ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2014
Справа № 917/388/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бовітус", вул. 40-річчя
Жовтня, 29, м. Кременчук, 39617

до Публічного акціонерного товариства
"Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5,
м. Полтава, 36022

про стягнення 1 904 572,40 грн.

Суддя Ківшик О.В.

Представники :

від позивача: Пасюк В.В., довіреність №7
від 24.02.2014 р., паспорт серії НОМЕР_1,
виданий Кременчуцьким РВ УМВС України
в Полтавській області 27.01.1998 р.;

від відповідача: Червона О.В.,
довіреність №01-11/4179 від 03.04.2014р.,
паспорт серії НОМЕР_2, Автозаводським
РВ УМВС України в Полтавській області 15
10.2008 р.;

Ставицька І.Б., довіреність № 01-11/9609 від
22.08.2013 р., паспорт серії НОМЕР_3, виданий
Полтавським РВ ПМУ УМВС України в
Полтавській області 05.12.2000 р..

У судовому засіданні 08.04.2014 р. в порядку
ст. 77 ГПК України оголошено перерву до
23.04.2014 р. до 10 год. 30 хв. з огляду на
невиконання відповідачем вимог суду та
з метою надання відповідачеві
можливості відреагувати на заяву
позивача про збільшення розміру
позовних вимог.

У судовому засіданні 23.04.2014 р. в порядку
ст. 77 ГПК України оголошено перерву до
05.05.2014 р. до 13 год. 30 хв. в реагування на
заявлене представником відповідача
клопотання про відкладення розгляду
справи для надання відповідачем
додаткових доказів.

05.05.2014 р. у судовому засіданні
відповідно до ст. 85 ГПК України
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення, залучено її до
матеріалів справи та повідомлено про
термін виготовлення повного тексту
судового рішення.

Суть спору : розглядається позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бовітус" про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства "Полтаваобленерго" 1 904 572,40
грн. заборгованості, що виникла
внаслідок неналежного виконання
останнім умов укладеного 01.02.2010 р. між
сторонами договору № 37 послуги
постачання технічної води, з яких : 1 876
536,06 грн. основний борг за поставлену
технічну воду у грудні 2013 року та
січні-лютому 2014 року, 5 011,93 грн. три
проценти річних, 1 306,03 грн. інфляційні
втрати, 21 718,38 грн. пеня.

Позивач надав суду заяву № 37 від 02.04.2014
р. (вх. № 4354 від 03.04.2014 р.) про збільшення
розміру позовних вимог, відповідно до
якої просить суд стягнути з
відповідача 2 507 635,05 грн.
заборгованості, що виникла внаслідок
неналежного виконання останнім умов
укладеного 01.02.2010 р. між сторонами
договору № 37 послуги постачання
технічної води, з яких : 2 464 598,64 грн.
основний борг за поставлену технічну
воду у грудні 2013 року та січні-березні
2014 року, 7 089,81 грн. три проценти річних, 5
224,12 грн. інфляційні втрати, 30 722,48 грн.
пеня.

За приписами ст. 22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог за
умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог.

Суд приймає дану заяву до розгляду в
даному позовному провадженні як таку,
що подана відповідно до чинних
процесуальних норм. Спір розглядається
в межах предмету спору в редакції заяви
№ 37 від 02.04.2014 р. (вх. № 4354 від 03.04.2014 р.)
про збільшення розміру позовних вимог.

Позивач надав суду заяву № 41 від 05.05.2014
р. (вх. № 5708 від 05.05.2014 р.) про зміну
розміру позовних вимог, відповідно до
якого просить суд стягнути з
відповідача 1 930 796,37 грн.
заборгованості, що виникла внаслідок
неналежного виконання останнім умов
укладеного 01.02.2010 р. між сторонами
договору № 37 послуги постачання
технічної води, з яких : 1 811 584,18 грн.
основний борг за поставлену технічну
воду у січні-березні 2014 року, 12 459,49 грн.
три проценти річних, 46 507,90 грн.
інфляційні втрати, 60 244,80 грн. пеня. В
обґрунтування підстав подання цієї
заяви останній посилається на
отримання Товариством з обмеженою
відповідальністю "Бовітус" 15.04.2014 р.
заяв Публічного акціонерного
товариства "Полтаваобленерго" про
зарахування зустрічних однорідних
вимог № 01-9/4616 від 10.04.2014 р. № 01-9/4613 від
10.04.2014 р..

