ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14 травня 2014 р. Справа №
903/265/14

Суддя господарського суду
Волинської області Бондарєв С.В.,
розглянувши матеріали по справі

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ковальсько-пресове
підприємство", м. Ковель

до відповідача Закритої компанії з
обмеженою відповідальністю
"Запад-Транзіт", Польща

про стягнення 28 300 польських злотих

За участю представників сторін:

від позивача: Сорока Г.О., дов. №205 від
09.04.2014р.

від відповідача: н/з

Суть спору: Позивач- Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Ковальсько-пресове підприємство"
звернулось з позовом до відповідача-
Закритої компанії з обмеженою
відповідальністю "Запад-Транзіт" про
стягнення суми попередньої оплати,
отриманої відповідачем за контрактом
№616/4М-13 від 09.09.2013р. в розмірі 28 300
польських злотих (що в гривневому
еквіваленті становить 88 532,08грн.).

В обгрунтування позовних вимог
позивач посилався на неналежне
виконання відповідачем взятих на себе
зобов'язань по передачі оплаченого
товару позивачу у встановлений
контрактом строк.

Ухвалою суду від 24.03.2014р. порушено
провадження по справі та призначено її
до розгляду на 23.04.2014р. на 10:00год.

На виконання вимог ухвали суду
від 24.03.2014р., через канцелярію від
позивача до суду надійшов супровідний
лист №122 від 15.04.2014р. (вх. №01-29/3803/14 від
17.04.2014р.), яким він долучив до матеріалів
справи довідку ТзОВ
"Ковальсько-пресове підприємство" №121
від 15.04.2014р. про офіційний курс
польських злотих до гривні станом на
17.03.2014р. та довідку УДКСУ у м. Луцьку
Волинської області №02-17/878 від 04.04.2014р.
про зарахування судового збору до
Державного бюджету.

В судовому засіданні 23.04.2014р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав та просив задовольнити
останні в повному обсязі.

Водночас, звернувся до суду з
клопотанням №б/н від 23.04.2014р. (вх.
№01-29/3893/14) про відкладення розгляду
справи, у зв'язку з неявкою відповідача
в судове засідання та необхідністю
надання додаткових доказів по справі.

Ухвалою суду від 23.04.2014р. розгляд спору
відкладався згідно ст. 77 ГПК України з
метою повного та всебічного з'ясування
всіх обставин по справі, зважаючи на
нез'явлення відповідача в судове
засідання, неподання ним витребуваних
судом доказів та необхідністю
витребування додаткових доказів по
справі.

Крім того, зобов'язано сторін
представити суду: позивача- оригінали,
долучених до позову доказів; статут;
додаткові угоди до контракту;
відповідача- письмові пояснення
(обгрунтовані доводи та заперечення) по
суті позовних вимог; докази отримання
попередньої оплати.

28.04.2014р. через канцелярію до суду від
позивача надійшов супровідний лист №291
від 24.04.2014р. (вх. №01-29/4064/14), яким він до
матеріалів справи просив долучити
копії додаткових угод №1 від 02.10.2013р. та
№2 від 16.12.2013р. до контракту №616/4М-13 від
09.09.2013р. та статуту ТзОВ
"Ковальсько-пресове підприємство" (нова
редакція), затвердженого зборами
учасників Товариства Протоколом №52
від 06.10.2011р., зареєстрованого 04.11.2011р. за
№7000843.

08.05.2014р. від відповідача через
канцелярію до суду надійшла заява №б/н
від 08.05.2014р., в якій він повідомив про те,
що позов визнає в повному обсязі та
просить розгляд справи проводити без
участі його представника.

В судовому засіданні 14.05.2014р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав та просив задовольнити
останні в повному обсязі.

Крім того, звернувся до суду з
заявою №б/н від 14.05.2014р., в якій вказав,
що при подачі позову ним були допущені
описки в позовній заяві, а саме невірно
зазначені реквізити відповідача. Тому
просив рахувати вірними реквізити
відповідача, зазначені в додатковій
угоді №2 до контракту, а саме: Zapad-Tranzit Sp.
z.o.o. Polska 37-450 Stalowa Wola Al.Jana Pawla II 25a VAT №PL
Regon №831370676.

