ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2014 р.
Справа № 924/1360/13

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Павленка Є.В.,
розглянувши матеріали справи за
позовом публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" (далі - Банк) до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Дубнобудсервіс"
(далі - Товариство) про звернення
стягнення на предмет іпотеки,

за участі представників:

позивача: Бічукова А.В. за дов. від 13
березня 2014 року № 754,

відповідача: Вольської В.Л. за дов. від 18
квітня 2014 року,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2013 року Банк звернувся до
господарського суду Хмельницької
області з вказаним позовом,
посилаючись на те, що 17 березня 2008 року
між акціонерним комерційним
інноваційним банком "УкрСиббанк",
правонаступником якого є позивач, та
товариством з обмеженою
відповідальністю
"Хмельницькінвестбуд" був укладений
кредитний договір №
0, за умовами якого банк надав
позичальнику кредит у розмірі 1 070 000
грн. 00 коп., а останній, у свою
чергу, зобов'язався повернути банку
суму отриманого кредиту, а також
сплатити відповідну плату за
користування кредитом у вигляді
процентів, комісій, штрафних санкцій,
визначених даним договором.

На забезпечення належного виконання
кредитних зобов'язань боржника, що
випливають з цієї угоди, 17 березня 2008
року між вищезазначеними юридичними
особами було укладено договір іпотеки,
за яким товариство з обмеженою
відповідальністю
"Хмельницькінвестбуд" передало
позивачу в іпотеку належне йому на
праві власності нерухоме майно, а саме:
нежитлові приміщення загальною площею
581,0 м2 та нежиле приміщення, склад "Б"
типу ангар загальною площею 424,6 м2, які
знаходяться за адресою: місто
Хмельницький, вулиця П. Мирного, 7/1.

Проте відповідач взяте не себе
зобов'язання щодо повернення кредиту
виконував неналежним чином, у зв'язку з
чим банк звернувся до Хмельницького
міськрайонного суду з відповідним
позовом про стягнення з товариства з
обмеженою відповідальністю
"Хмельницькінвестбуд" та його
поручителя - ОСОБА_3 заборгованості за
спірним кредитним договором. Рішенням
даного суду було встановлено факт
наявності заборгованості товариства з
обмеженою відповідальністю
"Хмельницькінвестбуд" та присуджено до
стягнення з останнього на користь
банку 1 216 903 грн. 46 коп., з яких: 1 070 000
грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом,
45 169 грн. 44 коп. - заборгованість по
відсоткам за користування кредитом, 67
766 грн. 67 коп. - пеня за несвоєчасне
повернення кредиту, 1 661 грн. 08 коп. -
пеня за несвоєчасне повернення
процентів за кредитом.

У той же час, вищезазначене рішення не
було виконане товариством з обмеженою
відповідальністю
"Хмельницькінвестбуд", у зв'язку з чим
позивач у період з 30 вересня 2010 року по
30 серпня 2013 року додатково нарахував
останньому 1 138 887 грн. 71 коп. процентів
за користування кредитом, а також 78 015
грн. 75 коп. пені, нарахованої у період з
19 березня 2013 року по 11 вересня 2013
року за несвоєчасне погашення
заборгованості по сплаті
вищезазначених процентів.

Оскільки товариство з обмеженою
відповідальністю
"Хмельницькінвестбуд" не сплатило
банку вищенаведені суми
заборгованості, позивач, посилаючись
на статті 525, 526, 530, 1050, 1054 Цивільного
Кодексу України (далі - ЦК України), а
також статті 7, 33-35, 38-40 Закону України
"Про іпотеку" (далі - Закон), просив суд
звернути стягнення на предмет іпотеки,
розташований у місті Хмельницькому по
вулиці П. Мирного, 7/1, який без згоди
банку був реконструйований та
перетворений у десятиповерховий
житловий будинок на 214 квартир з
вбудованими офісними приміщеннями та
стоматологічним кабінетом.

Ухвалою господарського суду
Хмельницької області від 24 жовтня 2013
року порушено провадження у справі №
924/1360/13 та призначено її до розгляду.

