ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2014 р.
Справа № 911/990/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юнітон»

до Публічного акціонерного товариства
«Факел»

про стягнення 472 115,34грн.

Суддя Горбасенко
П.В.

За участю представників:

від позивача Маліцька М.В. (дов. № 09/014
від 23.12.2013р.);

від відповідача не з'явилися.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Юнітон» (далі -
позивач) звернулося з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Факел» (далі - відповідач) про
стягнення 472 115,34грн. заборгованості, з
яких: 445 395,23грн. боргу за поставлений,
на підставі видаткових накладних № 320
від 23.01.2013р., № 1257 від 28.02.2013р., № 3156 від
17.05.2013р., № 3290 від 23.05.2013р. згідно
договору поставки № КВ-013 від 18.02.2011р.,
товар і надані послуги з порізки
металопрокату та 26 720,11грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань з оплати, отриманого
підставі видаткових накладних № 320 від
23.01.2013р., № 1257 від 28.02.2013р., № 3156 від
17.05.2013р., № 3290 від 23.05.2013р. згідно
договору поставки № КВ-013 від 18.02.2011р.,
товару та наданих послуг з порізки
металопрокату.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 26.03.2014р. порушено
провадження у справі № 911/990/14, розгляд
справи призначено на 11.04.2014р.

11.04.2014р. до канцелярії господарського
суду Київської області від
представника відповідача надійшло
клопотання про витребування письмових
доказів № 106/215 від 11.04.2014р. (вх. № 6719/14
від 11.04.2014р.), згідно якого останній
просив суд на підставі ст. 38
Господарського процесуального кодексу
України витребувати у позивача
затверджене зборами учасників
товариства Положення про дирекцію ТОВ
«Юнітон» з метою з'ясування
повноважень генерального директора
ТОВ «Юнітон» Санжаревського Ігоря
Енгельсовича на вчинення
процесуальних дій, у задоволенні якого
відмовлено судом, оскільки згідно п. 8.20.
статуту Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юнітон»,
затвердженого рішенням загальних
зборів учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю «Юнітон» №
18 від 27.10.2006р. генеральний директор діє
від імені товариства в межах,
встановлених чинним законодавством, що
свідчить про те, що генеральний
директор ТОВ «Юнітон» Санжаревський
І.Е. є уповноваженим представником
позивача у розумінні ст. 28 ГПК України.

У судовому засіданні 11.04.2014р. оголошено
перерву до 25.04.2014р.

У судовому засіданні 25.04.2014р.
представник позивача підтримав позов
повністю.

Заяв чи клопотань про застосування
позовної давності до вимог позивача
відповідачем не заявлено.

Відповідач в судове засідання 25.04.2014р.
не з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України „Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р.
передбачено, що у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідача в
судове засідання не перешкоджає
розгляду спору по суті, суд вважає за
можливе здійснити розгляд справи за
наявними в ній матеріалами відповідно
до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України за
відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

18.02.2011р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Юнітон»
(Постачальник) та Відкритим
акціонерним товариством «Факел»
(Покупець) укладено договір поставки №
КВ-013, згідно якого постачальник
зобов'язався поставити покупцю
металопродукцію (далі - товар), а
покупець - прийняти цей товар і
своєчасно здійснювати його оплату на
умовах договору.

Згідно п.п. 3.1., 3.2., 3.3. договору покупець
оплачує поставлений товар по цінам.
Вказаним у Специфікації (видаткова
накладна) на кожну партію товару. У
випадку зміни ціни постачальник
погоджує її з покупцем шляхом
підписання додатків (доповнень) до
договору. Після погодження і
підписання сторонами специфікації,
постачальник виставляє рахунок на
загальну вартість партії товару,
вказаного у специфікації, постачальник
виставляє рахунок на загальну
вартість партії товару, вказаного у
специфікації. Покупець оплачує
продукцію шляхом 50 % передоплати та 50 %
оплати протягом 5 календарних днів з
дня відвантаження.

Моментом поставки вважається дата,
вказана у видатковій накладній (п. 4.4.
договору).

Пунктом 5.3. договору сторонами
погоджено, що відвантаження товару
здійснюється за наявності довіреності
представника покупця на здійснення
отримання товару.

