ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" квітня 2014 р.Справа № 916/3245/13

Господарський суд Одеської області у
складі колегії суддів:

Судді
Зайцева Ю.О.

при секретарі судового засідання
Ошарін Д.С.

участю представників сторін:

Від позивача: Шабашкова Т.В.
(довіреність №б/н від 24.01.2014 р.);

Від відповідача: Терема Д.О.
(довіреність №133 від 25.12.2013 р.);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«Чорноморгидробуд» до відповідача
Державного підприємства «Іллічівський
морський торговельний порт» про
стягнення заборгованості та штрафних
санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 21.11.2013 р. товариство з
обмеженою відповідальністю
«Чорноморгидробуд» звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом до Державного підприємства
«Іллічівський морський торговельний
порт» про стягнення заборгованості та
штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 25.11.2013 р. суддею
господарського суду Одеської області
Зайцевим Ю.О. порушено провадження за
вказаним позовом з призначенням справи
до розгляду у відкритому судовому
засіданні.

Приймаючи до уваги, що суддя Зайцев Ю.О.
з 18.12.2013 р. знаходиться у відпустці, з
метою дотримання процесуальних
строків, керуючись рішенням зборів
суддів господарського суду Одеської
області від 29.11.2011р. (протокол №17-24/11 від
29.11.2011р.). справу №916/3245/13 передано на
розгляд судді господарського суду
Одеської області Демешина О.А.

23.01.2013 р. представником відповідача по
справі подано клопотання про зупинення
провадження по справі (вх.ГСОО№2-254/14),
відповідно до якого відповідач просить
суд зупинити провадження по справі до
набрання чинності рішення по іншій,
пов'язаної з нею справі у зв'язку з
неможливістю її розгляду до вирішення
господарської справи №916/124/14.

На підставі розпорядження голови
господарського суду Одеської області
від 11.02.2014 р. у зв'язку з перебуванням
судді Демешина О.А. на лікарняному з
07.02.2014 р., справу №916/3245/13 передано на
розгляд судді Зайцева Ю.О.

На підставі розпорядження голови
господарського суду Одеської області
від 27.02.2014 р., приймаючи до уваги, що
суддя Зайцев Ю.О. знаходиться на
навчанні „Про підвищення
кваліфікації", згідно наказу голови
господарського суду Одеської області
№ 1-пс від 12.02.2014р., справу № 916/3245/13
передано на розгляд судді
господарського суду Одеської області
Демешина О.А.

На підставі розпорядження голови
господарського суду Одеської області
від 05.03.2014 р., приймаючи до уваги, що
03.03.2014 р. суддя Зайцев Ю.О. повернувся з
навчання „Про підвищення
кваліфікації", справу №916/3245/13 передано
на розгляд судді господарського суду
Одеської області Зайцева Ю.О.

22.04.2014 р. відповідачем подано письмові
пояснення по справі, відповідно до
змісту яких відповідач заперечує проти
наданого позивачем розрахунку
інфляційних втрат.

22.04.2014 року після повернення з нарадчої
кімнаті, відповідно до ст. 85 ГПК України
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення по справі
№ 916/3456/13.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
пояснення, суд встановив:

15.06.2012 р. між товариством з обмеженою
відповідальністю «ЧОРНОМОРГИДРОБУД»
та державним підприємством
«ІЛЛІЧІВСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ
ПОРТ» було укладено договір на
виконання робіт № 582-ОТ (далі - Договір),
відповідно до умов якого Позивач
зобов'язався виконати переоснащення
електричних мереж 10 і 0,4 кВ причалов 12-14
третього терміналу відповідача, а
відповідач зобов'язався прийняти та
оплатити за виконані роботи.

Відповідно до п. 1.3. договору обсяги
закупівлі можуть бути зменшені в
залежності від реального фінансування
витрат Замовника.

Загальна вартість робіт за договором
становила 2523743,90 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 420623.98
грн. ( п. 4.1 договору). Загальна вартість
за договором є фіксованою та зміні не
підлягає, крім випадків зменшення за
взаємною згодою сторін з оформленням
додаткової угоди до цього договору.

Акт виконаних робіт на суму 559468,80 грн., у
т.ч. ПДВ 20%, довідка про вартість
виконаних робіт на суму 559468,80 грн., у т.ч.
ПДВ 20%, були підписані відповідачем
03.06.2013р, разом з актом відповідач
отримав податкову накладну на суму
559468,80 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 932244,80 грн. та
рахунок на оплату вартості виконаних
робіт.