Представник відповідача в судове
засідання 14.05.2014р. не з'явився, хоча і
надіслав суду заяву від 08.05.2014р. про
визнання позовних вимог з проханням
розгляд справи проводити без участі
його представника.

Господарський суд, визнавши
зібрані докази достатніми для розгляду
спору за наявними в справі матеріалами
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, -

встановив:

09 вересня 2013р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Ковальсько-пресове підприємство"
(покупець) та Закритою компанією з
обмеженою відповідальністю
"Запад-Транзіт" (продавець) укладено
контракт №616/4М-13, згідно з п.1.1. якого
продавець продає, а покупець купує
товар відповідно до специфікацій, що є
невід'ємною частиною даного контракту.

Пунктами 3.2., 3.3. контракту
визначено, що датою поставки товару
рахується день оформлення вантажної
митної декларації покупцем. Термін
поставки товару визначається в
специфікаціях до контракту.

Згідно пунктів 4.1.-4.3. контракту
ціни на товар вказуються у
специфікаціях. Загальна вартість
контракту складає 44 407 польських
злотих. Валютою платежу згідно даного
контракту є польські злоти.

Пунктом 5.1. контракту сторони
погодили, що покупець проводить
попередню оплату на основі погодженої
специфікації.

У відповідності до пункту 6.1.
даного контракту, прийом і здача товару
по кількості проводиться згідно
рахунку-фактури і товаророзпорядчим
документам.

Згідно пункту 11.2., даний контракт
вступає в силу з моменту його
підписання сторонами та діє до 31.12.2013р.,
але у всякому разі до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань по даному
контракту.

Даний контракт підписано
сторонами.

Додатковою угодою №1 від 02.10.2013р.
до контракту №616/4М-13 від 09.09.2013р.
сторони доповнили розділ 3 контракту
пунктом 3.5., згідно якого: "У випадку
невиконання продавцем поставки товару
в строк, він зобов'язаний повернути
передоплату покупцю по реквізитам
згідно умов контракту".

Додатковою угодою №2 від 16.12.2013р.
до контракту №616/4М-13 від 09.09.2013р.
сторонами внесено зміни в п. 4.2. розділу
4 контракту та викладено його в
наступній редакції: "Загальна вартість
контракту складає 100 000 польських
злотих". Крім того, внесли зміни в
розділ 12 контракту: "юридична адреса
сторін" щодо реквізитів продавця.

Додатковою угодою №3 від 24.01.2014р.
до контракту №616/4М-13 від 09.09.2013р.
сторони виклали положення розділу 10
контракту в наступній редакції: "10.1.
Продавець та покупець несуть
відповідальність один перед одним за
діючими законами України.

10.2. Відповідно до положень ст. 76
Закону України "Про міжнародне
приватне право" сторони домовились, що
у разі, коли сторони не можуть дійти
згоди шляхом проведення переговорів,
будь-який спір, що виник з вказаного
контракту або у зв'язку з ним, підлягає
передачі на розгляд та кінцеве
вирішення в господарський суд
Волинської області.

10.3. Правом, що регулює вказаний
контракт є матеріальне право України".

Дані додаткові угоди підписані
сторонами.

На виконання умов даного
контракту між сторонами була підписана
специфікація №2 від 16.12.2013р., згідно
якої було визначено товар, а саме коло
70, марка сталі 16 MnCr5, в кількості 10т.,
ціна за т. 2 600,00 польських злотих, всього
на загальну суму 26 000,00 польських злотих
та коло 50, марка сталі S355J2G3, в кількості
10т., ціна за т. 2 800,00 польських злотих,
всього на загальну суму 28 000,00 польських
злотих. Загальна сума-54 000польських
злотих.

Згідно вказаної специфікації
поставка продукції здійснюється
протягом 45 календарних днів від
отримання грошових коштів на рахунок
продавця.