Відповідно до п. 6.1. договір вступає в
силу з моменту його підписання
уповноваженими представниками обох
сторін і діє до 31.12.2011р. В частині
взаєморозрахунків між сторонами
договір діє до повного виконання
зобов'язань між сторонами.

01.07.2011р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Юнітон»
(Постачальник) та Відкритим
акціонерним товариством «Факел»
(Покупець) укладено додаткову угоду до
договору № КВ-013 від 18.02.2011р., згідно
якої сторони домовились в преамбулі та
тексті укладеного договору
найменування Відкрите акціонерне
товариство «Факел» в усіх відмінках
замінити на Публічне акціонерне
товариство «Факел».

Додатковими угодами № 2 від 30.12.2011р. та
№ 4 від 18.12.2013р. дію договору поставки №
КВ-013 від 18.02.2011р. продовжено до 31.12.2014р.

Позивач на виконання п. 1.1. договору
поставки № КВ-013 від 18.02.2011р. поставив
відповідачу товар на загальну суму 528
497,73грн., що підтверджується
підписаними обома сторонами
видатковими накладними № 320 від 23.01.2013р.
на суму 386 129,73грн., № 1257 від 28.02.2013р. на
суму 1 536грн., № 3156 від 17.05.2013р. на суму 36
000грн., № 3290 від 23.05.2013р. на суму 104 832грн.
(а.с. 20-23) та довіреностями № 93 від
23.01.2013р., № 259 від 28.02.2013р., № 554 від
16.05.2013р., (а.с. 24-27), виданими ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, на отримання від ТОВ
«Юнітон» товару.

Крім того, судом встановлено, що 19.12.2013р.
відповідач повернув позивачу товар на
суму 552грн., що підтверджується
прибутковою накладною № 2659 від 19.12.2013р.
(а.с. 29).

Водночас як вбачається з наявного в
матеріалах справи акту надання послуг
№ 3156 від 17.05.2013р. (а.с. 28), підписаного та
скріпленого печатками обох сторін
договору позивач надав відповідачу
послуги з порізки металопрокату на
суму 60грн.

20.02.2014 року позивач в порядку ч. 2 ст. 530
Цивільного кодексу України звернувся
до відповідача з претензією № 25ю від
18.02.2014р. (а.с. 31), згідно якої просив
останнього в семиденний строк сплатити
445 395,23грн., включаючи 60грн. боргу за
наданні послуги з порізки
металопрокату, що підтверджується
описом вкладення у цінний лист від
20.02.2014р. та фіскальним чеком № 3544 від
20.02.2014р. (а.с. 32). Вказана вимога залишена
відповідачем без розгляду та
задоволення.

Суд встановив, що відповідач за
отриманий від позивача, на підставі
видаткових накладних № 320 від 23.01.2013р.,
№ 1257 від 28.02.2013р., № 3156 від 17.05.2013р., № 3290
від 23.05.2013р. згідно договору поставки №
КВ-013 від 18.02.2011р., товар, в порушення п.
3.3. договору та в порушення ч. 2 ст. 530 ЦК
України, розрахувався частково,
сплативши позивачеві 82 610,50грн., решту
боргу у розмірі 445 395,23грн. (528 497,73грн. +
60грн. - 552грн. - 82 610,50грн.) не сплатив, що
підтверджується актом звірки
взаєморозрахунків (а.с. 30), підписаним
та скріпленим печатками обох сторін
договору, внаслідок чого борг
відповідача перед позивачем за
поставлений на підставі видаткових
накладних № 320 від 23.01.2013р., № 1257 від
28.02.2013р., № 3156 від 17.05.2013р., № 3290 від
23.05.2013р. згідно договору поставки №
КВ-013 від 18.02.2011р., товар та надані
послуги з порізки металопрокату на
момент прийняття судового рішення
склав 445 395,23грн. (528 497,73грн. + 60грн. -
552грн. - 82 610,50грн.), що підтверджується
актом звірки взаєморозрахунків (а.с. 30),
підписаним та скріпленим печатками
обох сторін договору, довідкою ТОВ
«Юнітон» № 46-ю від 11.04.2014р. (а.с. 51),
підписаною генеральним директором та
головним бухгалтером товариства, а
також скріпленою печаткою позивача та
наявними матеріалами справи.

