ «Молочна Рів'єра».

Позивач в позові зазначає, що
відповідач 2 відмовився підтвердити
письмово свої усні заявки на отримання
товару, відповідач 1 не погодився на
укладення договору, а інших зобов'язань
позивач перед відповідачем 1 щодо
поставки зазначеної продукції у такій
кількості не існує, а тому, позивач
вважає товар, отриманий відповідачем 1
таким, що отриманий безпідставно.

Позивач вважає, що відповідач 1 отримав
товар (масло вершкове) без правових
підстав, що змусило позивача
звернутись з даним позовом до суду в
порядку ст.ст.1212, 1213 ЦК України.

Заявою про зміну предмета позову (вх. №
1498 від 06.02.14р.) позивач просить суд
стягнути з відповідача 1 вартість
безпідставно набутого майна в розмірі 2
562 500, 00 грн.

Вивчивши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши додані докази,
суд дійшов висновку, що в позові слід
відмовити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до суду з позовними
вимогами про стягнення масла
солодко-вершкового в кількості 259,92 т. -
08.09.10р. (а.с. 2).

24.09.10р. ухвалою господарського суду
Полтавської області по справі № 18/85
порушено провадження у справі про
банкрутство стосовно ТОВ «Молочна
Рів"єра» (а.с.104).

Таким чином, позивач відповідно до ст. 14
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» №2343- ХІІ від
14.05.1992 р. (далі по тексту - Закон) є
конкурсним кредитором, оскільки його
вимоги до відповідача 1 виникли до дня
порушення провадження у справі № 18/85.

Згідно ст. 14 Закону конкурсні кредитори
за вимогами, які виникли до дня
порушення провадження у справі про
банкрутство, протягом тридцяти днів
від дня опублікування в офіційному
друкованому органі оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з
вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують.

Копії зазначених заяв та доданих до них
документів кредитори надсилають
боржнику та розпоряднику майном.

Вимоги конкурсних кредиторів, що
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, - не розглядаються і
вважаються погашеними, про що
господарський суд зазначає в ухвалі,
якою затверджує реєстр вимог
кредиторів. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.

Вимоги кредиторів, визнані боржником
або господарським судом, включаються
розпорядником майна до реєстру вимог
кредиторів.

Ухвалою господарського суду від
25.02.2011р. по справі № 18/85 (а.с.105-106)
затверджено реєстр вимог кредиторів
ТОВ «Молочна Рів'єра». З ухвали
вбачається, що позивач з вимогами до
відповідача 1 про стягнення масла
солодко-вершкового в кількості 259,92 т.
по справі № 18/85 до суду не звертався. В
ухвалі від 25.02.2011 р. зазначено, що
вимоги конкурсних кредиторів, що
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі відповідно до п. 2 ст. 14
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» не
розглядаються та вважаються
погашеними.

Таким чином, вимоги позивача до
відповідача 1 по справі № 27/133 є
безпідставними і такими, що
задоволенню не підлягають.

Враховуючи те, що доказів отримання
товару від позивача відповідачем 2
матеріали справи не містять, підстави
для стягнення 2 562 500, 00 грн. з
відповідача 2 відсутні. Судом також
враховано, що в заяві про зміну
предмета позову позивач просив суд
стягнути вартість безпідставно
набутого майна в розмірі 2 562 500, 00 грн. з
відповідача 1, якого 05.05.2011р. постановою
господарського суду по справі № 18/85
визнано банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру (а.с. 107-109).

На підставі вищенаведеного, позовні
вимоги спростовані наявними в
матеріалах справи доказами і
задоволенню не підлягають.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити.

Суддя
Солодюк О.В.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 18 квітня 2014 року.

Примітка: Рішення набирає законної
сили в порядку, встановленому cm. 85 ГПК
України та може бути оскаржене в
порядку, визначеному cm. 93 ГПК України.