Ухвалою господарського суду
Хмельницької області від 25 листопада
2013 року матеріали справи № 924/1360/13 було
передано за територіальною
підсудністю до господарського суду
Рівненської області.

За результатами автоматичного
розподілу, проведеного у
господарському суді Рівненської
області, дана справа передана на
розгляд судді Павленку Є.В.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 10 грудня 2013
року справу № 924/1360/13 було
прийнято до розгляду суддею Павленком
Є.В. та призначено її до слухання в
судовому засіданні на 25 грудня 2013 року.

Крім того, до позовної заяви Банком
було долучено заяву про забезпечення
позову від 18 жовтня 2013 року №
33-15/36602, в якій останній з метою
забезпечення позову в порядку статей 66,
67 Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК України)
просив суд накласти арешт на
десятиповерховий житловий будинок на
214 квартир з вбудованими офісними
приміщеннями та стоматологічним
кабінетом, розташований у місті
Хмельницькому по вулиці П.
Мирного, 7/1.

Статтею 66 ГПК України передбачено, що
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Відповідно до пункту 1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року №
16 "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК України,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

Оскільки позивач не довів належними та
допустимими доказами необхідності
вжиття заходів до забезпечення
пред'явленого ним позову, суд дійшов
висновку про те, що вищезазначена заява
є необґрунтованою, у зв'язку з чим в її
задоволенні слід відмовити.

Ухвалою суду від 25 грудня 2013 року
розгляд справи відкладено на 27 грудня
2013 року.

Ухвалою від 27 грудня 2013 року розгляд
справи відкладено на 10 січня 2014 року.
Вказаною ухвалою, крім іншого, з метою
з'ясування правового режиму
заставленого об'єкта нерухомості на
момент укладення спірного договору
іпотеки та на час вирішення спору, у
Реєстраційної служби Рівненського
міського управління юстиції були
витребувані відомості про власника
(власників) нежитлових приміщень
загальною площею 581 м2, нежилого
приміщення, складу "Б" типу ангар
загальною площею 424, 6 м2, а також
десятиповерхового житлового будинку
(його частин) на 214 квартир з
вбудованими офісними приміщеннями та
стоматологічним кабінетом,
розташованих у місті Хмельницькому по
вулиці П. Мирного, 7/1.

До початку призначеного судового
засідання через канцелярію суду
надійшла заява Банку про збільшення
розміру позовних вимог від 8 січня 2014
року № 33-12/345 (т. 2, а.с. 140-143), в якій
останній просив суд звернути стягнення
на десятиповерховий житловий будинок
на 214 квартир з вбудованими офісними
приміщеннями та стоматологічним
кабінетом, розташований у місті
Хмельницькому по вулиці П. Мирного, 7/1 в
рахунок погашення заборгованості
відповідача за спірним кредитним
договором у розмірі 1 281 816 грн. 79 коп.
Вказана заява прийнята судом до
розгляду.

Ухвалою від 10 січня 2014 року розгляд
справи відкладено на 21 січня 2014 року.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 21 січня 2014 року
провадження у справі № 924/1360/13 було
зупинено до закінчення розгляду
Рівненським апеляційним господарським
судом апеляційної скарги товариства з
обмеженою відповідальністю
"Хмельницькінвестбуд" на прийняту у
даній справі ухвалу господарського
суду Хмельницької області від 25
листопада 2013 року.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 18 березня 2014
року ухвалу господарського суду
Хмельницької області від 25 листопада
2013 року було залишено без змін, справу
№ 924/1360/13 повернуто до господарського
суду Рівненської області. Вказаною
постановою суду апеляційної інстанції,
крім іншого, було встановлено, що
відповідачем у даному спорі є
товариство з обмеженою
відповідальністю
"Хмельницькбудінвест", яке в процесі
розгляду справи перейменовано на
товариство з обмеженою
відповідальністю "Дубнобудсервіс".