За приписами ст. 22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог за
умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог.

Суд розцінює дану заяву як фактичне
зменшення розміру позовних вимог та
приймає її до розгляду в даному
позовному провадженні як таку, що
подана відповідно до чинних
процесуальних норм. Спір розглядається
в межах предмету спору в редакції заяви
№ 41 від 05.05.2014 р. (вх. № 5708 від 05.05.2014 р.)
про зміну розміру позовних вимог.

Відповідач надав суду :

- відзив від 23.04.2014 р. (вх. № 5313 від 23.04.2014
р., а.с. 64-68), за мотивами якого проти
позову заперечує та просить припинити
провадження у справі відповідно до п. 1-1
ст. 80 ГПК України в частині стягнення
основного боргу за технічну воду за
грудень 2013 року в сумі 653 014,46 грн. та
відмовити в іншій частині позовних
вимог. В обґрунтування цього останній
посилається на припинення
зобов'язання, що частково складає ціну
позову у даній справі у вказаній вище
сумі, з огляду на зарахуванням ним
зустрічних однорідних вимог за заявою
№ 01-9/4616 від 10.04.2014 р., в тому числі :
зобов'язання Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бовітус" перед
Публічним акціонерним товариством
"Полтаваобленерго" за договором № 683
від 31.03.2014 р. відступлення права вимоги
(укладений між Комунальним
підприємством "Кременчукводоканал" та
Публічним акціонерним товариством
"Полтаваобленерго") на суму 271 837,72 грн.
та зобов'язання Публічного
акціонерного товариства
"Полтаваобленерго" перед Товариством з
обмеженою відповідальністю "Бовітус"
за договором № 37 від 01.02.2010 р., та
зарахуванням ним зустрічних
однорідних вимог за заявою № 01-9/4613 від
10.04.2014 р., в тому числі : зобов'язання
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бовітус" перед
Публічним акціонерним товариством
"Полтаваобленерго" за договором № 684
від 31.03.2014 р. відступлення права вимоги
(укладений між Комунальним
підприємством "Кременчукводоканал" та
Публічним акціонерним товариством
"Полтаваобленерго") на суму 381 176,74 грн.
та зобов'язання Публічного
акціонерного товариства
"Полтаваобленерго" перед Товариством з
обмеженою відповідальністю "Бовітус"
за договором № 37 від 01.02.2010 р..

Суд клопотання відповідача про
припинення провадження у справі
відхиляє за обґрунтуванням, наведеним
у мотивувальній частині даного
рішення;

- пояснення-клопотання № 01-11/5477 від
29.04.2014 р. (вх. № 5653 від 29.04.2014 р., а.с. 94-99),
відповідно до якого надає примірний
контррозрахунок ціни позову та просить
суд зменшити розмір штрафних санкцій
до 1 000,00 грн..

Суд клопотання відповідача про
зменшення розміру штрафних санкцій у
справі відхиляє за обґрунтуванням,
наведеним у мотивувальній частині
даного рішення;

- заяву вх. № 5749 від 05.05.2014 р. про
виправлення описки в ухвалі суду від
07.03.2014 р. у зазначенні назви
відповідача.

Суд клопотання відповідача про
виправлення описки задовольняє за
обґрунтуванням, наведеним у
мотивувальній частині даного рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши надані документальні
докази, суд,

встановив :

01.02.2010 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Бовітус" (виконавець)
та Відкритим акціонерним товариством
"Полтаваобленерго" (споживач, на момент
розгляду даної справи назва останнього
змінена на Публічне акціонерне
товариство "Полтаваобленерго" у зв'язку
з необхідністю приведення у
відповідність до норм Закону України
"Про акціонерні товариства", державна
реєстрація даних змін до установчих
документів останнього проведена) було
укладено договір № 37 послуги
постачання технічної води (а.с. 12-15, далі
- Договір № 37 на послуги постачання
технічної води), відповідно до якого
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Бовітус" (виконавець)
зобов'язувалася надати споживачеві
послуги постачання технічної води, а
Публічне акціонерне товариство
"Полтаваобленерго" (споживач)
зобов'язувалося розраховуватися за
вищезазначені послуги на умовах, які
визначені цим договором та чинним
законодавством.

