ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.04.2014 Справа № 920/479/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «СОЮЗ 2000», с.
Селещина, Машівський район, Полтавська
область

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю Агрофірми «РОСТ», с.
Писарівка, Сумський район, Сумська
область

про стягнення 49 891 грн. 83 коп.

Суддя Зражевський Ю.О.

Представники сторін:

від позивача: Яременко А.Д. за
довіреністю № 51 від 26.03.2014р.

від відповідача: не з'явився

При секретарі судового засідання
Кас`ян А.О.

Суть спору: позивач просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
заборгованість за договором
постачання нафтопродуктів № 85-НС від
19.11.2012 року у сумі 49891 грн. 83 коп., а саме
45990 грн. 80 коп. - сума основного боргу, 1179
грн. 36 коп. - пеня, 2721 грн. 65 коп. - 30%
річних, а також суму сплаченого
судового збору у розмірі 1827 грн. 00 коп.

Представник відповідача надіслав до
суду клопотання б/н від 23.04.2014 року в
якому просить суд припинити
провадження у справі відповідно до п. 1-1
ст. 80 Господарсько-процесуального
кодексу України у зв'язку з
відсутністю предмету спору. На
підтвердження даного факту
відповідачем додається копія
платіжного доручення № 1677 від 24.03.2014
року.

Представник позивача в судовому
засіданні зазначив, що проплата, яка
підтверджується копією платіжного
доручення № 1677 від 24.03.2014 року наданим
відповідачем не стосується заявлених
вимог, а також підтримав заявлений
позов.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши повноважного представника
позивача, дослідивши та оцінивши
надані докази, суд встановив:

19.11.2012 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір
поставки нафтопродуктів № 85-НС,
відповідно до умов якого постачальник
зобов'язався у відповідності із
замовленням передавати партіями у
власність покупцю нафтопродукти
(товар), а покупець зобов'язався
приймати та своєчасно здійснювати
оплату на умовах даного договору та
додаткових угод до нього.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених ст. 11 цього
Кодексу, тобто із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки, зокрема, з договорів та інших
правочинів.

Договір № 85-НС від 19.11.2012 року, який за
своєю правовою природою є договором
поставки, підписаний повноважними
представниками сторін, відповідає
вимогам, передбаченим ст. ст. 628, 639, 837
Цивільного кодексу України щодо змісту
та форми договору, не розірваний
сторонами та не визнаний недійсним в
судовому порядку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України
за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України визначено,
що покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Згідно з п. 3.1 договору сторони
передбачили, що покупець зобов'язаний
оплатити товар згідно умов визначених
в Додаткових угодах до даного договору.
В разі проведення поставки товару, не
підписавши Додаткової угоди у
встановлений строк, покупець
зобов'язаний провести розрахунок
протягом 2 банківських днів з дати
отримання товару.

Оплата здійснюється на підставі
виставленого постачальником рахунку,
якщо інше не передбачено в додаткових
угодах до договору.

23.12.2013 року відповідно до додаткової
угоди № 9578 до договору позивач
відвантажив відповідачу нафтопродукти
(дизельне паливо Євро у кількості 4999
літрів на суму 45990 грн. 80 коп., що
підтверджується видатковою накладною
№ 9578 від 23.12.2013 року та довіреністю № 218
від 23.12.2013 року про отримання товару.

Пунктом 4 додаткової угоди до договору
передбачено умови оплати товару,
зокрема, покупець здійснює оплату
товару протягом 10 календарних днів з
моменту відвантаження товару.

Відповідач, в порушення умов договору,
в установлені строки за поставлений
товар не розрахувався, в зв'язку з чим
виникла заборгованість в розмірі 45990
грн. 80 коп.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Умовами договору передбачена
відповідальність за порушення строків
проведення взаєморозрахунків за
отриманий товар.

А саме п. 6.4, передбачено, що у випадку
порушення покупцем термінів
здійснення взаєморозрахунків,
передбачених договором, покупець
сплачує постачальнику пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми заборгованості за кожен день
прострочення платежу. Пеня
нараховується за весь період
прострочення по день проведення
розрахунків у відповідності з умовами
договору.

Відповідно до п. 6.6. договору у випадку
прострочення покупцем терміну
здійснення взаєморозрахунку,
передбаченого договором або
додатковою угодою до договору,
покупець зобов'язаний на вимогу
постачальника сплатити суму
заборгованості з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також 30% річних від
простроченої суми за користування
грошовими коштами.

Згідно наданого позивачем розрахунку,
розмір пені становить 1179 грн. 36 коп. та
2721 грн. 65 коп. - 30 % річних.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» розмір
пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період за який сплачується
пеня.

Оскільки пеня в сумі 1179 грн. 36 коп.
нарахована в межах строку позовної
давності, з урахуванням вимог Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» та ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України,
позовні вимоги в зазначеній частині є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню на підставі ст.ст. 549-552
Цивільного кодексу України.

Нарахування 30% річних також
передбачено договором і нарахування є
правомірним.

Відповідно до п. 1 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Представник відповідача надіслав до
суду клопотання б/н від 23.04.2014 року в
якому просить суд припинити
провадження у справі відповідно до п. 1-1
ст. 80 Господарсько-процесуального
кодексу України у зв'язку з
відсутністю предмету спору. На
підтвердження даного факту
відповідачем додається копія
платіжного доручення № 1677 від 24.03.2014
року.

Як встановлено судом, копія платіжного
доручення № 1677 від 24.03.2014 року про
перерахування відповідачем 114977 грн. 00
коп. не є належним доказом факту
погашення відповідачем
заборгованості, оскільки у вказаному
платіжному дорученні не зазначено, що
відповідачем здійснена проплата на
виконання зобов'язань, що виникли за
договором № 85-НС від 19.11.2012 року та
видаткової накладної № 9578 від 23.12.2013
року на відвантаження товару. Копія
платіжного доручення № 1677 від 24.03.2014
року містить лише запис: «Оплата за
дизельне паливо згідно рахунку № 945/3
від 24.03.2014 року, у т. ч ПДВ 20% - 19162,83 грн.».

Таким чином, оскільки відсутні
об'єктивні обставини на підтвердження
фактів викладених у клопотанні
відповідача про припинення
провадження у справі, суд вважає за
доцільне відхилити вказане клопотання.

Враховуючи викладене, на час розгляду
справи заборгованість відповідача
перед позивачем складає 49891 грн. 83 коп.,
з яких: 45990 грн. 80 коп. - основного боргу,
1179 грн. 36 коп. - пені, 2721 грн. 65 коп. - 30%
річних.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести суду ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивач, з урахуванням всіх обставин
справи, подав суду достатньо доказів,
які об'єктивно і у визначеному законом
порядку підтвердили його позицію. За
таких обставин, суд дійшов висновку, що
вимоги позивача є правомірними,
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Відповідно до Закону України «Про
судовий збір», ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України позивачу за рахунок
відповідача відшкодовуються витрати
по сплаті судового збору у розмірі 1827
грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про судовий збір»,
ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю Агрофірми «РОСТ» (42321,
Сумська область, Сумський район, с.
Писарівка, вул. Шосейна, 79; ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Союз-2000» (39430,
Полтавська область, Машівський район,
с.Селещина, вул.Леніна, 4/А; ) 45990 грн. 80 коп. - основного боргу, 1179
грн. 36 коп. - пені, 2721 грн. 65 коп. - 30%
річних та 1827 грн. 00 коп. - витрат по
сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено
28.04.2014 року.

Суддя Ю.О. Зражевський