4 квітня 2014 року з Рівненського
апеляційного господарського суду на
адресу господарського суду
Рівненської області надійшли
матеріали справи № 924/1360/13.

Ухвалою вищезазначеного місцевого
господарського суду від 7 квітня 2014
року провадження у справі було
поновлено та призначено її до розгляду
на 23 квітня 2014 року.

Оскільки під час розгляду даної справи
судом було встановлено, що квартири,
які знаходяться у спірному
десятиповерховому житловому будинку
на час вирішення даного спору
перебувають у приватній власності ряду
фізичних та юридичних осіб, вказаною
ухвалою, крім іншого, у міського
відділу Державної міграційної служби
України у Хмельницькій області та
сектору адресно-довідкової роботи
Управління Державної міграційної
служби України в Хмельницькій,
Київській, Вінницькій, Львівській,
Тернопільській, Миколаївській
областях були витребувані докази, які
містять інформацію про місце
реєстрації цих фізичних осіб для
забезпечення можливості їх залучення
до розгляду справи в якості третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору.

До початку призначеного судового
засідання через канцелярію суду
надійшли листи відділу
адресно-довідкової роботи Управління
Державної міграційної служби України в
Миколаївській, Тернопільській та
Львівській областях (т. 3, а.с. 83-89), в яких
суд було повідомлено про неможливість
встановлення адрес місця реєстрації
вищезазначених фізичних осіб. У той же
час вказані структурні підрозділи
Управління Державної міграційної
служби України у Хмельницькій,
Київській та Вінницькій областях
будь-яких відповідей на вищенаведений
запит господарського суду Рівненської
області не надали.

До початку даного судового засідання
через канцелярію суду також надійшов
відзив Товариства на позовну заяву від
22 квітня 2014 року (т. 3, а.с. 95-97), в якому
останнє просило відмовити Банку в
задоволенні його позовних вимог,
оскільки нерухоме майно, передане
останньому в іпотеку за спірним
договором іпотеки від 17 березня 2008
року, було знищене.

Представник позивача у судовому
засіданні 23 квітня 2014 року підтримав
позовні вимоги з підстав, викладених у
позовній заяві (з урахуванням заяви про
збільшення розміру позовних вимог від 8
січня 2014 року № 33-12/345), та наполягав на
їх задоволенні.

Представник Товариства проти
задоволення позову заперечив з
підстав, зазначених у відзиві на
позовну заяву від 22 квітня 2014 року.

У даному судовому засіданні
представники сторін наполягали на
розгляді справи по суті, будь-яких
клопотань про відкладення розгляду
справи та продовження строку розгляду
спору не заявляли.

Оскільки чергове відкладення розгляду
справи спричинить до виходу за межі
встановленого статтею 69 ГПК України
граничного строку вирішення спору, а
суд позбавлений можливості за власною
ініціативою відкласти розгляд даної
справи на іншу дату для встановлення
місця реєстрації фізичних осіб -
власників квартир у спірному
десятиповерховому будинку для
забезпечення можливості залучення їх
до розгляду справи в якості третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, суд дійшов
висновку про необхідність розгляду
цього спору по суті в даному судовому
засіданні.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2008 року між акціонерним
комерційним інноваційним банком
"УкрСиббанк", правонаступником якого є
позивач, та товариством з обмеженою
відповідальністю
"Хмельницькбудінвест",
правонаступником якого є Товариство,
був укладений кредитний договір №
0, за умовами якого банк відкрив
позичальнику відновлювальну кредитну
лінію в національній валюті в розмірі 1
070 000 грн. 00 коп., а останній, у свою чергу,
зобов'язався повернути банку суму
отриманих кредитних коштів, а також
сплатити відповідну плату за
користування кредитом у вигляді
процентів, комісій, штрафних санкцій,
визначених даним договором (т. 1, а.с.
18-23).

Вказаний договір підписаний
повноважними представниками його
сторін та скріплений печатками цих
суб'єктів господарювання.