01.05.2013 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Бовітус" та
Публічним акціонерним товариством
"Полтаваобленерго" було укладено
додаткову угоду до Договору № 37 на
послуги постачання технічної води (а.с.
16).

При цьому сторони Договору № 37 на
послуги постачання технічної води з
урахуванням додаткової угоди від 01.05.2013
р., узгодили, зокрема, наступне :

- розрахунковим періодом оплати послуг
постачання технічної води є один
умовний місяць: з 24 по 24. Споживач
розраховується за споживання послуг на
протязі п'яти банківських днів після
вручення виконавцем рахунку,
податкової накладної та акту
прийому-передачі технічної води.
Відлік простроченого платежу
починається з наступного дня після
закінчення цього терміну. У випадку
прострочення оплати за кожен день
прострочки нараховується пеня (п. 3.1
Договору № 37 на послуги постачання
технічної води);

- облік кількості води, що подається
виконавцем та використовується
споживачем, на кожному вводі
визначається приладами обліку з
погрішністю вимірювання не вище 1,5 % з
глибиною погодинного архівування та
архівом не менше 840 годин. Споживач
зобов'язаний мати працюючи прилади
обліку (п. 3.2, п. 3.3 Договору № 37 на
послуги постачання технічної води);

- споживач розраховується з виконавцем
в грошовій формі по договірному тарифу.
Зміна договірного тарифу здійснюється
після узгодження його розміру із
споживачем з моменту підписання угоди
про його зміну. Тариф на постачання
технічної води складає 2,03 за 1 м.куб. в
т.ч. ПДВ. До складу тарифу на постачання
технічної води входить вартість її
транспортування по трубопроводам КП
"Кременчукводоканал" (п. 3.6 Договору № 37
на послуги постачання технічної води в
редакції додаткової угоди від 01.05.2013 р.);

- споживач зобов'язаний своєчасно в
п'ятиденний термін після вручення
рахунку виконавцем, оплачувати надані
йому послуги (пп. 4.4.1 Договору № 37 на
послуги постачання технічної води);

- у разі несвоєчасного виконання умов
оплати споживач сплачує виконавцю пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
національного банку України від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочки (п. 5.2 Договору № 37 на
послуги постачання технічної води);

- даний договір набирає чинності з
моменту підписання його сторонами та
діє до 31 грудня 2010р.. Договір вважається
пролонгованим на кожний наступний рік,
якщо за місяць до закінчення строку
його дії про припинення дії договору не
буде письмово заявлено однією із
сторін (п. 6.1 Договору № 37 на послуги
постачання технічної води).

За даними сторін, Договір № 37 на
послуги постачання технічної води
пролонгований відповідно до його п. 6.1
та діє на момент вирішення даного
спору.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Бовітус" на
виконання умов Договору № 37 на послуги
постачання технічної води протягом
періоду з 24.11.2013 р. по 24.03.2014 р. було
надано послуги з постачання технічної
води у кількості 1 214 088 куб.м. загальною
вартістю 2 464 598,64 грн..

Дана обставина підтверджується :

- актом здачі-прийняття робіт (надання
послуг) № ОУ- 000088 від 25.12.2013 р. на суму 653
014,46 грн. (а.с. 18), який підписаний
представниками сторін та скріплений
печатками сторін,

