ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

25.04.2014р.
Справа № 907/271/14

За позовом Публічного
акціонерного товариства „Банк Кредит
Дніпро", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Берег Партнер", м.
Ужгород

про стягнення загальної суми 88
868,65грн. (в тому числі сума 80 119,03грн. -
заборгованість по орендній платі, сума
5 914,06грн. - нарахована пеня та
сума 2835,56грн. - три проценти річних).

Суддя В.І. Карпинець

За участю представників сторін:

від позивача: явка на власний розсуд

від відповідача: явка на власний
розсуд

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне
товариство „Банк Кредит Дніпро",
м. Дніпропетровськ (далі - позивач)
звернулося до господарського суду з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Берег Партнер", м.
Ужгород про стягнення загальної суми
88 868,65грн. (в тому числі сума 80 119,03грн. -
заборгованість по орендній платі, сума
5 914,06грн. - нарахована пеня та
сума 2835,56грн. - три проценти річних).

Через канцелярію суду від представника
позивача надійшло письмове клопотання
від 18.04.2014р. в електронному вигляді
(вхідний номер канцелярії суду
02.5.1-14/5158/14 від 23.04.2014р.) (а.с.58-59), яким
долучено копію листа № 6/38-8874
від 29.11.2013р. про дострокове розірвання
договору №1/21-0312 від 20.03.2012р. оренди
(найму) нежитлового приміщення, копію
доказів у підтвердження обставини
надіслання 03.12.2013р. відповідачу листа №
6/38-8874 від 29.11.2013р. про
дострокове розірвання даного договору
оренди та копію акту від 13.12.2013р.
приймання об"єкту з оренди, відповідно
до договору №1/21-0312 від 20.03.2012р. оренди
(найму) нежитлового приміщення (а.с.60-65)
та надходження до матеріалів справи,
через канцелярію суду, в паперовому
вигляді письмового клопотання від
18.04.2014р. з долученими до нього
вищезазначеними документами (вхідний
номер канцелярії суду 02.5.1-14/5244/14 від
24.04.2014р.) (а.с.66-72).

Позивачем позовні вимоги
обґрунтовано з посиланням на підстави
зазначені у позовній заяві та з
посиланням на їх підтвердження
долученими до справи доказовими
матеріалами (6-10).

Представником позивача у
попередньому судовому засіданні також
було підтримано повністю позовні
вимоги з підстав зазначених у позовній
заяві та з посиланням на їх
підтвердження долученими до справи
доказовими матеріалами. Також було
зазначено про відсутність доказів
повної або часткової оплати
відповідачем заявленої до стягнення
суми, станом на день розгляду справи у
даному судовому засіданні.

Відповідач письмовий відзив на
позов з доказами в його обґрунтування
не подав та свого уповноваженого
представника для участі в судовому
засіданні не направив. Ухвала суду від
01.04.2014р. про порушення провадження у
справі №907/271/14, була надіслана
судом рекомендованим листом з
повідомленням про вручення на адресу
відповідача, зазначену позивачем у
позовній заяві: м. Ужгород,
вул. Руська, 5 та яка є ідентичною
адресі, зазначеній у долученому
позивачем до матеріалів справи витязі
з ЄДР станом на 24.03.2014р., була повернута
установою пошти на адресу
господарського суду з поміткою
„за закінченням терміну
зберігання".

Суд зазначає те, що відповідно до вимог
чинного законодавства, судом
повідомляються учасники судового
процесу про вчинення судом певних
процесуальних дій на підставі
процесуальних документів, шляхом їх
надсилання рекомендованою
кореспонденцією з повідомленням про
вручення за поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи. Примірники
повідомлень про вручення
рекомендованої кореспонденції,
повернуті органами зв'язку з
позначками "адресат вибув", "адресат
відсутній", „за закінченням терміну
зберігання" і т.п., є належними доказами
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення цим
судом певних процесуальних дій.

Також суд зазначає, що з адреси
відповідача, зазначеної позивачем у
позовній заяві: м. Ужгород, вул. Руська, 5
ухвала суду від 14.04.2014р. по справі
№907/271/14 про відкладення розгляду даної
справи на 25.04.2014р. та також дана ухвала
суду, яка була надіслана судом
відповідачеві на адресу, зазначену
відповідачем у Договорі №1/21 - 0312 від
20.03.2012р. оренди (найму) нежитлового
приміщення: м. Дніпропетровськ,
пр. К.Маркса, 58/89, на адресу суду не
поверталась, що може засвідчувати
обставину її (даної ухвали суду)
отримання відповідачем.

