ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.05.2014 Справа № 920/433/14

за позовом: Комунального закладу
"Охтирська центральна районна лікарня",

м. Охтирка, Сумська
область,

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Охтирка,

Сумська область,

про розірвання договору оренди,

Суддя Н.П. Лугова

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_2;

За участю секретаря судового засідання
- А.Г.Кириченко-Шелест

В судовому засіданні 24.04.2014 року судом
оголошувалась перерва у розгляді
справи.

Суть спору: позивач просить суд
розірвати договір оренди нежилих
приміщень, укладений між сторонами по
справі 30.07.2013 року.

Позовні вимоги обгрунтовані істотною
зміною обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору,
відповідно до статті 652 Цивільного
кодексу України. Такими змінами
позивач вважає повідомлення про
порушення ним п.п. 8.154-8.159 Державних
будівельних норм України ДБН В.2.2 -10-2001
Будинки і споруди. Заклади охорони
здоров'я та наказу Міністерства
охорони здоров'я України «Про розвиток
та вдосконалення патологоанатомічної
служби в Україні» № 18 від 12.05.1992 року

У відзиві за вх. № 4181 від 31.03.2014р.
відповідач просить суд відмовити в
задоволенні позову.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, клопотання про відкладення
судового засідання від нього не
надходило.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача та оцінивши надані по
справі докази, суд

ВСТАНОВИВ:

04.07.2013 року на підставі рішення
Охтирської міської ради шостого
скликання дванадцятої сесії від 30.06.2011
року № 199-МР «Про вдосконалення порядку
оренди майна, що належить до
комунальної власності територіальної
громади міста» було оголошено конкурс
на оренду вільного нежилого приміщення
Комунального закладу «Охтирська
центральна районна лікарня».

За результатами конкурсу переможцем
визначено фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1.

30.07.2013 року між позивачем та
відповідачем укладено договір оренди
нежилих приміщень, відповідно до умов
якого та згідно акту прийому-передачі
від 01.08.2013р. позивач передав
відповідачу у строкове платне
користування нежиле приміщення КЗ
«Охтирська центральна районна
лікарня», що перебуває у комунальній
власності територіальної громади м.
Охтирка, площею 22,3 кв.м., розміщене за
адресою: АДРЕСА_1 (будівля
патологоанатомічного відділення), що
перебуває на балансі КЗ «Охтирська
центральна районна лікарня», з метою
надання ритуальних послуг.

Як вбачається з матеріалів справи,
03.10.2013 року позивач отримав лист № 02/1999
від Головного управління Державної
санітарно-епідеміологічної служби у
Сумській області про порушення ним п.п.
8.154-8.159 Державних будівельних норм
України «Будинки і споруди. Заклади
охорони здоров'я. ДБН В.2.2 -10-2001» щодо
організації патолого-анатомічного
відділення в
лікувально-профілактичному закладі.
Відповідно до вимог вказаних пунктів
ДБН патолого-анатомічні відділення,
зокрема, мають бути розміщені
ізольовано від інших відділень
лікарняного комплексу і мати окремий
вхід ззовні.

Також, 15.01.2014 року позивач отримав листа
від Комунального закладу Сумської
обласної ради «Сумське обласне
патологоанатомічне бюро» № 19 про
порушення ним наказу Міністерства
охорони здоров'я України «Про розвиток
та вдосконалення патологоанатомічної
служби в Україні» № 18 від 12.05.1992 року.
Згідно даного листа начальник
обласного патологоанатомічне бюро
просить позивача звільнити траурну
залу; дане приміщення не може бути
визнане вільним, оскільки технологічно
воно являється приміщенням для видачі
трупів і не може бути здане в оренду.

Вищенаведені факти позивач вважає
істотною зміною обставин, якими
сторони керувалися при укладенні
договору, відповідно до статті 652
Цивільного кодексу України, у зв'зку з
чим звернувся до суду про розірвання
договору оренди нежилих приміщень.

Суд, проаналізувавши зібрані по справі
докази дійшов висновку, що вимоги
позивача про розірвання договору
оренди не підлягають задоволенню з
огляду на наступне:

У відповідності до статті 651 Цивільного
кодексу України та ч. ч. 1, 3 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна», одностороння
відмова від договору оренди не
допускається. Розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом. Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору.

Також договір може бути змінений або
розірваний за згодою сторін у разі
істотної зміни обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору,
якщо інше не встановлено договором або
не випливає із суті зобов'язання. Зміна
обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що, якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах (статті 652 ЦК України).

З урахуванням положень частини другої
статті 652 ЦК України можливість
розірвання договору оренди (найму)
пов'язується не з наявністю істотної
зміни обставин, а з наявністю чотирьох
умов, визначених частиною другою
статті цієї статті ЦК України при
істотній зміні обставин.

Так, частиною другою ст. 652 ЦК України
встановлено, якщо сторони не досягли
згоди щодо приведення договору у
відповідність з обставинами, які
істотно змінились, або щодо його
розірвання, договір може бути
розірваний, за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов: 1) в момент
укладення договору сторони виходили з
того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися; 3) виконання договору
порушило б співвідношення майнових
інтересів сторін і позбавило б
заінтересовану сторону того, на що вона
розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Матеріали справи свідчать, що
обставини, якими сторони керувались
при укладенні договору оренди нежилих
приміщень від 30.07.2013 року, мають місце й
на даний час, істотних змін не
відбулося.

Слід зазначити, щопозивачем не
доведено одночасної наявності
чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК
як підстави для розірвання спірного
договору оренди. Зазначеної позиції
дотримується Верховний Суд України у
постанові від 27 лютого 2012р. у справі N
3-9гс12.

Як вбачається з Плану приміщень
патологоанатомічного відділення (а.с.
30), приміщення для приймання трупів,
площею 7,2 кв.м. (під цифрою 1 на плані),
приміщення для їх зберігання, площею 7,9
кв.м. (під цифрою 4 на плані), кімната для
одягання, площею 10,5 кв.м. (під цифрою 6 на
плані) та траурна зала, площею 22,3 кв.м.
(на плані під цифрою 7) є окремими
приміщеннями, ізольованими одне від
одного.

Крім того, за умовами укладеного
договору орендарю встановлено 4
(чотири) години роботи на добу (п. 1.2.
договору).

Умови договору оренди відповідачем
виконуються належним чином, зокрема, у
відповідності до п. п. 1.3, 3.1-3.8 догору
приміщення використовується за
цільовим призначенням та своєчасно
сплачується орендна плата.

Крім того, позивачем не оскаржувались
ні рішення Охтирської міської ради від
30.06.2011 року № 199-МР, яким було оголошено
конкурс на оренду вільного нежитлового
приміщення, ні рішення конкурсної
комісії про результати конкурсу.

Таким чином, оскільки позивач у
відповідності до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України не
навів доказів наявності одночасно
чотирьох умов для розірвання спірного
договору, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК
України, які призвели до порушення
їхніх майнових інтересів чи позбавили
заінтересовану сторону договору того,
на що вона розраховувала, а також не
надав доказів порушення орендарем умов
укладеного договору оренди, - суд не
вбачає підстав для розірвання договору
оренди нежилих приміщень від 30.07.2013
року, укладеного між сторонами у
справі.

Враховуючи норми чинного
законодавства та позицію Верховного
Суду України, суд відмовляє у
задоволенні позову про розірвання
договору оренди.

Відповідно до ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, судовий збір покладається на
відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 19.05.2014р.

Суддя
Н.П. Лугова