На забезпечення належного виконання
кредитних зобов'язань позичальника за
вищезазначеним кредитним договором 17
березня 2008 року між акціонерним
комерційним інноваційним банком
"УкрСиббанк", правонаступником якого є
позивач, та товариством з обмеженою
відповідальністю
"Хмельницькбудінвест",
правонаступником якого є Товариство,
було укладено договір іпотеки, за яким
останнє передало банку в іпотеку
належне йому на праві власності
нерухоме майно, а саме: нежитлові
приміщення загальною площею 581,0 м2 та
нежиле приміщення, склад "Б" типу ангар
загальною площею 424,6 м2, які знаходяться
за адресою: місто Хмельницький, вулиця
П. Мирного, 7/1 (т. 1, а.с. 24-25).

Дана угода також була підписана
повноважними представниками її сторін,
скріплена печатками цих юридичних
осіб, а також посвідчена приватним
нотаріусом Хмельницького міського
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстрована в реєстрі за № 2776.

Частиною 4 статті 35 ГПК України
передбачено, що рішення суду з
цивільної справи, що набрало законної
сили, є обов'язковим для господарського
суду щодо фактів, які встановлені судом
і мають значення для вирішення спору.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 15 квітня
2013 року у справі № 2/2218/189/11 за позовом
акціонерного комерційного
інноваційного банку "УкрСиббанк"
(правонаступником якого є позивач) до
товариством з обмеженою
відповідальністю
"Хмельницькбудінвест"
(правонаступником якого є відповідач)
та ОСОБА_3, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Хмельницької
області від 16 жовтня 2013 року, вимоги
банку задоволено. Стягнуто з
відповідачів у справі в солідарному
порядку 1 969 921 грн. 07 коп.
заборгованості за спірним кредитним
договором, яка виникла станом на 8
жовтня 2012 року. Копія
вищезазначеного судового рішення, що
набрало законної сили 16 жовтня
2013 року, наявна у матеріалах даної
справи (т. 3, а.с. 137-140).

Зі змісту позовної заяви Банку
вбачається, що предметом даного позову
є вимога про звернення стягнення на
десятиповерховий житловий будинок на
214 квартир з вбудованими офісними
приміщеннями та стоматологічним
кабінетом, розташований у місті
Хмельницькому по вулиці П. Мирного, 7/1 у
зв'язку з невиконанням позичальником
умов кредитного договору від
17 березня 2008 року № 0.

Водночас судом встановлено, що
предметом іпотеки за вищезазначеним
договором іпотеки є нежитлові
приміщення загальною площею 581,0 м2 та
нежиле приміщення, склад "Б" типу ангар
загальною площею 424,6 м2, які знаходяться
за адресою: місто Хмельницький, вулиця
П. Мирного, 7/1.

З наявного у матеріалах даної справи
витягу з Реєстру прав власності на
нерухоме майно (т. 2, а.с. 54-56)
вбачається, що право приватної
власності на об'єкти нерухомості, які
були предметом спірного договору
іпотеки, а саме: нежитлові приміщення
загальною площею 581,0 м2 та нежиле
приміщення, склад "Б" типу ангар
загальною площею 424,6 м2, які знаходяться
за адресою: місто Хмельницький, вулиця
П. Мирного, 7/1, було зареєстроване за
товариством з обмеженою
відповідальністю
"Хмельницькбудінвест" на підставі
договорів купівлі-продажу від 21
березня 2007 року ВЕК № 610588 та від 21
березня 2007 року ВЕК № 610589 відповідно.

У той же час з вказаного витягу
вбачається, що за даною адресою також
зареєстрований житловий будинок з
вбудованими офісними приміщеннями та
стоматологічним кабінетом. Власниками
квартир у даній будівлі є фізичні та
юридичні особи. Слід зазначити, що
товариство з обмеженою
відповідальністю
"Хмельницькбудінвест" не входить до
переліку власників квартир у даному
будинку та не є власником вказаного
будинку вцілому.

Стаття 548 ЦК України встановлює
загальні умови забезпечення виконання
зобов'язання.

