ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.04.2014 р.
Справа№ 914/1514/13

Позивач: Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України",

Відповідач: Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробниче
підприємство "Енергія-Нововяворівськ",

Третя особа: Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації "Львівгаз",

про стягнення заборгованості

за заявою: Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробниче
підприємство "Енергія-Нововяворівськ"
про перегляд рішення за нововиявленими
обставинами

Представники:

Позивача: Бережко С.І. - представник,
довіреність в матеріалах справи;

Відповідача (Заявник): не з'явився;

Третьої особи: не з'явився.

Суддя Фартушок Т.Б.

Секретар Полюхович Х.М.

Суть спору:

Рішенням Господарського суду
Львівської області від 10.10.2013р. у справі
№914/1514/13, залишеним без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 04.12.2013р., позов
задоволено частково та вирішено
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробничого
підприємства "Енергія-Новояворівськ",
81053, Львівська область, Яворівський
район, м. Новояворівськ, вул. Богдана
Пасічника, 1 (, рахунок №
9 у філії ЛОУ ВАТ "Ощадбанк", код
банку: 325796) на користь Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України",
01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6 (, р/р № 4109 в ГОУ
"Промінвест банку України", МФО 300012)
4155,03грн. інфляційних втрат, 44968,12грн. - 3 %
річних 149555,34грн. пені, 20660,27грн. судового
збору.

Постановою Вищого господарського суду
України від 06.03.2014р. постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 04.12.2013р.
залишено без змін.

Товариством з обмеженою
відповідальністю науково-виробниче
підприємство "Енергія-Нововяворівськ"
подано Заяву про перегляд рішення
Господарського суду Львівської
області від 10.10.2013р. у справі №914/1514/13 за
нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду
Львівської області по даній справі від
11.03.2014р. вирішення питання щодо
прийняття заяви до розгляду відкладено
до повернення матеріалів справи до
Господарського суду Львівської
області.

Ухвалою Господарського суду
Львівської області по даній справі від
07.04.2014р. призначено розгляд заяви в
судовому засіданні на 15год. 15хв. 15.04.2014р.
Розгляд заяви відкладався з причин та
підстав, зазначених в ухвалі суду від
15.04.2014р., в тому числі у зв'язку з неявкою
Заявника (Відповідача).

Представнику Позивача оголошено права
і обов'язки, визначені ст.ст. 20, 22, 28, 38
Господарського процесуального кодексу
України. Крім того, в ухвалах
Господарського суду Львівської
області по даній справі, які скеровані
Сторонам (підтвердженням чого є дані
реєстрів вихідної кореспонденції
Господарського суду Львівської
області, наявні в матеріалах справи
повідомлення про вручення поштових
відправлень, та письмові повідомлення
про відкладення розгляду справи)
зазначено, що права та обов'язки сторін
визначені ст.ст. 20, 22, 28, 38
Господарського процесуального кодексу
України.

Заяв про відвід судді не надходило.

Представник Позивача (Стягувача) в
судове засідання з'явився, проти
заявленої вимоги Боржника заперечив,
надав пояснення по суті заяви.

Представник Заявника (Відповідача,
Боржника) в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання.

Представник Третьої особи в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, був належним
чином повідомлений про дату, час та
місце судового засідання.

В обґрунтування заявленої вимоги
посилається на наступну нововиявлену,
згідно доводів останнього, обставину:

- 26.12.2013р. наказом ТзОВ НВП
"Енергія-Новояворівськ" №26/12 "Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_2", головному
бухгалтеру ОСОБА_2 було оголошено
догану за неналежне виконання своїх
обов'язків та несвоєчасне проведення
розрахунку з ПАТ "НАК "Нафтогаз України"
за спожитий природний газ по договору
купівлі-продажу №29/09/11-БО від 29.09.2011р.
Вищевказаний наказ був оскаржений,
внаслідок чого скасований Яворівським
районним судом Львівської області
згідно з рішенням від 06.02.2014р. у справі
№460/203/14ц, яке набрало законної сили.

Відповідач зазначає, що ОСОБА_2 свої
доводи доводила виконанням неї своїх
посадових обов'язків, а розрахунок за
спожитий газ по договору виконано.
Відповідач зазначає, що рішенням
Яворівського районного суду
Львівської області від 06.02.2014р. у справі
№460/203/14ц встановлено обставини щодо
іншого договору, однак, постачальник
той самий.

З вищенаведеного рішення Яворівського
районного суду Львівської області від
06.02.2014р. у справі №460/203/14-ц Відповідачу
стало відомо про наявність Рішення №6
Державної служби України з питань
регуляторної політики та розвитку
підприємництва від 29.12.2012р. «Про
необхідність усунення Міністерством
енергетики та вугільної промисловості
України порушень принципів державної
регуляторної політики згідно з
вимогами Закону України від 11.09.2003р.
№1160-IV "Про засади порушень принципів
державної регуляторної політики у
сфері господарської діяльності", яке
Відповідач зазначає як ново виявлену
для нього обставину та яким
обґрунтовує необхідність перегляду
винесеного у справі №914/1514/13 рішення.

