ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 рокуСправа № 912/627/14
Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Тимошевської
В.В. розглянув у відкритому судовому
засіданні справу № 912/627/14

за позовом: Приватного акціонерного
товариства "Креатив", м. Кіровоград

до відповідача І: Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Сіверське", с.Дрімайлівка,
Куликівський район, Чернігівська
область

до відповідача ІІ: товариства з
обмеженою відповідальністю
"Соколівський консервний завод", с.
Соколівське, Кіровоградський район,
Кіровоградська область

про стягнення 26 268,52 грн.

Представники сторін:

від позивача - Аврамішин В.С.,
довіреність № б/н від 10.08.13;

від відповідача І - участі не брали;

від відповідача ІІ - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Приватне акціонерне товариство
"Креатив" звернулось до господарського
суду з позовною заявою про стягнення
солідарно з товариства з обмеженою
відповідальністю "Сіверське" та
товариства з обмеженою
відповідальністю "Соколівський
консервний завод" заборгованості в
розмірі 33 317,32 грн., з якої: 7 048,80 грн.
основного боргу, 704,88 грн. штрафу, 25 245,00
грн. штрафних санкцій, 318,64 грн.
відсотків за користування чужими
грошовими коштами, з покладенням на
відповідачів витрат по сплаті судового
збору.

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 05.03.2014
порушено провадження у справі № 912/627/14
за даним позовом.

27.03.2014 позивачем подано заяву № 380-10 від
26.03.2014 про відмову від позову в окремій
частині, відповідно до змісту якої
позивач просить припинити провадження
у справі відносно товариства з
обмеженою відповідальністю
"Соколівський консервний завод".

Заявою №495-10 від 22.04.2014 позивачем
зменшено розмір позовних вимог та
заявлено до стягнення з товариства з
обмеженою відповідальністю "Сіверське"
26 268,52 грн., з яких: 704,88 грн. штрафу, 25 245,00
грн. штрафних санкцій та 318,64 грн.
відсотків за користування чужими
грошовими коштами.

В судовому засіданні 23.04.2014
представником позивача підтримано
позовні вимоги до товариства з
обмеженою відповідальністю "Сіверське"
з урахуванням поданої заяви та заяву
про припинення провадження у справі
відносно товариства з обмеженою
відповідальністю "Соколівський
консервний завод".

Відповідно до приписів ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України позивач вправі до прийняття
рішення у справі, зокрема, зменшити
розмір позовних вимог.

Враховуючи викладене, господарський
розглядає позовні вимоги з урахуванням
заяви №495-10 від 22.04.2014 про зменшення
розміру позовних вимог.

Відповідачі І і ІІ не були присутні в
судовому засіданні та відзив на позов
не подали.

Приписи ч. 3 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язують сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами, вживати
заходів до всебічного, повного та
об'єктивного дослідження всіх обставин
справи.

Правом на змагальність, передбаченим
ст. 4-3 Господарського процесуального
кодексу України, відповідачі не
скористались з власної ініціативи.

Враховуючи, обмеження процесуальним
строком розгляду справи та те, що
відповідачі належним чином
повідомленні про дату, час і місце
проведення судового засідання, з
огляду на відсутність обґрунтованих
клопотань про необхідність
відкладення розгляду справи,
господарський суд вважає можливим
розглянути справу по суті за
відсутності представників
відповідачів за наявними в справі
матеріалами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, з'ясувавши всі обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, господарський
суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2013 між ПрАТ "Креатив" (покупець) та
ТОВ "Сіверське" (продавець) укладено
договір поставки №С12-1401 (далі - договір
№С12-1401), відповідно до умов якого
продавець зобов'язується поставити і
передати у власність покупця, а
покупець зобов'язується прийняти і
оплатити насіння соняшнику урожаю 2012
року (далі - товар) на умовах даного
договору (п. 1.1. договору).

Товар за умовами п. 3.1. договору №С12-1401
поставляється на умовах EXW (Правила
Інкотермс-2010 року) за адресою: філія ПАТ
"ДПЗКУ" "Буринський елеватор", вул.
Новоселівська, 2, м.Буринь, Буринський
район, Сумська область.

Відповідно до п. 3.2. договору №С12-1401
термін поставки товару - протягом 7 днів
після здійснення оплати покупцем.
Продавець зобов'язаний у письмовій
формі за 3 (три) календарних дні
повідомити покупця про готовність до
поставки товару із зазначенням дати та
місця поставки. Після закінчення
терміну поставки, продавець не
звільняється від обов'язку поставити
товар на суму отриманої передплати.
Покупець має право в односторонньому
порядку відмовитись від отримання
недопоставленого товару, письмово
попередивши про це продавця.

