ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28 квітня 2014 р. Справа №
903/169/14

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Луцьк

до відповідача: LERNIX INVEST s.r.o., Praga Ceska
Republika, м. Прага Чеська Республіка

про стягнення 2 700 Євро (еквівалент 35 273
грн. 53 коп.)

Суддя Слободян П. Р.

Секретар судового засідання Коваль О.
М.

За участю представників сторін:

від позивача: н/з.

від відповідача: н/з.

Суть спору: Позивач - фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в
господарський суд з позовною заявою до
відповідача LERNIX INVEST s.r.o., Praga Ceska Republika, м.
Прага Чеська Республіка в якій просить
стягнути 2 700 Євро (еквівалент 35 273 грн. 53
коп.) за надані послуги перевезення
вантажу.

Позовну заяву обґрунтовує
невиконанням зобов'язань за договором
№ 14/11/13/01 про надання транспортних
послуг від 14.11.2013р.

До початку розгляду справи по сутті від
представника позивача надійшла заява
від 18.04.2014р. про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідач вимог суду не виконав,
уповноваженого представника в судове
засідання не направив.

Ухвали суду від 28.02.2014р., від 07.04.2014р. та
14.04.2014р. направлялись LERNIX INVEST s.r.o. за
адресою вказаною в позовній заяві
(Primatorska 296/38, Praha 818000, Ceska Republika) ухвала від
28.02.2014р. повернулась без вручення
адресату з відміткою поштового
відділення "адресат відсутній".

До повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Повернення кореспонденції
органами зв'язку з позначкою "адресат
відсутній" з урахуванням конкретних
обставин даної справи є належним
доказом виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення цим
судом певних процесуальних дій.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011 року №18 у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за наявними в ній матеріалами
відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши позовні вимоги по суті,
проаналізувавши документи додані до
позову, враховуючи фактичні обставини
справи, суд прийшов до висновку, що в
позов підлягає до задоволення,
виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 4 ГПК України
господарський суд вирішує
господарські спори на підставі
Конституції України, цього Кодексу,
інших законодавчих актів України,
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Згідно ст. 38 Закону України "Про
зовнішньоекономічну діяльність" спори,
що виникають між суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності,
іноземними суб'єктами господарської
діяльності у процесі такої діяльності
можуть розглядатися судами України, а
також за згодою сторін спору
Міжнародним комерційним арбітражним
судом та Морською арбітражною комісією
при Торгово-промисловій палаті України
та іншими органами вирішення спору,
якщо це не суперечить чинним законам
України або передбачено міжнародними
договорами України.

Відповідно до 76 Закону України "Про
міжнародне приватне право" суди можуть
приймати до свого провадження і
розглядати будь-які справи з іноземним
елементом, зокрема у випадку, якщо
сторони передбачили своєю угодою
підсудність справи з іноземним
елементом судам України, крім випадків
виключної підсудності у справах з
іноземним елементом, передбачених у
статті 77 цього Закону.

Таким чином, якщо сторони передбачили
своєю угодою підсудність справи з
іноземним елементом судам України,
крім випадків виключної підсудності
(пункт 1 частини 1 статті 76 Закону
України "Про міжнародне приватне
право") спір підлягає вирішенню в
господарських судах України з
урахуванням вимог розділу III ГПК.
(Рекомендації Вищого господарського
суду України від 09.11.2009, № 04-06/159 "Про
внесення змін та доповнень до
роз'яснення президії Вищого
господарського суду України від 31.05.2002 N
04-5/608 "Про деякі питання практики
розгляду справ за участю іноземних
підприємств і організацій"").

Згідно п.6.1. договору №14/11/13/01 сторони
погодили, що у випадку не досягнення
згоди спори передаються на вирішення
господарського суду Волинської
області, Україна.

Відповідно до п. 6.2. договору №14/11/13/01
сторони погодили, що право, яке регулює
даний договір є матеріальне та
процесуальне право України.

Згідно ст. 124 ГПК України підсудність
справ за участю іноземних суб'єктів
господарювання визначається цим
Кодексом, законом або міжнародним
договором, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України.

14 листопада 2013 року року між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (перевізник)
та Lernix Invest s.r.o. Чешська республіка
(замовник) було укладено договір
№14/11/13/01 про надання транспортних
послуг вантажним автомобілем НОМЕР_2.
Дана послуга була обумовлена
перевезенням вантажу з Туреччини м.
Ізмір до Польщі м. Єдвадне.

Згідно CMR № 682736 та №682738 перевізником
виконано усі вимоги замовника вчасно
та в повному обсязі. Відповідно до норм
міжнародних правил по перевезенню
вантажів, відсутність в CMR зауважень
підтверджує належне виконання
договірних зобов'язань перевізником.

Відповідно до виставленого рахунка
(Інвойса) №69 від 22.11.2013р. на суму 2200,00
євро станом 27.02.2014р. замовником оплату
не здійснено, всупереч пункту заявки
"порядок та термін оплати" - по прибутті
на розмитнення перед розвантаженням,
тобто згідно печаток митниці авто
22.11.2013року прибуло на розмитнення і
вантаж був розмитнений, відповідно
домовленості авто не розвантажується
доки не буде здійснено оплату за рейс.
Станом на 27.11.2013р. оплата здійснена не
була, проте 27.11.2013р. вантаж був
розвантажений, оскільки, як зазначає
позивач, заявник запевнив, що кошти вже
надіслані.

У зв'язку з несплатою коштів простій
склав 5 днів з 23.11.2013р. по 27.11.2013р.,
позивачем додатково виставлено
рахунок № 3 на суму 500 Євро за простій
автомобіля.

Відповідно до п. 3.2.6. договору №14/11/13/01
заявник повинен був провести оплату за
послуги перевезення на протязі 5-7 днів
з моменту отримання необхідних
документів, які свідчать про доставку
вантажу за місцем призначення

Відповідно до п. 4.2 договору №14/11/13/01
платежі за надані послуги здійснюються
шляхом перерахунку коштів на
розрахунковий рахунок перевізника на
протязі 5-7 банківських днів.

Згідно ст. 920 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язань,
що випливають із договору перевезення,
сторони несуть відповідальність,
встановлену за домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та закону,
інших правових актів законодавства, а
за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку, що заборгованість в сумі 2700
євро, підлягає до задоволення повністю.

Оскільки, спір до суду доведений з вини
відповідача, витрати по сплаті
судового збору, слід віднести за
рахунок останнього.

Керуючись ст.ст.173 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 509, 526, 530, 920
Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49,
82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України,

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з LERNIX INVEST s.r.o. (Primatorska 296/38, Praha
818000, Ceska Republika, ІС: 24131318, DIC: CZ 24131318) в
користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1( АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 2200 євро -
основної заборгованості, 500 євро -
заборгованості за простій автомобіля
та 1827,00грн. судового збору.

Суддя
П. Р. Слободян