ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
Справа № 925/522/14

Господарський суд Черкаської
області в складі: головуючого судді
Анісімова І.А., при секретарі судового
засідання Швидкій О.В.

у відкритому судовому засіданні в
приміщенні господарського суду за
адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка,307

за участю представників сторін

від позивача: Катренко В.В. - за
довіреністю,

від відповідача: ОСОБА_2 - за
довіреністю,

розглянув справу:

за позовом публічного акціонерного
товариства "Брокбізнесбанк"

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

про стягнення 135 779 грн. 64 коп.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено вимогу про стягнення
основного боргу за кредитним договором
в сумі 100 000 грн. 00 коп., боргу по
простроченим відсоткам за
користування кредитом в сумі 34 637 грн. 98
коп., пеню за порушення строків
повернення кредиту в сумі 10 888 грн. 77
коп., пеню за порушення строків сплати
відсотків за користування кредитом в
сумі 252 грн. 89 коп.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
позивач посилається на те, що згідно
кредитного договору №91-2006 від 13.12.2006
відповідачу було надано грошові кошти
(кредит) шляхом відкриття поновлюваної
кредитної лінії, строк користування
кредитною лінією - по 12.12.2008. Внаслідок
неналежного виконання зобов'язань за
кредитним договором у відповідача
виникла заборгованість, яка до цього
часу не погашена.

Відповідач відзивом на позов та його
представник в судовому засіданні проти
позову заперечив, посилаючись на те, що
з урахуванням положень ст..257 ЦК України
строк позовної давності сплив 13.12.2011.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав повністю.

В судовому засіданні, яке відбулося 13
травня 2014 року згідно ст. 85 ГПК України
представникам сторін було оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши усі обставини, перевіривши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов не підлягає до
задоволення.

13.12.2006 між публічним акціонерним
товариством "Брокбізнесбанк" та
фізичної особи - підприємцем ОСОБА_3
був укладений кредитний договір №91-2006.

Згідно п. 2.1 договору - банк надає
позичальнику кредит у вигляді
поновлювальної кредитної лінії в сумі
100 000 грн. 00 коп. строком з 13.12.2006 по 12.12.2008
із сплатою 22% річних для поповнення
обігових коштів.

Згідно п.4.1 договору - позичальник
повертає банку кредит на умовах п.2.1
цього договору із щомісячною сплатою
відсотків не пізніше 30-го числа
звітного місяця, за весь звітний місяць
та в день повного погашення кредиту.

Позивач належним чином виконав свій
обов'язок по кредитному договору щодо
надання відповідачеві грошових коштів
(кредиту) шляхом відкриття відзивної
відновлювальної кредитної лінії в сумі
- 100 000 грн. 00 коп., що підтверджується
платіжним дорученням від 15.05.2008 №116 та
№117.

Відповідач, користуючись грошовими
коштами в межах кредитної лінії, свої
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконав, грошові
кошти не повернув.

За змістом частини першої статті 261 ЦК
України позовна давність
застосовується лише за наявності
порушення права особи.

Судом встановлено, що право або
охоронюваний законом інтерес особи
(позивача) дійсно порушені, але позовна
давність спливла і про це зроблено
заяву іншою стороною у справі, суд
відмовляє в позові у зв'язку зі спливом
строку позовної давності - за
відсутності наведених позивачем
поважних причин її пропущення.

За змістом частини другої статті 9 ЦК
України та частини першої статті 223 ГК
України позовна давність має
застосовуватися до вимог, що
випливають з майново-господарських
зобов'язань, визначених статтею 175 ГК
України.

Відповідно до ст.. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Для позивача строк позовної давності
розпочався з 13.12.2008, коли відповідач
повинен був повернути банку кредит,
передбачений п.2.1 договору від 13.12.2006
№91-2006.

Позивач звернувся до суду 28.03.2014 (вх.№
7613/14 господарського суду Черкаської
області), тобто після 3 річного строку
позовної давності.

Частиною третьої статті 267 ЦК України
передбачена можливість застосування
позовної давності, у тому числі й
спеціальної, лише за заявою сторони у
спорі, зробленою до винесення рішення
судом.

Відповідач відзивом на позов від 09.04.2014
повідомив про сплив строку позовної
давності та просить у позові відмовити.

Позивач не звертався з заявою про
поновлення пропущеного строку
позовної давності.

Суд вважає, що даний строк пропущений
без поважних причин, тому з цих підстав
в позові необхідно відмовити.

За таких обставин у позові вимоги слід
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.49, ст.ст.82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду в порядки та
строки передбачені розділом XII ГПК
України.

Повне рішення складено 16 травня 2014
року.

Суддя
І.А.Анісімов