Вказаним рішенням встановлено, що при
формуванні тарифів на теплову енергію
для потреб населення до прямих
матеріальних витрат планової
виробничої собівартості включаються,
зокрема, витрати на придбання
природного газу, які визначаються
виходячи з обсягу виробництва теплової
енергії та діючих цін на
паливно-енергетичні ресурси, як
передбачено п.18 Порядку формування
тарифів на теплову енергію, її
виробництво, транспортування та
постачання, послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01.06.2011р. №869 "Про
забезпечення єдиного підходу до
формування тарифів на
житлово-комунальні послуги".

Відтак, існує неузгодженість між
вказаними вище нормами Порядку та
Методикою, у зв'язку з чим збільшується
додаткове навантаження на фактичну
собівартість виробництва теплової
енергії.

Таким чином, під час формування
граничного рівня ціни на природний газ
для відповідних суб'єктів
господарювання не враховується обсяг
теплової енергії, яка при
транспортуванні по трубопроводам
втрачається згідно зі встановленими та
затвердженими технологічними
нормативами.

Відтак, додаткові збитки підприємств
теплоенергетики тільки за 2012 рік,
пов'язані із застосуванням ціни
природного газу для різних категорій
споживачів при виробництві та
реалізації теплової енергії населенню,
які відносяться до фактичних витрат,
становитимуть 3283 млн. грн. (без ПДВ).

Заявник вважає, що у суду є підстави для
зменшення розміру неустойки (пені),
оскільки на рівні держави визнано
наявність у підприємств
теплоенергетики (до яких відноситься
відповідач) додаткових збитків, що
призводять до суттєвого фінансового
навантаження, які спричинені саме
невідповідністю норм методики (що
застосовувалась позивачем при
виконанні договору).

Отже, заявник стверджує, що про
зазначені обставини на час розгляду
судом першої інстанції справи №914/2891/13
він не міг знати, а тому рішення у даній
справі необхідно переглянути.

Розглянувши заяву судом встановлено
наступне.

1. Приписами ст.112 ГПК України
встановлено, що господарський суд може
переглянути прийняте ним судове
рішення, яке набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправильний
висновок експерта, завідомо
неправильний переклад, фальшивість
документів або речових доказів, що
потягли за собою ухвалення незаконного
або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, вини судді у вчиненні
злочину, внаслідок якого було ухвалено
незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке
стало підставою для ухвалення рішення
чи постановлення ухвали, що підлягають
перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом
України неконституційність закону,
іншого правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Відповідно до п.п. 1 та 2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №17 від 26.12.2011р. "Про деякі
питання практики перегляду рішень,
ухвал, постанов за нововиявленими
обставинами", статтею 112 ГПК визначено
вичерпний перелік підстав для
перегляду судових рішень за
нововиявленими обставинами. Перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами є окремою процесуальною
формою судового процесу, яка
визначається юридичною природою цих
обставин.

До нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи про
банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами.

Не може вважатися нововиявленою
обставина, яка ґрунтується на
переоцінці тих доказів, які вже
оцінювалися господарським судом у
процесі розгляду справи.

Як вбачається із рішення Яворівського
районного суду Львівської області від
06.02.2014р. у справі №460/203/14-ц, ним не
встановлено жодних обставин, які мають
значення для справи №914/2548/13, оскільки
рішення Яворівського районного суду
Львівської області стосується прав і
обов'язків осіб, які не є учасниками у
справі №914/2548/13 та не має відношення до
зобов'язань, які виникли між Публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Енергія-Новий
Розділ" згідно договору 29/09/11-БО від
29.09.2011р.

Заявником також жодним чином не
обґрунтовано, яким чином копія
позовної заяви ОСОБА_2 у справі
№460/203/14-ц, що була адресована
Товариству з обмеженою
відповідальністю Науково-виробничого
підприємства "Енергія - Новояворівськ",
м.Новояворівськ, і з тексту якої
заявник дізнався про обставини, які він
вважає нововиявленими, опинилася у
заявника - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергія-Новий
Розділ".

Слід також зазначити, що згідно ст. 57
Конституції України кожному
гарантується право знати свої права і
обов'язки.

Закони та інші нормативно-правові акти,
що визначають права і обов'язки
громадян, мають бути доведені до відома
населення у порядку, встановленому
законом.