- надісланими позивачем в дотримання
умов Договору № 37 на послуги
постачання технічної води
відповідачеві листом № 27 від 27.02.2014 р.
(а.с. 32) актом здачі-прийняття робіт
(надання послуг) за період з 25.12.2013 р. по
24.01.2014 р. включно № ОУ-00004 від 27.01.2014 р. на
суму 639 955,47 грн. (а.с. 22), актом
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
за період з 25.01.2014 р. по 21.02.2014 р. включно
№ ОУ-000084 від 24.02.2014 р. на суму 583 566,13 грн.
(а.с. 26). Направлення вказаної
кореспонденції підтверджується описом
вкладення ф № 107 від 27.02.2014 р. та чеком
Укрпошти № 2749 від 27.02.2014 р. (а.с. 33);

- надісланим позивачем в дотримання
умов Договору № 37 на послуги
постачання технічної води
відповідачеві актом здачі-прийняття
робіт (надання послуг) за період з 22.02.2014
р. по 24.03.2014 р. включно № ОУ-00008 від 25.03.2014
р. на суму 588 062,58 грн. (а.с. 44). Направлення
вказаної кореспонденції
підтверджується описом вкладення ф №
107 від 26.03.2014 р. та чеком Укрпошти № 5174
від 26.03.2014 р. (а.с. 46, 47).

Позивачем також було пред'явлено
відповідачеві рахунки-фактури для
оплати наданих послуг, а саме:

- рахунок-фактура № СФ-000088 від 25.12.2013 р.
(а.с. 17), рахунок-фактура № СФ-0000004 від
27.01.2014 р. (а.с. 21), рахунок-фактура №
СФ-0000008 від 24.02.2014 р. (а.с. 25), що надіслані
листом № 27 від 27.02.2014 р. (а.с. 32).
Направлення вказаної кореспонденції
підтверджується описом вкладення ф №
107 від 27.02.2014 р. та чеком Укрпошти № 2749
від 27.02.2014 р. (а.с. 33);

- рахунок-фактура № СФ-0000018 від 25.03.2014 р.
(а.с. 45), що надісланий 26.03.2014 р..
Направлення вказаної кореспонденції
підтверджується описом вкладення ф №
107 та чеком Укрпошти № 5174 від вказаної
дати (а.с. 46, 47).

Кількість технічної води, що
подавалася виконавцем та
використовувалася споживачем, також
підтверджується факсограмами філії
Кременчуцької ТЕЦ та звітами про
обсяги (а.с. 19, 20, 23, 24, 27, 28, 48, 49).

За даними позивача в порушення умов
Договору відповідачем не проведено
оплату вартості отриманої технічної
води.

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся до суду з позовом (в
редакції заяви позивача № 41 від 05.05.2014
р. (вх. № 5708 від 05.05.2014 р.) про зміну
розміру позовних вимог) про стягнення з
відповідача 1 930 796,37 грн.
заборгованості, що виникла внаслідок
неналежного виконання останнім умов
укладеного 01.02.2010 р. між сторонами
договору № 37 послуги постачання
технічної води, з яких : 1 811 584,18 грн.
основний борг за поставлену технічну
воду у січні-березні 2014 року, 12 459,49 грн.
три проценти річних, 46 507,90 грн.
інфляційні втрати, 60 244,80 грн. пеня.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Правочин за приписами ст. 204 Цивільного
кодексу України є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Положеннями статей 627, 628 Цивільного
кодексу України визначено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України,
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином та в установлений строк,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається. Статтею
193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору. Не
допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом.

Враховуючи правову природу укладеного
договору, кореспондуючи права та
обов'язки його сторін, суд дійшов
висновку, що оцінка правомірності
заявлених вимог має здійснюватись з
урахуванням приписів законодавства,
які регламентують правовідносини з
договору про надання послуг.

Статтею 901 Цивільного кодексу України
визначено, що за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частиною першою ст. 530 Цивільного
кодексу України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк. Зобов'язання припиняється,
зокрема, виконанням, проведеним
належним чином, або зарахуванням
зустрічних однорідних вимог, строк
виконання яких настав, а також вимог,
строк виконання яких не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги (ст. 599, ст. 601 Цивільного кодексу
України).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач протягом періоду з 24.11.2013 р. по
24.03.2014 р. включно належним чином виконав
зобов'язання за вищезазначеним
Договором № 37 на послуги постачання
технічної води. Відповідач в порушення
прийнятих на себе зобов'язань за
Договором № 37 на послуги постачання
технічної води та приписів ст. 903
Цивільного кодексу України надані
послуги не оплатив, заборгованість
останнього складає (з урахуванням
частково припинення зобов'язання
шляхом зарахування зустрічних
однорідних вимог на суму 653 014,45 грн. та
відповідного зменшення позивачем
розміру позовних вимог в частині
пред'явленої до стягнення суми
основного боргу) 1 811 584,18 грн..