Як встановлено судом, 18.12.2013р.
позивач здійснив часткову передоплату
за товар, визначений в специфікації №2
від 16.12.2013р., перерахувавши на рахунок
відповідача 28 300 польських злотих, що
стверджується платіжним дорученням
від 18.12.2013р. №1196.

Проте, у передбачені
специфікацією №2 від 16.12.2013р. строки
відповідач поставку продукції на
адресу позивача не здійснив, що
спричинило звернення позивача з
позовом до суду.

Відповідно до ст.174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати в результаті дій суб'єктів, з
якими закон пов'язує настання правових
наслідків. Внаслідок дій позивача по
передоплаті товару між сторонами
виникло зобов'язання, врегульоване
ст.655 ЦК України, згідно якої одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Даний контракт предметом судових
розглядів не виступав, недійсним судом
не визнавався, сторонами розірваний не
був (доказів суду не надано).

Відповідно до ст. 173
Господарського кодексу України та ст.
509 Цивільного кодексу України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно з положеннями статті 193
Господарського кодексу України, статей
526, 527 Цивільного кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цих Кодексів, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено законом або договором,
не випливає із суті зобов'язання. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сецифікацією №2 від 16.12.2013р. до
контракту, що є невід'ємною частиною
даного контракту, сторони визначили, що
поставка продукції здійснюється
протягом 45 календарних днів від
отримання грошових коштів на рахунок
продавця.

Відповідно до ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно із статтею 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
до виконання сторонами.

У відповідності до ст. 202
Господарського кодексу України, ст. 599
Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Відповідач у заяві №б/н від 08.05.2014р.
позов в сумі 28 300 польських злотих
визнав повністю.

Згідно ч.5 ст. 78 ГПК України у разі
визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

За змістом п.1 ч.1 ст. 76 Закону
України "Про міжнародне приватне
право", суди можуть приймати до свого
провадження і розглядати будь-які
справи з іноземним елементом, зокрема,
якщо сторони передбачили своєю угодою
підсудність справи з іноземним
елементом судом України, крім випадків,
передбачених у ст. 77 цього Закону.

Отже, заборгованість (сума попередньої
оплати, отриманої відповідачем за
контрактом №616/4М-13 від 09.09.2013р.)
відповідача перед позивачем за
непоставлений товар на день розгляду
спору становить 28 300 польських злотих,
стверджується контрактом №616/4М-13 від
09.09.2013р., додатковими угодами до нього
№№1, 2, 3, специфікацією №2 від 16.12.2013р. до
контракту, платіжним дорученням від
18.12.2013р. №1196 на загальну суму 28 300,00
польських злотих (що в гривневому
еквіваленті становить 88 532,08грн.),
визнається відповідачем у заяві №б/н
від 08.05.2014р. та підлягає до стягнення з
Закритої компанії з обмеженою
відповідальністю "Запад-Транзіт" в силу
ст. 193 ГК України, згідно якої учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

У відповідності до ст. 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на, які вона посилається,
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст. 34 ГПК України).

Оскільки спір до суду доведений з вини
відповідача, витрати по сплаті
судового збору в сумі 1 827,00грн. слід
віднести на нього відповідно до ст.49
ГПК України.

Беручи до уваги викладене, керуючись
ст.ст. 173, 174, 193, 202 ГК України, ст. 509, 525, 526,
527, 599, 655, 629, 693 ЦК України, ст.ст. 33, 34, 44, 49,
82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Закритої компанії з
обмеженою відповідальністю
"Запад-Транзіт", Польща (Zapad-Tranzit Sp. z.o.o.
Polska 37-450 Stalowa Wola Al.Jana Pawla II 25a VAT №PL
Regon №831370676)

на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ковальсько-пресове
підприємство", Волинська обл.,
Ковельський р-н, м. Ковель, вул.
Варшавська, 1,

28 300 польських злотих суми попередньої
оплати та 1 827,00грн. витрат по сплаті
судового збору.

Повне рішення складено

15.05.2014р.

Суддя
С. В. Бондарєв