Рішення Державної служби України з
питань регуляторної політики та
розвитку підприємництва №6 від 29.10.2012р.
"Про необхідність усунення
Міністерством енергетики та вугільної
промисловості України порушень
принципів державної регуляторної
політики згідно з вимогами Закону
України "Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності", на яке
посилається заявник на підставу своїх
доводів, було оприлюднено належним
чином в офіційних друкованих органах у
2012 році. Таким чином, заявник мав
можливість ознайомитись з текстом
вказаного документу, а відтак наведені
обставини не можуть вважатись такими,
що не могли бути відомі заявникові під
час розгляду справи №914/2548/13.

Відповідно до ст. 68 Конституції України
незнання законів не звільняє від
юридичної відповідальності.

Частиною 1 статті 12 ЦК України
передбачено, що особа здійснює свої
цивільні права вільно, на власний
розсуду.

Слід зазначити, що рішення Державної
служби України з питань регуляторної
політики та розвитку підприємництва №6
від 29.10.2012р. носить рекомендаційний
характер та описує невизначене коло
суб'єктів підприємств теплоенергетики.
Жодного зв'язку між фактичними даними,
викладеними у вказаному рішенні, та
господарською діяльністю заявника, у
ньому не наведено.

Суд також зазначає, що Рішення №6
Державної служби України з питань
регуляторної політики та розвитку
підприємництва «Про необхідність
усунення Міністерством енергетики та
вугільної промисловості України
порушень принципів державної
регуляторної політики згідно з
вимогами Закону України від 11.09.2003р.
№1160-IV "Про засади порушень принципів
державної регуляторної політики у
сфері господарської діяльності" (далі -
Рішення №6) винесене 29.12.2012р., а
підставою позовних вимог у справі
№914/1514/13 було невиконання відповідачем
зобов'язань за період по серпень 2012р.
Відтак, вказане рішення не має
зворотної дії.

Крім того, станом на час винесення
даної ухвали, затверджена Рішенням №6,
втратила чинність згідно з наказом
міністерства енергетики та вугільної
промисловості України від 11.10.2013р. №730.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Наведені заявником факти, які він
вважає достатніми для скасування
рішення господарського суду
Львівської області від 16.09.2013р. у справі
№914/2548/13, не містять одночасної
наявності трьох необхідних ознак за
яких, їх можна визнати нововиявленими
обставинами.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" із змінами і доповненнями, суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Суду як джерело
права.

Як вказано у рішенні Європейського
суду з прав людини від 03.12.2003р. у справі
"Рябих проти Росії", принцип правової
визначеності (певності) включає й
дотримання принципу res judikata, тобто
принципу остаточності судового
рішення. Остання засада означає, що
жодна сторона не має права ставити
питання про перегляд остаточного
судового рішення, яке набрало чинності,
лише заради повторного судового
розгляду і ухвалення нового рішення у
справі.

Відтак, суд дійшов висновку, що
наведені заявником обставини не можуть
вважатись нововиявленими обставинами,
а тому у задоволенні заяви про перегляд
за нововиявленими обставинами рішення
слід відмовити, а рішення
господарського суду від 10.10.2013р. у
справі №914/1514/13 залишити без змін.

Згідно ч.5 ст.114 ГПК України за
результатами перегляду судового
рішення приймаються: ухвала - у разі
зміни чи скасування ухвали або
залишення рішення, ухвали, постанови
без змін.

У п.8.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №17 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами" зазначено,
що ГПК не надає господарському суду
права повертати заяву про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами, якщо суд вважає, що таких
обставин немає. У цих випадках,
з'ясувавши за результатами розгляду
відповідної заяви в порядку статті 114
ГПК відсутність нововиявлених
обставин, господарський суд виносить
ухвалу про залишення судового рішення
без змін.

Враховуючи вищенаведене, беручи до
уваги недоведеність Заявником
наявності нововиявлених обставин
перегляду рішення Господарського суду
Львівської області від 10.10.2013р. у справі
№914/1514/13, суд дійшов висновку, що у
задоволенні заяви потрібно відмовити.

Враховуючи вищенаведене, керуючись
нормами ст.ст. 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю
науково-виробниче підприємство
"Енергія-Нововяворівськ" про перегляд
рішення Господарського суду
Львівської області від 10.10.2013р. у справі
№914/1514/13 за нововиявленими обставинами
- відмовити.

2. Рішення Господарського суду
Львівської області від 10.10.2013р. у справі
№914/1514/13 про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
Науково-виробничого підприємства
"Енергія-Новояворівськ", 81053, Львівська
область, Яворівський район, м.
Новояворівськ, вул. Богдана Пасічника, 1
(, рахунок № 9 у
філії ЛОУ ВАТ "Ощадбанк", код банку: 325796)
на користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", 01001, м. Київ,
вул. Б.Хмельницького, 6 (,
р/р № 4109 в ГОУ "Промінвест банку
України", МФО 300012) 4155,03грн. інфляційних
втрат, 44968,12грн. - 3 % річних 149555,34грн.
пені, 20660,27грн. судового збору - залишити
без змін.

Суддя
Фартушок Т.Б.