Згідно умов п. 5.3. Договору оплата
здійснюється Замовником протягом 30
банківських днів після підписання акту
виконаних робіт форми № КБ-2в та
довідки форми № КБ-3. Враховуючи ці
умови перебіг строку, встановленого п.
5.3. Договору на оплату починався з
04.06.2013р. та з урахуванням вихідних та
святкових днів закінчувався 17.07.2013р.

Позивач, 03.06.2013р. надав відповідачу акт
виконаних робіт на зазначену суму
форми № КБ-2в та довідку форми № КБ-3, а
також рахунок та податкову накладну,
які були повернуті відповідачем без
підпису.

Повивач зазначає, що в період строку,
відведеного для оплати виконаних
робіт, замовник відмовився від
виконання інших робіт за договором,
внаслідок чого сторони дійшли згоди
12.06.2013 р. припинити договір, про що було
укладено угоду.

Так, в угоді від 12.06.2013р. відповідач
підтвердив існування своїх грошових
зобов'язань на суму 559468,80 грн., у т.ч. ПДВ
20% -93224,80 грн. та зобов'язався їх виконати
на умовах договору, тобто, з огляду на
вимоги п. 5.3. Договору - до 17.07.2013р.
включно.

Як вказує ТОВ «Чорноморгидробуд»,
заборгованість до 17.07.2013р. за договором
відповідачем не сплачена.

Так, 19.08.2013р., відповідач направив на
адресу позивача лист № 177/08.1-18, в якому
відповідач повідомив, що затримка
платежу обумовлена скрутним
фінансовим станом Відповідача, що не
підтверджено жодним доказом. При цьому,
відповідач на підставі зазначеного
листа просив отримати ще безоплатне
відстрочення платежу на 90 днів.

10.09.2013р. позивач направив на адресу
відповідача претензію, вих. № ЧГ-09/333,
якою повідомив про неможливість
очікування на протязі тривалого строку
сплати заборгованості. В претензії
була наведена вимога сплатити борг в
розмірі 559468,80 грн., у т.ч. ПДВ 93244,80 грн., а
також штрафні санкції, передбачені
Договором, в загальному розмірі
8334,38грн.

23.10.2013р. Відповідач направив на адресу
Позивача лист №63/18.3-07, з якого
вбачається, що відповідач відмовився
сплачувати зазначені в претензії
кошти, знов посилаючись на відсутність
фінансових можливостей.

З наведених підстав позивач звернувся
до господарського суду Одеської
області з позовом про стягнення з
державного підприємства «Іллічівський
морський торговельний порт»
заборгованості, що складається з суми
основного боргу в розмірі 559468,80 грн.,
інфляційних втрат в розмірі 2238,87 грн.,
суми, на яку підлягає збільшенню
основний борг з врахуванням 3% річних -
5564,03 грн. та пені в сумі 12238,94 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача,
проаналізувавши норми чинного
законодавства, дійшов наступних
висновків.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України та ст. 174 Господарського
кодексу України договір є підставою
для виникнення цивільних прав і
обов'язків (господарських зобов'язань).

Судом встановлено, що правовідносини
між позивачем та відповідачем по
справі виникли на підставі укладеного
договору на виконання робіт №582-ОТ,
відповідно до якого позивач
зобов'язався виконати переоснащення
електричних мереж 10 і 0,4 кВ причалів 12-14
третього терміналу відповідача, а
відповідач зобов'язався прийняти та
оплатити виконані роботи.

Правовідносини сторін є
господарськими та такими, що виникли на
підставі договору підряду.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Згідно ч. 1 статті 843 ЦК України, у
договорі підряду визначається ціна
роботи або способи її визначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до п. 4.1. договору, загальна
сума, згідно протоколу узгодження
договірної ціни (додаток №2) та
договірної ціни (додаток №3), які є
невідємною частиною цього договору,
складає 2 523 743,90 грн..

Сторони домовились, що відповідно до п.
2.2. договору ціна договору становить 164
625,60 грн. (сто шістдесят чотири тисячі
шістсот двадцять п'ять гривень 60
копійок) в т.ч. ПДВ 27 437,60 грн. двадцять
сім тисяч чотириста тридцять сім
гривень 60 коп.)

Відповідно до п. 5.2 договору, замовник
на протязі 20 днів від дати подання
письмової заявки, виконує авансовий
платіж у розмірі 20% від суми цього
договору - 504748,78 грн., та згідно з п. 5.3
замовник після підписання актів
завершеного етапу робіт за формою КБ-2
та КБ-3 на підставі виставленого
рахунку виконує на протязі
30банківських днів оплату в розмірі 80%
від суми виконаних робіт.

Судом встановлено, що акти приймання
виконаних робіт на суму 559468,80 грн.,
довідка про вартість виконаних робіт
на суму 559468,80 грн. були підписані
відповідачем 03.06.2013 р.