Дана обставина відповідачем не
спростована.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання
зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549
Цивільного кодексу України та ст. 199
Господарського кодексу України, є
неустойка (штраф, пеня), розмір якої
визначається відповідно до умов
договору, що не суперечать чинному
законодавству України. Відповідно до
ст. 230 Господарського кодексу України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231
Господарського кодексу України
визначено, що у разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).
Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою НБУ, за увесь час
користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором (п. 6 ст. 231
Господарського кодексу України).

Пунктом 5.2 Договору № 37 на послуги
постачання технічної води сторони
визначили, що у разі несвоєчасного
виконання умов оплати споживач сплачує
виконавцю пеню в розмірі подвійної
облікової ставки національного банку
України від суми простроченого платежу
за кожний день прострочки.

Згідно статті 3 Закону України № 543/96-ВР
від 22.11.1996 р. "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" (із змінами та
доповненнями) розмір пені за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань не повинен перевищувати
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який нараховувалась
пеня.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого
позивачем розрахунку в частині
позовних вимог щодо стягнення з
відповідача 60 244,80 грн. пені, 46 507,90 грн.
інфляційних втрат та 12 459,49 грн. 3%
річних, суд прийшов до висновку, що
вимоги позивача є правомірними
частково, а саме :

- пеня в загальній сумі 42 679,98 грн., в тому
числі за несвоєчасну оплату вартості
послуг за актом здачі-прийняття робіт
(надання послуг) № ОУ-000088 від 25.12.2013 р. -
в сумі 7 675,16 грн. за період з 14.03.2014 р. по
15.04.2014 р., за актом здачі-прийняття робіт
(надання послуг) № ОУ-00004 від 27.01.2014 р. та
актом здачі-прийняття робіт (надання
послуг) № ОУ-00008 від 24.02.2014 р. - в сумі 27
319,73 грн. за період з 14.03.2014 р. по 05.05.2014 р.,
за актом здачі-прийняття робіт (надання
послуг) № ОУ-00008 від 25.03.2014 р. - в сумі 7
685,09 грн. за період з 19.04.2014 р. по 05.05.2014 р.,

- інфляційні втрати у загальній сумі 41
283,80 грн., в тому числі за несвоєчасну
оплату вартості послуг за актом
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ ОУ-000088 від 25.12.2013 р. - в сумі 14 366,32 грн.
за період з 14.03.2014 р. по 15.04.2014 р., за актом
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ ОУ-00004 від 27.01.2014 р. та актом
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ ОУ-00008 від 24.02.2014 р. - в сумі 26 917,48 грн.
за період з 14.03.2014 р. по 05.05.2014 р.,

- 3% річних у загальній сумі 8 406,07
грн., в тому числі за несвоєчасну оплату
вартості послуг за актом
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ ОУ-000088 від 25.12.2013 р. - в сумі 1 771,19 грн.
за період з 14.03.2014 р. по 15.04.2014 р., за актом
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ ОУ-00004 від 27.01.2014 р. та актом
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ ОУ-00008 від 24.02.2014 р. - в сумі 5 329,86 грн. за
період з 14.03.2014 р. по 05.05.2014 р., за актом
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ ОУ-00008 від 25.03.2014 р. - в сумі 1 305,02 грн.
за період з 19.04.2014 р. по 05.05.2014 р.,

з огляду на невірне визначення
останнім дати порушення виконання
відповідачем зобов'язання з оплати
вартості послуг, а тому підлягають
задоволенню саме в цій частині
(розрахунок суми пені здійснено за
допомогою калькулятору підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій
"Ліга:Еліт 8.1.5" та залучено до
матеріалів справи). Перерахунок
зроблено в межах розміру заявлених
позовних вимог.