Предметом позову є вимоги про
стягнення 445 395,23грн. боргу за
поставлений, на підставі видаткових
накладних № 320 від 23.01.2013р., № 1257 від
28.02.2013р., № 3156 від 17.05.2013р., № 3290 від
23.05.2013р. згідно договору поставки №
КВ-013 від 18.02.2011р., товар і надані послуги
з порізки металопрокату та 26 720,11грн.
штрафу.

Суд встановив, що між сторонами виникли
правовідносини поставки та надання
послуг.

Частиною першою ст. 173 Господарського
кодексу України визначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст.
175 ГК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Пунктом першим статті 193
Господарського кодексу України та
статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства (ст. 530
ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Суд встановив, що позивач на виконання
п. 1.1. договору поставки № КВ-013 від
18.02.2011р. поставив відповідачу товар на
загальну суму 528 497,73грн., що
підтверджується підписаними обома
сторонами видатковими накладними № 320
від 23.01.2013р. на суму 386 129,73грн., № 1257 від
28.02.2013р. на суму 1 536грн., № 3156 від 17.05.2013р.
на суму 36 000грн., № 3290 від 23.05.2013р. на
суму 104 832грн. (а.с. 20-23) та довіреностями
№ 93 від 23.01.2013р., № 259 від 28.02.2013р., № 554
від 16.05.2013р., (а.с. 24-27), виданими ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, на отримання від ТОВ
«Юнітон» товару; 19.12.2013р. відповідач
повернув позивачу товар на суму 552грн.,
що підтверджується прибутковою
накладною № 2659 від 19.12.2013р. (а.с. 29); як
вбачається з наявного в матеріалах
справи акту надання послуг № 3156 від
17.05.2013р. (а.с. 28), підписаного та
скріпленого печатками обох сторін
договору позивач надав відповідачу
послуги з порізки металопрокату на
суму 60грн.; 20.02.2014 року позивач в порядку
ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України
звернувся до відповідача з претензією
№ 25ю від 18.02.2014р. (а.с. 31), згідно якої
просив останнього в семиденний строк
сплатити 445 395,23грн., включаючи 60грн.
боргу за наданні послуги з порізки
металопрокату, що підтверджується
описом вкладення у цінний лист від
20.02.2014р. та фіскальним чеком № 3544 від
20.02.2014р. (а.с. 32), яка залишена
відповідачем без розгляду та
задоволення; відповідач за отриманий
від позивача на підставі видаткових
накладних № 320 від 23.01.2013р., № 1257 від
28.02.2013р., № 3156 від 17.05.2013р., № 3290 від
23.05.2013р. згідно договору поставки №
КВ-013 від 18.02.2011р., товар, в порушення п.
3.3. договору та в порушення ч. 2 ст. 530 ЦК
України, розрахувався частково,
сплативши позивачеві 82 610,50грн., решту
боргу у розмірі 445 395,23грн. (528 497,73грн. +
60грн. - 552грн. - 82 610,50грн.) не сплатив, що
підтверджується актом звірки
взаєморозрахунків (а.с. 30), підписаним
та скріпленим печатками обох сторін
договору, внаслідок чого борг
відповідача перед позивачем за
поставлений на підставі видаткових
накладних № 320 від 23.01.2013р., № 1257 від
28.02.2013р., № 3156 від 17.05.2013р., № 3290 від
23.05.2013р. згідно договору поставки №
КВ-013 від 18.02.2011р., товар і надані послуги
з порізки металопрокату на момент
прийняття судового рішення склав 445
395,23грн. (528 497,73грн. + 60грн. - 552грн. - 82
610,50грн.), що підтверджується актом
звірки взаєморозрахунків (а.с. 30),
підписаним та скріпленим печатками
обох сторін договору та наявними
матеріалами справи.

Враховуючи те, що борг відповідача
перед позивачем на час прийняття
судового рішення не погашено, розмір
вказаного боргу відповідає фактичним
обставинам справи, вимога позивача про
стягнення 445 395,23грн. боргу за
поставлений, на підставі видаткових
накладних № 320 від 23.01.2013р., № 1257 від
28.02.2013р., № 3156 від 17.05.2013р., № 3290 від
23.05.2013р. згідно договору поставки №
КВ-013 від 18.02.2011р., товар і надані послуги
з порізки металопрокату є
обґрунтованою, підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами
і відповідно підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути
з відповідача 26 720,11грн. штрафу у
розмірі 6 % від суми невиконаного
зобов'язання на підставі п. 8.3. договору
поставки № КВ-013 від 18.02.2011р. за
порушення строків оплати поставленого
товару.