Крім того, розмір існуючої
заборгованості був підтверджений
відповідачем шляхом підписання 12.06.2013
р. угоди про розірвання договору №582-ОТ
від 15.06. 2012 р.

Приймаючи до уваги встановлений факт
прострочення відповідачем виконання
основного грошового зобов'язання,
вимоги про стягнення з нього 3% річних
та пені заявлено позивачем
обґрунтовано.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору,
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається.

Відповідно до ст. ст, 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо в
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню в
цей строк.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
відшкодування збитків та сплата
неустойки (пені).

Ст. 230 ГК України визначає, що штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України, у
разі, якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочення
платежу пеню у розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 вищезгаданого Закону
встановлено, що розмір пені не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до п. 9.4 договору за
прострочення оплати вартості
виконаних робіт замовник зобов'язаний
сплатити підряднику пеню в розмірі
однієї облікової ставки НБУ, що діє на
день прострочення платежу, від
простроченої суми за кожен день
прострочення.

Відповідно до вищевикладеного та з
урахуванням п.9.4. договору, позивачем
станом на 15 листопада 2013 року
нарахована відповідачу пеня за
прострочку оплати, та складає 12 238 грн.
94 грн. Розрахунок штрафних санкцій,
наданий позивачем, судом перевірено та
прийнято до уваги.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Відповідно до вищевикладеного,
позивачем станом на 17 листопада 2013 року
нарахована відповідачу 3% річних від
простроченої суми, що складає 5564,03 грн.
Перевіривши наданий позивачем
розрахунок трьох відсотків річних, суд
приймає його до уваги.

Що стосується здійсненого позивачем
розрахунку інфляційних втрат, то суд,
перевівши вказане нарахування за
допомогою системи «Ліга-Закон»,
встановив, що в період, визначений
позивачем як прострочений для
нарахування штрафних санкцій, сукупний
індекс інфляції мав від'ємне значення -
0,997 (менший одиниці), внаслідок чого
нарахування інфляційних втрат
товариством здійснено необґрунтовано.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Рішення прийнято на підставі наданих
сторонами доказів, оскільки згідно із
ст.33, 38 Господарського процесуального
кодексу України кожна сторона: повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень; самостійно визначити і
надати суду ті докази на підтвердження
своїх доводів, які вважає необхідними,
належними і достатніми. Докази
витребовуються судом у ході розгляду
справи лише у разі подання
відповідного клопотання - на суд не
покладено обов'язку вказувати стороні,
які докази вона повинна подати на
підтвердження свої вимог чи
заперечень, або проводити розшук тих чи
інших доказів з власної ініціативи.

При цьому суд приймає до уваги строк
розгляду справи, достатність часу у
будь-якої із сторін для надання доказів
на підтвердження власних доводів, для
спростування обставин чи доводів
протилежної сторони та для подання
суду клопотання про витребування таких
доказів у інших осіб.

За при приписами ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України
витрати позивача по сплаті судового
збору покладаються на відповідача у
справі.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44,49,82-85
Господарського процесуального кодексу
України,-

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Чорноморгидробуд»
до відповідача Державного
підприємства «Іллічівський морський
торговельний порт» про стягнення
заборгованості та штрафних санкцій -
задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства
«Іллічівський морський торговельний
порт» (68001, Одеська обл., м. Іллічівськ,
вул. Праці, буд. №6, ) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Чорноморгидробуд»
(65005, Одеська обл., м. Одеса, вул. Середня,
буд. №83/2, ) суму
заборгованість 577271 (п'ятсот сімдесят
сім тисяч двісті сімдесят одна) грн. 77
коп., що складається з суми основного
боргу в розмірі 559468 (п'ятсот п'ятдесят
дев'ять тисяч чотириста шістдесят
вісім) грн. 80 коп., суми, на яку підлягає
збільшенню основний борг з врахуванням
трьох процентів річних - 5564 (п'ять тисяч
п'ятсот шістдесят чотири) грн. 03 коп.,
суми пенні 12238 (дванадцять тисяч двісті
тридцять вісім) грн. 94 коп.

Стягнути з Державного підприємства
«Іллічівський морський торговельний
порт» (68001, Одеська обл., м. Іллічівськ,
вул. Праці, буд. №6, ) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Чорноморгидробуд»
(65005, Одеська обл., м. Одеса, вул. Середня,
буд. №83/2, ) суму судових
витрат 11545 (одинадцять тисяч п'ятсот
сорок п'ять) грн. 44 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст складено та підписано
28.04.2014 року.

Суддя
Зайцев Ю.О.