ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2014 р. Справа № 5027/944/2012.

За позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
Банк "Надра"

про зобов'язання повернути (передати)
приміщення, стягнення заборгованості
по орендній платі, штрафних санкцій,
збитків - 972358,33 грн.

Суддя
О. Г. Проскурняк

Представники:

Від позивача - ОСОБА_3

Від відповідача - Мазуренко О.П.

СУТЬ СПОРУ: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний Банк "Надра" про
зобов'язання повернути (передати)
приміщення, стягнення заборгованості
по орендній платі, штрафних санкцій,
збитків у сумі 972358,33 грн.

Ухвалою господарського суду
Чернівецької області від 19 грудня 2012
року порушено провадження у справі №
5027/944/2012 та призначено до розгляду в
засіданні на 09 січня 2013 року.

Ухвалою від 9 січня 2013 року
відмовлено відповідачу у задоволенні
клопотання про передачу справи на
розгляд іншому суду та відкладено
розгляд на 24 січня 2013 року.

У судовому засіданні 24 січня 2013
року оголошено перерву до 4 лютого 2013
року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги
позивач посилається на те, що 01 серпня
2008 року укладений договір суборенди
між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
та Відкритим акціонерним товариством
комерційним банком "Надра". Предметом
оренди згідно договору 1 були 6/100
ідеальних частин нежитлової будівлі по
АДРЕСА_1, площею 101,80 м кв. Згідно п. 3.1.
договору термін суборенди становив 5
років. 01.08.2008 року позивач передав
відповідачеві майно, згідно акту
прийому-передачі. У відповідності до
пункту 6.2 договору, за власний рахунок
відповідач мав право на проведення
поточного (капітального) ремонту,
реконструкцію (пристосування
приміщення до своїх потреб),
модернізацію, іншого поліпшення майна
тільки з письмової згоди позивача.
Рішенням господарського суду
Чернівецької області від 25.09.2009 року по
справі 6/103, залишеним без змін
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 17.12.2009 року
розірвано договір суборенди від 01.08.2008
року.

Далі позивач стверджує, що відповідач у
встановлений термін пунктом 5.6
договору, приміщення не звільнив та
позивачу не передав, у зв'язку з чим, на
підставі пункту 5.7. договору
зобов'язується сплатити штраф в
розмірі 10 % від вартості майна, у
розмірі 70109,70 грн. Також, позивач вважає,
що відповідачем не сплачена орендна
плата в повному обсязі за період з
01.08.2008р. по 17.12.2009 року у сумі 133410,51 грн. У
зв'язку з чим, за прострочення сплати
оренди нараховано на підставі пункту 4.5
договору пеню за період з 05.01.2010 року по
05.07.2010 року в розмірі 13483,60 грн. та згідно
статті 625 Цивільного кодексу України
інфляційні у сумі 18277,24 грн., та 3 % річних
у сумі 11710,88 грн.

Позивач зазначає, що 01.08.2008 року надав
дозвіл відповідачу на проведення
ремонтно-будівельних робіт, а саме:
заміна дверей, вікон, заміна паркету на
підлогову кахельну плитку,
облаштування гіпсокартонних
перегородок під каси, загальний ремонт
приміщень, фасадні роботи,
облаштування охоронно-пожежної
сигналізації, системи зв'язку, системи
комп'ютерної мережі. Відповідач, після
отримання приміщення, розпочав
проводити ремонт та облаштування для
власних цілей, під час якого привів
приміщення у непридатний для
експлуатації стан, про що свідчить акт
обстеження технічного стану приміщень
від 16.09.2009 року, поповерховий план 1
поверху, фотографії зроблені під час
огляду та підготовки до складання акту
приймання-передачі майна від 23.11.2010
року. Означені роботи, які не завершені,
відповідач здійснював самовільно за
відсутності погоджувальної
документації та проектів. У зв'язку з
чим, для відновлення приміщення в
попередній стан необхідно провести
капітальний ремонт на суму 326454,40 грн.
При цьому, позивач вважає, що йому також
завдано збитків у вигляді упущеної
вигоди в розмірі 390912,00 грн.

За таких обставин, позивач
просить зобов'язати відповідача
передати відповідачу 6/100 ідеальних
частин нежитлової будівлі житлового
будинку по АДРЕСА_1, площею 101,80 м кв.,
стягнути заборгованість по сплаті
орендної плати в розмірі 133410,51 грн.,
інфляційні в розмірі 18277,24 грн., 3 %
річних в розмірі 11710,88 гри., пеню в
розмірі 13483,60 грн., штраф за несвоєчасну
передачу приміщення в розмірі 70109,70
грн., збитки по відновленню
орендованого майна в придатний для
експлуатації стан в розмірі 326454,40 грн.,
збитки у вигляді упущеної вигоди в
розмірі 390912,00 грн., вартість послуг
адвоката в розмірі 8000,00 грн. та судовий
збір.