Слід також зазначити те, що на адресу
суду надійшов від Колективного
підприємства по ремонту складної -
побутової техніки" Ремпобуттенхніка"
лист від 18.04.2014р. за №2 (вхідний
номер канцелярії суду 02.5.1-14/5255/14
від 24.04.2014р.), яким повідомлено суд про
те, що ТОВ „Берег Партнер" ніколи не
знаходилось за адресою - м. Ужгород,
вул. Руська, 5 та є незрозумілим, яким
чином дане товариство було
зареєстровано за даною адресою та у
підтвердження відсутності ТОВ „Берег
Партнер" за юридичною адресою
місцезнаходження - м.
Ужгород, вул. Руська, 5 додатково подано
витяг Державного реєстратора з ЄДРЮО
та ФОП (73-78).

Вищезазначені обставини свідчать про
належне виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення судом
певних процесуальних дій по даній
справі.

За вищенаведених обставин, судом
вжито достатніх заходів щодо
повідомлення учасників судового
процесу (в тому числі і відповідача) про
вчинення вищезазначених процесуальних
дій по даній справі, а тому спір по
даній справі у даному судовому
засіданні вирішується, з урахуванням
вимог ч.1 ст.69 ГПК України, на підставі
наявних у справі матеріалів в порядку
ст. 75 ГПК України.

Розгляд справи відкладався
відповідно до вимог ст. 77 ГПК України.

Суд зазначає, що оскільки, як було
зазначено вище, юридичною адресою
місцезнаходження ТОВ „Берег Партнер"
є м. Ужгород, вул. Руська, 5, тому, з
урахуванням вимог абз.2 ст.15 ГПК
України, даній спір розглядається
судом за місцезнаходженням
відповідача.

Дослідивши та проаналізувавши наявні у
справі доказові матеріали, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним
товариством „Банк Кредит Дніпро",
м. Дніпропетровськ, як
Орендодавцем (далі - позивачем) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю „Берег Партнер", м.
Ужгород, як Орендарем (далі -
відповідачем) було укладено Договір
№1/21-0312 від 20.03.2012р. оренди (найму) не
житлового приміщення (далі - Договір,
а.с.21-26).

На підставі даного Договору позивачем
було передано, а відповідачем прийнято
у строкове платне користування
нерухоме майно - нежитлове приміщення,
а саме: Будівлі та споруди, що
складаються з №1,1/1 контора, тамбур
загальною площею 32,3 кв.м., №4 -
наливно-розливна база загальною площею
17,5кв.м, №5 - склад солідолу
загальною площею 74 кв.м., №22-30
резервуари, №40-44, 62-64 - цистерни,
№46-50, 70-71 - огорожа, №І - вимощення, №65 -
навіс, №66 - гараж, №2 -
операторська, №3 - підвал, №45 -
вбиральня, №ІІ - паливно -розливна
платформа, №51-57 - бензоколонки, №67 -
пожежний резервуар, №68 -
навіс, №69 - щитова, які розташовані за
адресою Дніпропетровська область,
м. Павлоград, вул.
Дніпровська,334а, що підтверджується
Актом від 20.03.2012р. приймання - передачі
об"єкта оренди, який наявний у
матеріалах справи (а.с.27).

Відповідно до вимог п.1.1 Договору
вартість об"єкту переданого в оренду
становить 1 456 440,00грн..

Розділом 3 Договору встановлено права
та обов"язки орендаря. Зокрема,
зобов"язання відповідача, як орендаря,
визначено п.3.2 Договору, серед яких:
зобов"язання сплачувати орендну плату
щомісячно не пізніше 05 числа місяця,
вносити щомісячну орендну плату шляхом
її перерахування на рахунок
орендодавця за поточний місяць,
незалежно від результату ведення ним
фінансово-господарської діяльності.

Спір між сторонами виник з
приводу невиконання відповідачем
зобов"язань по своєчасній та в повному
розмірі сплаті орендної плати за
Договором №1/21-0312 від 20.03.2012р.
оренди (найму) не житлового приміщення
за період оренди з 01.10.2012р.
по 01.03.2013р. у розмірі 80 119,03грн., що
підтверджується матеріалами справи, з
урахуванням частково сплачених сум
(28).

Суд зазначає, що об"єкт оренди
було прийнято позивачем відповідно до
Акту від 13.12.2013р. приймання
об"єкту з оренди, який наявний у
матеріалах справи (71), з урахування
письмового звернення позивача до
відповідача про дострокове розірвання
Договору №1/21-0312 від 20.03.2012р. оренди
(найму) нежитлового приміщення, що
підтверджується листом № 6/38-8874 від
29.11.2013р., який було надіслано поштовим
описом від 03.12.2013р. вкладення цінний
лист та відповідно до поштової
квитанції від 03.12.2013р. (67-70).

