ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

05.05.2014
Справа № 907/180/14

Господарський суд Закарпатської
області у складі головуючого судді
Ушак І.Г. у відкритому судовому
засіданні розглянув справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю „Плосківський завод
мінеральних вод", с. Плоске
Закарпатської області до приватного
підприємця ОСОБА_1, смт. Великий
Березний Закарпатської області про
стягнення заборгованості на суму 9505,46
грн., в т.ч. 8698,80 грн. - основного боргу,
200,00 грн. - штрафу, 415,16 грн. - пені, 95,81 грн.
- 3 % за користування чужими коштами, 95,69
грн. - інфляційних нарахувань

за участю представників:

позивача - Гісем Д.О., представник за
довіреністю;

відповідача - не з'явився

Позивач звернувся до суду із вказаними
вимогами, оскільки відповідачем не
виконано договірні зобов'язання по
оплаті поставленого товару, в
результаті чого виникла
заборгованість відповідача, що
становить предмет спору в частині
основного боргу. Представник позивача
у ході судового розгляду наполягає на
задоволені позовних вимог, посилаючись
на їх обґрунтованість долученими до
матеріалів справи документами.

Відповідач, належним чином
повідомлений про час та місце судового
розгляду справи (докази чого містяться
у матеріалах справи), не надав суду
письмового відзиву на позов та не
забезпечив участі уповноваженого
представника у засіданні суду.

За таких обставин справа вирішується в
порядку передбаченому ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України без участі відповідача за
документами наявними у матеріалах
справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представника позивача у ході
судового розгляду, керуючись законом,
суд дійшов висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

При цьому суд виходив з наступного.

02.01.2012р. сторонами укладено договір №
08/12 (далі - договір), за умовами якого
продавець - позивач у справі -
зобов'язався передавати товар у
власність покупця - відповідача у
справі - який, у свою чергу, зобов'язався
приймати та своєчасно оплачувати
вартість товару згідно накладних у
безготівковій формі з моменту його
отримання на протязі 10-ти банківських
днів (п.п. 1.1, 2.1, 4.2).

Умовами договору сторони передбачили
майнову відповідальність за порушення
зобов'язань, зокрема, за несвоєчасну
оплату товару шляхом сплати покупцем
пені у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від вартості неоплаченої
продукції за кожен день прострочки
(п.5.1); за несвоєчасні розрахунки з
винної сторони, крім пені, додатково
стягуються інфляційні нарахування та 3%
за користування чужими коштами (п. 5.2);
за за кожен факт здійснення оплати
після встановленого строку з покупця
стягується штраф у розмірі 200 грн. (п.4.3).

Матеріалами справи, зокрема,
зазначеним договором, видатковою
накладною № РН-0004018 від 29.08.13р.,
претензією та з пояснень представника
позивача у судовому процесі
встановлено, що спірні відносини у
даній справі виникли між сторонами як
суб'єктами господарювання внаслідок
здійснення господарських операцій, за
змістом яких позивач здійснив поставку
мінеральної води відповідачеві на
суму 8698,80 грн., вартість якої
відповідачем не оплачена, внаслідок
чого виникла заборгованість
відповідача на зазначену суму, що
становить предмет позовних вимог в
частині основного боргу. Наведе
відповідачем у ході судового розгляду
справи не спростовано.

За таких обставин вимоги позивача щодо
стягнення суми боргу - 8698,80 грн. -
правомірні та підлягають задоволенню
судом на підставі ст.ст. 173, 175, 193
Господарського кодексу України,
оскільки суб'єкти господарювання,
якими є сторони у справі, повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договорів, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Позовні вимоги в частині пені,
інфляційних втрат та 3 % річних
нараховані позивачем за несвоєчасне
виконання відповідачем грошових
зобов'язань за умовами договору та
приписами ст.ст. 216-218, 232 Господарського
кодексу України, ст. 625 Цивільного
кодексу України підлягають
задоволенню та стягненню з відповідача
на користь позивача відповідно сум
415,16 грн., 95,69 грн. та 95,81 грн.; вимоги в
частині нарахування штрафу на суму 200
грн. задоволенню не підлягають,
оскільки нараховані за відсутності
підстав передбачених умовами договору
для застосування такої
відповідальності.

Таким чином, всього до стягнення з
відповідача на користь позивача
належить сума 9305,46 грн.

За змістом ст.ст. 44-49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір сплачений позивачем при
поданні позову належить відшкодувати
за рахунок відповідача пропорційно до
присуджених сум.

З огляду на викладене, керуючись
ст.ст. 173, 175, 193, 216-218, 230-232
Господарського кодексу України, ст. 625
Цивільного кодексу України, ст.ст. 4-3, 33,
43, 44-49, 75, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України,

суд вирішив:

1. Позов задоволити частково.

Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю „Плосківський завод
мінеральних вод" (89311 с. Плоске, 267
Закарпатської області, )
суму 9305,46 грн. (дев"ять тисяч триста
п"ять грн. 46 коп.), включаючи основний
борг, пеню, інфляційні втрати, 3% річних,
та у відшкодування судового збору - 1788,56
грн. (одна тисяча сімсот вісімдесят
вісім грн. 56 коп.).

2. В іншій частині позову - відмовити.

Дане рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку передбаченому цим же кодексом.

Повний текст рішення складено 12.05.14.

Суддя
Ушак І.Г.