Так, частиною 1 вказаної статті
встановлено, що виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Згідно статті 575 ЦК України іпотека є
окремим видом застав. Іпотекою є
застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону та статті
572 ЦК України, іпотекою є вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Відповідно до статті 589 ЦК України у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язань, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно статті 3 Закону, у разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки,
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.

В силу положень статті 7 Закону за
рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Частиною 1 статті 33 Закону встановлено,
що у разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки. Право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

У той же час частиною 1 статті 17 Закону
встановлено, що іпотека припиняється у
разі знищення (втрати) переданої в
іпотеку будівлі (споруди), якщо
іпотекодавець не відновив її.

У судовому засіданні 23 квітня 2014 року
представник Товариства пояснив, що
об'єкт іпотеки - нежитлові приміщення
загальною площею 581,0 м2 та нежиле
приміщення, склад "Б" типу ангар
загальною площею 424,6 м2, які знаходяться
за адресою: місто Хмельницький, вулиця
П. Мирного, 7/1, були знищені. Натомість
на місці даного нерухомого майна був
збудований новий об'єкт -
десятиповерховий житловий будинок на
214 квартир з вбудованими офісними
приміщеннями та стоматологічним
кабінетом. Зазначені пояснення були
викладені і у відзиві Товариства на
позовну від 22 квітня 2014 року.

Судом встановлено, що об'єкти
нерухомості, передані в іпотеку банку
за спірним договором іпотеки, були
повністю знищені. Цей факт
підтверджується наявними у матеріалах
даної справи повідомленням
Хмельницького бюро технічної
інвентаризації від 17 квітня 2014 року №
3755/0115 (т. 3, а.с. 90), копіями погашених
технічних паспортів на нежитлові
приміщення загальною площею 581,0 м2 та
нежиле приміщення, склад "Б" типу ангар
загальною площею 424,6 м2, розташовані за
адресою: місто Хмельницький, вулиця П.
Мирного, 7/1 (т. 3, а.с. 111-118). Факт повного
знищення (знесення) нерухомого майна,
що було предметом спірного договору
іпотеки, додатково підтверджується
наявними у матеріалах даної справи
копіями листів Хмельницького бюро
технічної інвентаризації, адресованих
товариству з обмеженою
відповідальністю
"Хмельницькбудінвест" (т. 3, а.с. 127-128). Зі
змісту вказаних листів вбачається, що
розділи Реєстру прав власності на
нерухоме майно та записи про
реєстрацію права власності на предмет
іпотеки були закриті у зв'язку з повним
знищенням цієї нерухомості. Крім того,
складеним уповноваженими працівниками
Хмельницького бюро технічної
інвентаризації актом обстеження
нежитлових приміщень від 4 січня 2010
року був зафіксований факт знесення
вищезазначених будівель. Копія даного
акта також міститься у матеріалах
справи (т. 2, а.с. 129).

Слід також зазначити, що згідно
інформації, яка міститься у декларації
про готовність спірного об'єкта до
експлуатації, відповідач не є
забудовником спірного
десятиповерхового будинку, на який
Банк просив звернути стягнення. Копія
вказаної декларації також наявна у
матеріалах справи (т. 3, а.с. 98-102).

Крім того, судом встановлено, що
відповідач не є власником цього майна
або його окремої частини. Даний будинок
є новим об'єктом нерухомості, який був
збудований на місці знищеного
(знесеного) нерухомого майна, що було
предметом іпотеки. У той же час з
матеріалів справи вбачається, що
власниками вищенаведеної нерухомості
є інші юридичні особи та громадяни, що
виключає можливість здійснити заміну
відповідача у даній справі.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оскільки позивач не довів суду
належними та допустимими доказами
наявності факту перетворення об'єктів
іпотеки за спірним договором іпотеки в
десятиповерховий житловий будинок,
який є предметом даного спору,
господарський суд дійшов висновку про
безпідставність та необґрунтованість
вимог Банку, у зв'язку з чим у
задоволенні позову слід відмовити.

Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 28 квітня 2014 року

Суддя

Є.В. Павленко