Суд зазначає, що позивачем також
вживалися заходи щодо можливості
погашення відповідачем наявної суми
боргу по орендній платі, шляхом
надсилання відповідачеві, як 03.12.2013р.,
так і повторно 11.01.2014р., претензії
від 29.11.2013р. №6/11-8873, що
підтверджується матеріалами справи
(а.с.14-19, 44-45).

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Також необхідність виконання
взятого на себе зобов"язання
передбачена вимогами ст.530 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до вимог ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлене
договором або законом.

У відповідності до вимог ст. 610 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) та відповідно до
вимог п.1 ст.625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Суд зазначає, що у матеріалах справи
відсутні докази, які б засвідчували
факт погашення відповідачем перед
позивачем, станом на день вирішення
судом по суті даного спору, наявної
заборгованості по орендній платі у
загальній сумі 80
119,03грн..

Оскільки, як було зазначено вище, у
відповідача наявна перед позивачем
заборгованість по орендній платі у
загальній сумі 80 119,03грн., тому, з
урахуванням вищезазначених норм ЦК
України та ГК України, позовні вимоги у
даній частині позову є такими, що
належним чином позивачем відповідно
до вимог ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України
обґрунтовані та підтверджені
матеріалами справи та фактичними
обставинами, не спростовані
відповідачем, а тому позовні вимоги у
даній частині позову підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Вимогами п.1 ст.546 ЦК України
передбачено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком та у ст.549 цього
ж Кодексу наведено поняття неустойки
(штрафу, пені) та штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання (п.1 ст.549 ЦК України) та
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (п.2
ст.549 ЦК України).

Відповідно вимог п.2 ст. 551 ЦК
України передбачено, що розмір
неустойки (штрафу, пені),
встановлюється Договором.

Пунктом 7.2 Договору сторони, зокрема,
обумовили, що у випадку несвоєчасного,
або не в повному обсязі внесення
орендної плати Орендар сплачує
Орендодавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, яка діяла за період,
нарахування пені від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення.

Відповідно до вимог п.6 ст. 232
Господарського кодексу України
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

За вищенаведених обставин, є
правомірним, відповідно до
вимог п.7.2 Договору, з урахуванням
вимог п.6 ст. 232 ГК України, додаткове
нарахування відповідачеві пені у сумі
5 914,06грн., у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від кожної простроченої
суми невиконаного зобов"язання по
орендній платі, відповідно до
розрахунку суми пені, який перевірено
судом (а.с.29-34), а тому дана сума
підлягає стягненню з відповідача у
примусовому порядку на користь
позивача.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

У зв"язку з вищенаведеною нормою, є
правомірним нарахування позивачем
відповідачеві трьох процентів річних у
сумі 2 835,56грн., яка зазначена у позовній
заяві, та обґрунтований розрахунок
якої наведено у розрахунку трьох
процентів річних та який перевірено
судом (а.с.35-43), а тому дана сума також
підлягає стягненню з відповідача у
примусовому порядку на користь
позивача.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, суд
покладає на відповідача відшкодування
на користь позивача понесених витрат
по оплаті судового збору у сумі 1 827,00
грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 193, 232 п.6 Господарського кодексу
України, ст.ст. 525, 526, 530, 546 п.1, 549 п. 1 та п.2,
551 п.2, 610, 625 ч.2 Цивільного
кодексу України та ст.ст. 4, 22, 32, 33, 34, 43, 44,
49, 69, 75, 77, 82 - 85, 115, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Берег Партнер"
/м. Ужгород, вул. Руська,5, / на користь Публічного
акціонерного товариства „Банк Кредит
Дніпро" /м. Дніпропетровськ, вул. Леніна,
17, / загальну суму 88
868,65грн. (в тому числі
сума 80 119,03грн. - заборгованість по
орендній платі, сума 5 914,06грн. -
нарахована пеня та сума 2 835,56грн. - три
проценти річних) та суму 1 827,00 грн. у
відшкодування витрат по сплаченому
судовому збору.

Видати наказ.

3. Рішення суду набирає законної сили в
порядку встановленому відповідно до
ст.85 ГПК України та може бути оскаржено
в порядку та строки, передбачені
вимогами ст. 93 ГПК України.

Суддя
В.І. Карпинець