Відповідач заперечує проти
позовних вимог та зазначає, що
неодноразово позивачу надсилався лист
про припинення договору суборенди та
необхідності підписання акту
приймання передачі майна, однак
підприємець умисно уникав передачі
майна. При цьому просить застосувати
строки позовної давності до щодо
стягнення орендної плати, фінансових
санкцій та відшкодування збитків.

Ухвалою суду від 6 лютого 2013 року
призначено будівельно-технічну
експертизу.

Ухвалою від 15 квітня 2014 року
поновлено провадження у справі та
продовжено строк розгляду справи на 15
днів та призначено судове засідання на
28 квітня 2014 року.

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
докази, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив:

01 серпня 2008 між фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_5 та Публічним
акціонерним товариством "Комерційний
банк "Надра" укладений договір
суборенди. Відповідно до вказаного
договору орендар (позивач) передав
суборендарю (відповідачу) нежитлові
приміщення загальною площею 101,80 кв.м,
що складає 6/100 ідеальних частин
нежитлової будівлі житлового будинку
літ "А", що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1. Нежитлові приміщення були
передані суборендарю на підставі акту
прийому-передачі від 01.08.2008, що є
невід'ємною частиною договору оренди,
строком на п'ять років.

Пунктами 6.2 та 6.2.2 договору сторони
передбачили, що суборендар мав право на
проведення поточного (капітального)
ремонту, реконструкцію (пристосування
приміщення до своїх потреб),
модернізацію, іншого поліпшення майна
тільки з письмової згоди орендаря
після відповідного погодження з
орендарем за власний рахунок
суборендаря.

Також сторони передбачили, що
проведення реконструкцій,
модернізації майна та проведення
іншого поліпшення майна проводиться на
умовах дотримання відповідачем
державних будівельних норм, а також
порядку виконання даних робіт з
віднесенням відповідальності за ці
роботи на відповідача.

Однак, рішенням господарського суду
Чернівецької області від 25.09.2009 у
справі № 6/102 за позовом ВАТ КБ "Надра" до
ФОП ОСОБА_5 договір оренди від 01.08.2008
достроково розірвано.

Рішення суду у справі № 6/102 набрало
законної сили 17.12.2009 після перегляду
його апеляційною інстанцією.

Отже, договір оренди від 01.08.2008
розірваний 17.12.2009.

Згідно п. 5.6 договору у випадку
закінчення строку його дії або
дострокового розірвання (з урахуванням
п.п. 8.2 цього договору) відповідач не
пізніше 10 календарних днів повинен
звільнити орендоване майно, а
уповноважені представники сторін
підписати акт прийому - передачі.

Судом встановлено, що відповідач
листом від 26.10.2010 за № 6177/05,
адресованому позивачу, просив
з'явитись 05.11.2010 у офіс філії ВАТ КБ
"Надра" м.Чернівці, вул.
Червоноармійська, 54 для підписання
акту приймання - передачі майна або
повідомити про адресу іншого місця
зустрічі , куди слід направити
представника банку для складання акту
приймання - передачі майна. Повідомлено
також у листі контактний телефон
відповідальної особи.

Позивач не заперечує, що ним отриманий
даний лист, оскільки він поданий як
додаток до позовної заяви.

У зв'язку з цим, суд зауважує, що
безпідставними є посилання позивача,
що саме з вини відповідача орендоване
майно не передано позивачу, оскільки
банком приймались міри, про що
зазначено вище, для підписання акту
прийому - передачі з позивачем про
передачу орендованого майна, однак
позивач сам ухилився від підписання
такого акту з посиланням на різні
причини, які судом до уваги не
приймаються.

Як наслідок, неправомірною є вимога
позивача про зобов'язання банку
передати підприємцю (позивачу)
орендоване майно по АДРЕСА_1 у м.
Чернівці, оскільки ним не доведено у
цій частині тих обставин, на які він
посилається як на підставу своїх вимог
та не подано беззаперечних доказів, що
відповідач не звільнив орендоване ним
приміщення, тому суд не вбачає в цій
частині порушеного права позивача.

Даний факт підтверджений і у судовому
засіданні представником відповідача,
що приміщення звільнено і ніякого
майна банку у ньому немає.