Згідно п. 8.3. договору у випадку
прострочення будь-якого з платежів по
договору, постачальник має право в
односторонньому порядку відмовитися
від поставки товару, а покупець сплачує
одноразовий штраф у розмірі 6 % від
вартості неоплаченого товару (з
урахуванням ПДВ), якщо прострочка
платежу складає більше 15 календарних
днів.

Суд встановив, що зазначені в п. 8.3.
договору поставки № КВ-013 від 18.02.2011р. 6
відсотків від суми простроченого
платежу за своєю правовою природою є
штрафом (господарсько-правовою санкцію
у зв'язку з неналежним виконанням
боржником грошового зобов'язання).

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. При цьому, штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно кваліфікуючими ознаками
штрафу є: а) можливість встановлення за
майже будь-яке порушення зобов'язання:
невиконання або неналежне виконання
(порушення умов про кількість, якість
товарів, робіт (послуг), виконання
зобов'язання неналежним способом тощо);
б) обчислення у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

У відповідності до ч. 4 ст. 213
Господарського кодексу України штраф,
як різновид неустойки, може бути
встановлений договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Отже, пеня і штраф є різновидами
неустойки.

Враховуючи те, що, відповідач не
розрахувався з позивачем за отриманий
товар протягом більше ніж 15-ти
календарних днів з моменту виникнення
обов'язку з оплати отриманого товару,
штраф у розмірі 6 % від суми
простроченого платежу (погоджений
сторонами п. 8.3. договору) у загальному
розмірі 26 720,11грн., з яких: 22 383,19грн. (6 %
від 373 053,23грн. (вартість неоплаченого
товару за видатковою накладною № 320 від
23.01.2013р. понад 15 календарних днів)),
92,16грн. (6 % від 1 536грн. (вартість
неоплаченого товару за видатковою
накладною № 3156 від 28.02.2013р. понад 15
календарних днів)), 1 080грн. (6 % від 18
000грн. (вартість неоплаченого товару за
видатковою накладною № 3290 від 17.05.2013р.
понад 15 календарних днів)), 3 164,76грн. (6 %
від 52 746грн. (вартість неоплаченого
товару за видатковою накладною № 1257
від 23.05.2013р. понад 15 календарних днів))
відповідачем на час прийняття судового
рішення не сплачено, розмір вказаного
штрафу відповідає фактичним
обставинам справи, вимога позивача про
стягнення з відповідача 26 720,11грн.
штрафу є такою, що підлягає задоволенню
судом.

Аналогічна правова позиція міститься у
постанові Верховного Суду України від
27.04.2012р. у справі № 06/5026/1052/2011 та
постанові Вищого господарського суду
України від 19.12.2012р. у справі № 5019/1287/12.

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги про стягнення 445 395,23грн.
боргу за поставлений, на підставі
видаткових накладних № 320 від 23.01.2013р.,
№ 1257 від 28.02.2013р., № 3156 від 17.05.2013р., № 3290
від 23.05.2013р. згідно договору поставки №
КВ-013 від 18.02.2011р., товар і надані послуги
з порізки металопрокату та 26 720,11грн.
штрафу є обґрунтованими,
підтверджуються наявними в матеріалах
справи доказами і відповідно
підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до статей 44, 49 ГПК України,
покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Факел» (08500, Київська обл.,
м. Фастів, Промвузол; ідентифікаційний
код 04601469) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Юнітон»
(69118, м. Запоріжжя, Комунарський район,
вул. Чубанова, буд. 1; ідентифікаційний
код 23853490) 445 395 (чотириста сорок п'ять
тисяч триста дев'яносто п'ять гривень) 23
коп. боргу за поставлений, на підставі
видаткових накладних № 320 від 23.01.2013р.,
№ 1257 від 28.02.2013р., № 3156 від 17.05.2013р., № 3290
від 23.05.2013р. згідно договору поставки №
КВ-013 від 18.02.2011р., товар і надані послуги
з порізки металопрокату, 26 720 (двадцять
шість тисяч сімсот двадцять гривень) 11
коп. штрафу та 9 442 (дев'ять тисяч
чотириста сорок дві гривні) 31 коп.
судового збору.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 29.04.2014р.

Суддя
П.В.
Горбасенко