При визначенні періоду обрахування сум
пені, інфляційних втрат та 3% річних
судом враховано той факт, що у п. 3.1 та у
пп. 4.4.1 Договору № 37 на послуги
постачання технічної води сторони
визначили, що для оплати строк
визначається у банківських днях з
моменту вручення виконавцем рахунку,
податкової накладної та акту
прийому-передачі технічної води,
споживач зобов'язується оплачувати
надані йому послуги в п'ятиденний
термін після вручення йому рахунку,
приписи глави 18 Цивільного кодексу
України, Наказу Міністерства
інфраструктури України № 958 від 28.11.2013
р. "Про затвердження Нормативів і
нормативних строків пересилання
поштових відправлень" (зареєстрований
в Міністерстві юстиції України 28 січня
2014 р. за № 173/24950).

Посилання відповідача в заперечення
проти позову на той факт, що акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ ОУ-00004 від 27.01.2014 р., № ОУ-00008 від 24.02.2014
р. та № ОУ-00008 від 25.03.2014 р. не підписані
ним як споживачем, а тому не можуть бути
належним доказом на підтвердження
отримання результатів послуг, судом як
правомірні не оцінюються, оскільки :

- матеріалами справи підтверджується
та відповідачем не заперечується
фактичне надання Товариством з
обмеженою відповідальністю "Бовітус"
на виконання умов Договору № 37 на
послуги постачання технічної води
протягом періоду з 25.12.2013 р. по 24.03.2014 р.
послуг з постачання технічної води у
кількості 1 214 088 куб.м. загальною
вартістю 2 464 598,64 грн. : крім актів
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
кількість технічної води, що
подавалася виконавцем та
використовувалася споживачем, також
підтверджується факсограмами філії
Кременчуцької ТЕЦ, передбаченими
умовами Договору № 37 на послуги
постачання технічної води звітами про
обсяги (а.с. 19, 20, 23, 24, 27, 28, 48, 49) та
довідкою Комунального підприємства
"Кременчукводоканал" № 16/2385
від 01.04.2014 р. (а.с. 50);

- вказані акти здачі-прийняття робіт
(надання послуг) № ОУ-00004 від 27.01.2014 р., №
ОУ-00008 від 24.02.2014 р. та № ОУ-00008 від 25.03.2014
р. направлялися відповідачеві, але не
підписані з боку останнього без
жодного обґрунтування відмови від їх
підписання, зауваження щодо якості,
кількості та вартості послуг
виконавцеві не висувалися, на
наявність зауважень відповідач у
судовому процесі не посилався.

Таким чином, необґрунтована відмова
відповідача від підписання актів
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
за відсутності своєчасних зауважень до
наданих послуг не звільняє останнього
від обов'язку щодо їх оплати.

Посилання відповідача в заперечення
проти позову на той факт, що момент
виконання обов'язку з оплати отриманих
ним послуг не настав, оскільки
позивачем не надано передбаченого
умовами Договору № 37 на послуги
постачання технічної води повного
комплекту документів, а саме : не надано
рахунків та податкових накладних,
судом як правомірне не оцінюється,
оскільки при укладанні Договору № 37 на
послуги постачання технічної води
сторони узгодили, що споживач
розраховується за споживання послуг на
протязі п'яти банківських днів після
вручення виконавцем рахунку,
податкової накладної та акту
прийому-передачі технічної води (п. 3.1
Договору № 37 на послуги постачання
технічної води), крім того, споживач
зобов'язаний своєчасно в п'ятиденний
термін після вручення рахунку
виконавцем, оплачувати надані йому
послуги (пп. 4.4.1 Договору № 37 на послуги
постачання технічної води).

Матеріалами справи підтверджується
направлення відповідачеві актів та
рахунків на їх оплату. При прийнятті
рішення та здійсненні перерахунку
заявлених до стягнення сум судом
враховано заперечення відповідача
проти невірного визначення позивачем
періоду обрахування пені, інфляційних
втрат та процентів річних за актом
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ ОУ-000088 від 25.12.2013 р. з огляду на
приписи пп. 4.4.1 Договору № 37 на послуги
постачання технічної води та
направлення даного акту та рахунку №
СФ-0000088 від 25.12.2013 р. щодо оплати
вартості послуг за період з 25.11.2013 р. по
24.12.2013 р. включно листом № 27 від 27.02.2014 р.
(а.с. 32).