Отже, неправомірною є також вимога про
стягнення з відповідача 70109,70 грн.
штрафу за несвоєчасну передачу
приміщення. Крім того, суд звертає
увагу про сплив строку позовної
давності. Відповідно до ст. 258 ЦК
України позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Щодо вимог позивача про стягнення з
відповідача 133410,51 грн. заборгованості
по орендній платі, 18277,24 грн.
інфляційних, 11710,88 грн. річних, 13483,60 грн.
пені за несвоєчасну сплату орендної
плати, то, на думку суду, вони не
підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4.3 договору орендна
плата сплачується щомісячно до 5-го
числа поточного місяця. Відповідно
термін сплати за вересень - до 05.09.2009, за
жовтень - до 05.10.2009, за листопад - до
05.11.2009, за грудень - до 05.12.2009.

Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Натомість, позивач звернувся з
вимогами про стягнення боргу по сплаті
орендної плати лише 19.12.2012, тобто після
спливу строку позовної давності. У
зв'язку з цим, відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК
України сплив позовної давності по
решті заявлених вимог, про
застосування якої заявлено стороною у
справі, є підставою для відмови у
позові. Тому, позов у цій частині не
підлягає задоволенню.

Не підлягають задоволенню також вимоги
позивача у частині стягнення з
відповідача 390912,00 грн. збитків у
вигляді упущеної вигоди. Як зазначає
позивач у позовній заяві, доказами
упущеної вигоди та неодержання доходів
від здачі в найм майна підтверджується
наявністю пропозицій від інших осіб у
листопаді 2010 року щодо здачі майна
позивача в найм.

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками
є втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки) та
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Умовами відповідальності у вигляді
відшкодування збитків є встановлення
факту їх наявності, порушене стороною
зобов'язання та причинний зв'язок між
порушенням зобов'язання і завданими
збитками. При цьому на кредитора
покладається обов'язок доведення факту
порушення зобов'язання, наявності
збитків і їх розміру та причинно -
наслідкового зв'язку між порушенням
зобов'язання й понесеними збитками.

Вимагаючи відшкодування збитків у
вигляді упущеної вигоди, позивач
повинен довести, що за звичайних
обставин він мав реальні підстави
розраховувати на одержання певного
доходу, при цьому протиправні дії
відповідача є причиною, а збитки, які
виникли - наслідком такої протиправної
поведінки.

При цьому, протиправні дії
відповідачів мають бути єдиною і
достатньою причиною неотримання
позивачем доходу, на одержання якого
він мав реальні підстави
розраховувати.

У свою чергу, суд нагадує, що саме
позивач відмовлявся підписувати акти
прийому-передачі приміщення, про що
зазначалось вище. Крім цього, позивач
мав можливість ще після розірвання
договору прийняти приміщення від
відповідача та здавати його в оренду.

Отже, вимога про стягнення збитків у
сумі 390912,00 грн. обґрунтовується умовним
припущенням про якусь можливість
отримання прибутку позивачем є
безпідставною у зв'язку з
недоведеністю, а тому задоволенню не
підлягає.

Щодо вимоги позивача про стягнення з
відповідача нанесених збитків по
відновленню орендованого майна в
придатний для експлуатації стан в
розмірі 326454,40 грн., то в даному випадку,
відповідно до висновку № 491 судової
будівельно-технічної експертизи від
27.03.2014р., вартість робіт по ремонту 6/100
ідеальних частин нежитлової будівлі по
АДРЕСА_1, які передані в оренду
відповідачу з метою приведення в стан
не гірший, ніж зазначений в акті
прийому-передачі від 01.08.2008 року станом
на час проведення дослідження
становить 172590,00 грн.

Відповідно до до статті 786 Цивільного
кодексу України, до вимог про
відшкодування збитків у зв'язку з
пошкодженням речі, яка була передана у
користування наймачеві, а також до
вимог про відшкодування витрат на
поліпшення речі застосовується
позовна давність в один рік. Перебіг
позовної давності щодо вимог
наймодавця починається з моменту
повернення речі наймачем, а щодо вимог
наймача - з моменту припинення договору
найму.

Оскільки, як зазначалось вище,
відповідач повертав орендоване майно,
однак позивач ухиляється від прийняття
приміщення, суд вважає, що саме з цього
часу, починається перебіг позовної
давності. Отже, на час звернення
позивача з позовом сплили строки
позовної давності щодо стягнення
витрат на відновлення майна.

Керуючись статтями 4-2, 4-3, 43, 49, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову, відмовити.

Повне рішення складено 29.04.2014 р.

Суддя О.Г. Проскурняк