За пунктом 3.3 договору №С12-1401 кількість
товару визначається згідно кількості,
вказаної в складській квитанції на
товар.

Згідно п. 3.4. договору №С12-1401 датою
поставки є дата оформлення на ім'я
покупця та отримання покупцем
складської квитанції та товар, що
підтверджується трьохстороннім актом
прийому-передачі, який підписується
уповноваженими особами продавця,
покупця і елеватора і завіряється
печатками.

Кількість товару, що поставляється за
договором №С12-1401 (залікова вага) - 170
тонн. Ціна товару за одну тонну складає
4 950,00 грн. Орієнтовна сума договору - 841
500,00 грн. (п. 4.1. договору).

Відповідно до п.п. 4.2.- 4.3. договору
№С12-1401 покупець зобов'язується
здійснити оплату товару на умовах 100%
передоплати від розміру, вказаного в п.
4.1. цього договору, шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок продавця на підставі
рахунку-фактури. Остаточний розрахунок
між сторонами (доплата покупцем або
повернення передплати продавцем)
здійснюється протягом 10 банківських
днів після фактичного отримання
складської квитанції на товар або
товару та документів, передбачених п.п.
3.7. та 3.8. даного договору.

Договір №С12-1401 набирає силу з моменту
його підписання сторонами та діє до
повного виконання всіх умов,
передбачених даним Договором (п. 8.1.
Договору).

Договір №С12-1401 підписаний сторонами та
скріплений печатками підприємств.

Статтею 264 Господарського кодексу
України передбачено, що
матеріально-технічне постачання та
збут продукції виробничо-технічного
призначення і виробів народного
споживання як власного виробництва,
так і придбаних у інших суб'єктів
господарювання, здійснюються
суб'єктами господарювання шляхом
поставки, а у випадках, передбачених
цим Кодексом, також на основі договорів
купівлі-продажу.

Згідно статті 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму. Договір поставки
укладається на розсуд сторін або
відповідно до державного замовлення.

Предметом поставки, згідно статті 266
Господарського кодексу України, є
визначені родовими ознаками продукція,
вироби з найменуванням, зазначеним у
стандартах, технічних умовах,
документації до зразків (еталонів),
прейскурантах чи товарознавчих
довідниках. Предметом поставки можуть
бути також продукція, вироби, визначені
індивідуальними ознаками.

Як передбачено частиною 5 статті 266
Господарського кодексу України, до
відносин поставки, не врегульованих
Господарським кодексом України
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України про договір
купівлі-продажу.

В силу положень статті 655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Матеріалами справи підтверджено, що на
виконання п. 4.1 договору позивачем
здійснено попередню оплату за товар у
розмірі 841 500,00 грн. згідно платіжного
доручення № 438 від 14.02.2013 (а.с.11).
Відповідачем І на виконання договору
№С12-1401 поставлено позивачеві товар -
насіння соняшника в кількості 168,576 тонн
на суму 834 451,20 грн. (а.с. 12, 42), що є меншим
від узгодженої в договорі №С12-1401
кількості товару (170 тонн) та суми
здійсненої позивачем попередньої
оплати ( 841 500,00 грн.).

Строк поставки товару за умовами
договору №С12-1401 закінчився 21.02.2013.

Відповідно до п. 5.3 договору №С12-1401 у
разі поставки товару на суму меншу
розміру здійсненої передоплати або не
поставки/недопоставки товару,
продавець повинен повернути
(перерахувати) покупцеві грошові кошти
у розмірі виниклої заборгованості
протягом двох банківських днів з дати
направлення відповідної вимоги
покупцем.

Позивачем 20.11.2013 направлено на адресу
ТОВ "Сіверське" листа-вимогу №1273-10 про
повернення на розрахунковий рахунок
суми грошових коштів за
недопоставлений товар в сумі 7 048,80 (а.с.
13). Проте грошові кошти за
недопоставлений товар не повернуті.

01.02.2013 між позивачем (кредитор) та ТОВ
"Соколівський консервний завод"
(поручитель) укладено договір поруки
№П/1/С12-1401 (далі - договір поруки),
відповідно до умов якого поручитель
зобов'язується солідарно відповідати
перед кредитором за виконання ТОВ
"Сіверське" (боржник) зобов'язань за
договором поставки №С12-1401 від 01.02.2013,
укладеним між кредитором і боржником
(п. 1.1. договору поруки).

Поручитель зобов'язується виконати за
боржника зобов'язання перед кредитором
протягом трьох днів з моменту
повідомлення кредитором про
невиконання договору №С12-1401 (п. 1.3
договору поруки).

Відповідно до п. 3.1. договору поруки,
даний договір вступає в силу з моменту
його підписання сторонами.