Посилання у договорі на факт одержання
податкової накладної не є визначенням
конкретного строку чи терміну в
розумінні ст. 252 Цивільного кодексу
України. Податкова накладна відповідно
до Податкового кодексу є податковим
документом та є підставою для
відображення господарських операцій
саме у податковому обліку. Ненадання
(несвоєчасне надання) податкової
накладної не є відкладальною умовою у
розумінні ст. 212 Цивільного кодексу
України, оскільки не є обумовленою
стороною обставиною, щодо якої
невідомо настане вона чи ні, та не є
простроченням кредитора в розумінні
ст. 613 Цивільного кодексу України. Таким
чином, наявність або відсутність
податкової накладної не звільняє
відповідача від обов'язку сплатити
вартість наданих позивачем послуг.

Як зазначалося судом вище, відповідач
надав суду :

- відзив від 23.04.2014 р. (вх. № 5313 від 23.04.2014
р., а.с. 64-68), за мотивами якого просить
припинити провадження у справі
відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України в
частині стягнення основного боргу за
технічну воду за грудень 2013 року в сумі
653 014,46 грн.. Проте, судом прийнято до
розгляду в даному позовному
провадженні заяву позивача № 41 від
05.05.2014 р. (вх. № 5708 від 05.05.2014 р.) про зміну
розміру позовних вимог, відповідно до
якої останній, зокрема, зменшує розмір
позовних вимог в частині заявленої до
стягнення суми основного боргу за
актом здачі-прийняття робіт (надання
послуг) № ОУ-000088 від 25.12.2013 р. за грудень
2013 року в сумі 653 014,46 грн. з огляду на
отримання Товариством з обмеженою
відповідальністю "Бовітус" 15.04.2014 р.
заяв Публічного акціонерного
товариства "Полтаваобленерго" про
зарахування зустрічних однорідних
вимог № 01-9/4616 від 10.04.2014 р. № 01-9/4613 від
10.04.2014 р.. Оскільки у разі прийняття
судом зміни (в бік збільшення або
зменшення) кількісних показників, у
яких виражається позовна вимога, має
місце нова ціна позову, виходячи з якої
й вирішується спір, клопотання про
припинення провадження в порядку п. 1-1
ст. 80 ГПК України в частині стягнення
основного боргу за технічну воду за
грудень 2013 року в сумі 653 014,46 грн. є
неправомірним, оскільки дана сума є за
межами предмету спору.

Отже, клопотання відповідача про
припинення провадження у справі судом
відхилено;

- пояснення-клопотання № 01-11/5477 від
29.04.2014 р. (вх. № 5653 від 29.04.2014 р., а.с. 94-99),
відповідно до якого, зокрема, просить
суд зменшити розмір штрафних санкцій
до 1 000,00 грн..

Суд не вбачає підстав для задоволення
даного клопотання, оскільки судом
здійснено перерахунок заявленої до
стягнення суми пені, за результатами
якого суд дійшов висновку про часткове
задоволення позовних вимог (підлягає
стягненню пеня в розмірі 42 679,98 грн. при
пред'явленні вимоги про стягнення пені
в сумі 60 244,80 грн.), сторони перебувають у
рівних умовах, посилання відповідача
на важкий фінансовий стан
документально не підтверджено та не є
винятковими обставинами в розумінні
приписів ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу
України, ч. 1 ст. 233 Господарського
кодексу України та п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК
України, твердження відповідача про
наявність прострочення кредитора
матеріалами справи спростовується.
Доказів наявності інших обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, відповідачем
суду не надано;

- заяву вх. № 5749 від 05.05.2014 р. про
виправлення описки в ухвалі суду від
07.03.2014 р. у зазначенні назви
відповідача, яка судом
задовольняється.

