ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19.05.14 № 910/9207/14. Суддя Ващенко Т.М.,
розглянувши

позовну заяву Комунального
підприємства "Київпастранс"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство
«Київпастранс» звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії.

Подана Комунальним підприємством
«Київпастранс» позовна заява про
зобов'язання вчинити дії не відповідає
вимогам розділу VIII Господарського
процесуального кодексу України, а тому
підлягає поверненню з посиланням на ст.
63 Господарського процесуального
кодексу України, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно зі ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор чи
його заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України), так і аналогічних приписів ст.
ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального
кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

В силу Правил надання послуг поштового
зв'язку, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України № 270 від
05.03.09., розрахунковий документ - (касовий
чек, розрахункова квитанція тощо)
видається відправникові з додержанням
вимог Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" і підтверджує
факт надання послуги відділенням
зв'язку.

Таким чином, належним доказом
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви та доданих до неї
документів є опис вкладень в поштовий
конверт та документ, що підтверджує
надання поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо).

Відповідно до п. 59 Правил надання
послуг поштового зв'язку, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 270 від 05.03.09., внутрішні поштові
відправлення з оголошеною цінністю з
описом вкладення подаються для
пересилання відкритими для перевірки
їх вкладення.

Крім того, пунктом 61 вказаних Правил
встановлено, що у разі приймання
внутрішніх поштових відправлень з
оголошеною цінністю з описом вкладення
бланк опису заповнюється відправником
у двох примірниках. Працівник
поштового зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
вкладається до поштового відправлення,
другий видається відправникові. На
примірнику опису, що видається
відправникові, працівник поштового
зв'язку повинен зазначити номер
поштового відправлення.

Штриховий кодовий ідентифікатор -
штрихова позначка, побудована за
певними правилами і призначена для
автоматичної ідентифікації
реєстрованих поштових відправлень (п. 2
Правил, та п. 1.3 Порядку пересилання
поштових відправлень, затверджених
наказом Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" від 12.05.06. № 211 (далі -
Порядок)).

Номер поштового відправлення,
зазначений на описі відповідає
штриховому кодовому ідентифікатору.

Згідно з п. 1.14 Порядку, за
рекомендаціями Всесвітнього поштового
союзу та відповідно до ДСТУ 3145-95 "Коди
та кодування інформації. Штрихове
кодування. Загальні вимоги" для
кодування внутрішньої пошти в
автоматизованій системі реєстрації та
контролю використовується штриховий
код 128, для кодування міжнародної пошти
штриховий код, що відповідає стандарту
S 10 ВПС. Довжина штрихового коду включає
13 символів: для внутрішніх поштових
відправлень: 1...5 - поштовий індекс
об'єкта поштового зв'язку місця
приймання поштового відправлення; 6...12 -
номер поштового відправлення; 13 -
контрольний розряд.

При цьому, саме за штриховим кодом на
офіційному сайті Українського
державного підприємства поштового
зв'язку «Укрпошта»:
http://services.ukrposhta.com/barcodesingle є можливим
дізнатися про місцезнаходження та стан
поштового відправлення, що
розшукується.

З опису вкладення, поданого позивачем
вбачається, що номер поштового
відправлення (штриховий код) становить
лише вісім символів (03581029). При цьому, за
вказаним номером поштового
відправлення його не вбачається за
можливе відстежити, оскільки восьми
символьний ідентифікатор є невірним.

Таким чином, опис вкладення, доданий
позивачем до позовної заяви не є
належним доказом надсилання
відповідачеві копії позовної заяви та
доданих до неї документів.

Сама лише ксерокопія фіскального чеку
№ 8120 від 04.03.14. не може бути доказом
направлення відповідачу копії
позовної заяви з доданими до неї
документами.

Вказану правову позицію викладено в
постановах Вищого господарського суду
України № 05-5-65/14158 від 20.08.12. та № 5023/3732/12
від 12.12.12.

При цьому, судом враховано, що вказана
ксерокопія фіскального чеку № 8120 від
04.03.14. взагалі не завірена, що є
порушенням норм ГПК України.

Вказану правову позицію викладено в
постановах Вищого господарського суду
України від 26.09.12. № 05-5-45/2793, № 5017/606/2012
від 29.05.12. та № 910/3651/13 від 28.05.13.

Дані обставини є суттєвими, оскільки
нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.11. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на
те, що заявником недотримано вимог ст.
ст. 56, 57 Господарського процесуального
кодексу України, враховуючи, що приписи
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України носять імперативний
характер, суд дійшов висновку, що
викладені обставини є підставою для
повернення позовної заяви відповідно
до ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до господарського суду
міста Києва з позовом.

Суддя
Т.М. Ващенко