Так, при виготовленні тексту ухвали
від 07.03.2014 р. про порушення провадження
уданій справи було допущено технічну
описку у зазначенні назви відповідача,
а саме : вказано "Публічного
акціонерного товариства
"Полтаобленерго" замість "Публічного
акціонерного товариства
"Полтаваобленерго". Дана описка не
зачіпає суті ухвали та підлягає
виправленню відповідно до ст. 89 ГПК
України шляхом зазначення вірної назви
відповідача.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Допустимих доказів в спростування
вищевикладеного відповідач суду не
надав. Заперечення проти позову за
мотивами відзиву спростовуються
наведеним вище.

За викладеного, позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача 1 811
584,18 грн. основного боргу, 41 283,80 грн.
інфляційних втрат, 8 406,07 грн. 3% річних та
42 679,98 грн. пені грн. підтверджені
документально та нормами
матеріального права, відповідачем не
спростовані, а тому підлягають
задоволенню. В іншій частині позову
слід відмовити.

Як роз'яснив Пленум Вищого
господарського суду України у п. 3.10
постанови від 26 грудня 2011 року № 18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
питання щодо повернення зайво
сплаченої суми судового збору у зв'язку
із зменшенням позовних вимог
вирішується господарським судом на
загальних підставах і в порядку,
визначеному законодавством. Згідно із
ст. 7 Закону України від 8 липня 2011 року
№ 3674-VI "Про судовий збір" (в редакції, що
діє на моменту винесенні даного
рішення) сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
зменшення розміру позовних вимог або
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

Позивачем при пред'явленні даного
позову платіжним дорученням № 36 від
05.03.2014 р. було сплачено судовий збір у
сумі 38 091,45 грн. (а.с. 9), при збільшенні
розміру позовних вимог - платіжним
дорученням № 22 від 02.04.2014 р. доплачено
судовий збір у сумі 12 061,25 грн. (а.с. 41).

Відповідно до частини другої ст. 49 ГПК
України та п. 4.7 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" понесені позивачем при
пред'явленні даного позову витрати із
сплати судового збору в сумі 38 091,45 грн.
покладають на відповідача, судовий
збір в сумі 12 061,25 грн. підлягає
поверненню позивачем як зайво
сплачений у зв'язку із зменшенням
розміру позовних вимог.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 43, 49, ст. 82-85, 89 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Виправити допущену в ухвалі від 07.03.2014
р. про порушення провадження у даній
справи технічну описку шляхом
зазначення вірної назви відповідача :
"Публічне акціонерне товариство
"Полтаваобленерго".

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Полтаваобленерго" (вул.
Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022),
ідентифікаційний код юридичної особи
00131819 на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бовітус" (вул. 40-річчя
Жовтня, 29, м. Кременчук, 39617),
ідентифікаційний код юридичної особи
36865219 : 1 811 584,18 грн. основного боргу, 42 679,98
грн. пені, 41 283,80 грн. інфляційних втрат, 8
406,07 грн. 3% річних та 38 091,45 грн. витрат по
сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням
законної сили.

4. В частині позовних вимог Товариства з
обмеженою відповідальністю "Бовітус"
щодо стягнення з Публічного
акціонерного товариства
"Полтаваобленерго" 17 544,82 грн. пені, 41 283,80
грн. інфляційних втрат та 4 053,42 грн.
трьох процентів річних у позові
відмовити.

5. Повернути з Товариству з обмеженою
відповідальністю "Бовітус" (вул. 40-річчя
Жовтня, 29, м. Кременчук, 39617),
ідентифікаційний код юридичної особи
36865219 з Державного бюджету України 12 061,25
грн. зайво сплаченого платіжним
дорученням № 22 від 02.04.2014 р. (оригінал
знаходиться у матеріалах справи)
судового збору.

Повне рішення складене 07.05.2014 р..

СУДДЯ

О.В.КІВШИК

Примітка : Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
прийняття, а у разі, якщо у судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частини рішення, воно
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 цього Кодексу. Рішення може
бути оскаржено протягом десяти днів з
дня прийняття рішення, а у разі якщо у
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення
- з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційною інстанцією.