Договір поруки підписаний
повноважними представниками кредитора
та поручителя, скріплений печатками
підприємств.

У зв'язку з невиконанням відповідачем І
своїх зобов'язань за договором
поставки №С12-1401 від 01.02.2013, ПрАТ
"Креатив" відповідно до договору поруки
№П/1/С12-1401 звернулося з листом - вимогою
№ 1444-10 від 20.12.2013 до відповідача ІІ про
сплату суми заборгованості за умовами
договору. Проте, відповідач ІІ своїм
листом від 24.12.2013 повідомив про відмову
виконати зобов'язання за договором
поруки та сплатити суму боргу
відповідача ІІ (а.с. 16-17).

На підставі зазначеного договору
поруки позовні вимоги заявлено
солідарно до відповідача І та
відповідача ІІ.

До вирішення спору по суті позивачем
подано заяву № 380-10 від 26.03.2014, у якій
зазначено про те, що ПрАТ "Креатив"
відмовляється від позову до ТОВ
"Соколівський консервний завод",
просить припинити провадження в справі
стосовно ТОВ "Соколівський консервний
завод" про стягнення 33 317,38 грн., а з ТОВ
"Сіверське" стягнути всю спірну суму
(а.с. 28).

Повноваження представника позивача,
зокрема щодо відмови від позову,
підтверджені довіреністю № б/н від
10.08.2013 (а.с. 29).

Право позивача відмовитись від позову
передбачено статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України.

Заява про відмову від позову відносно
відповідача ІІ подана відповідно до
частини першої ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України. У
судовому засіданні до прийняття
відмови позивача від позову
господарський суд роз'яснив наслідки
такої процесуальної дії, що у разі
прийняття судом відмови позивача від
позову провадження в справі в цій
частині підлягає припиненню, а у
випадках припинення провадження у
справі повторне звернення до
господарського суду зі спору між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав не допускається.

Оскільки дії позивача по відмові від
позову не суперечать законодавству і
не порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси,
господарський суд вважає за необхідне
прийняти відмову позивача від позову в
частині та припинити провадження у
справі відносно ТОВ "Соколівський
консервний завод" на підставі п. 4 ч. 1 ст.
80 Господарського процесуального
кодексу України.

Розглядаючи позовні вимоги відносно
ТОВ "Сіверське", господарський суд
враховує наступне.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

За приписами частини 2 статті 693
Цивільного кодексу України, якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Отже, вимога позивача до ТОВ "Сіверське"
про повернення суми попередньої оплати
в розмірі 7048,80 грн. є такою, що
відповідає вимогам наведеного вище
законодавства та підтверджена
матеріалами справи.

Однак, після порушення провадження у
справі відповідачем 12.03.2014 згідно
платіжного доручення № 2596 (а.с. 38)
сплачено, а позивачем зараховано в
рахунок погашення суми основного боргу
3 325,46 грн. Крім того, 01.04.2014 між ПрАТ
"Креатив" та ТОВ "Сіверське" підписано
протокол про залік взаємних вимог по
договору №С12-1401 від 01.02.2013, відповідно
до п. 2 якого розмір взаємних вимог, які
погашаються становить 3723,34 грн. (а.с. 39).

Довідкою ПрАТ "Креатив" від 23.04.2014
повідомлено, що станом на 23.04.2014
заборгованість ТОВ "Сіверське" перед
позивачем за договором №С12-1401 від
01.02.2013 відсутня.

У зв'язку з викладеним ПрАТ "Креатив"
згідно заяви №495-10 від 22.04.2014 зменшено
розмір позовних вимог в частині
стягнення основного боргу в сумі 7048,80
грн., що прийнято судом (а.с. 35).

Між тим, порушення зобов'язання є
підставою для застосування санкцій,
передбачених Господарським кодексом
України, іншими законами або договором.

Статтею 216 Господарського кодексу
України передбачено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Відповідно до частини 1 статті 230
Господарського кодексу України,
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно частини 4 статті 231
Господарського кодексу України у разі
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

В пункті п. 5.6. договору №С12-1401
сторонами встановлено, що за
недотримання терміну
поставки/недопоставку/непоставку
товару продавець виплачує покупцеві
штраф у розмірі 10% від вартості
несвоєчасно
поставленого/непоставленого товару.

Крім того, в пункті 5.7. договору №С12-1401
сторони узгодили умову про те, що у разі
невиконання або порушення виконання
зобов'язань по поставці товару, а саме
невиконання або порушення виконання
зобов'язань згідно п. 5.2 п. 5.5 та п. 5.6
договору, продавець окрім штрафу,
передбаченого п. 5.6 договору, виплачує
покупцеві штрафну санкцію у розмірі 3%
від загальної вартості товару.

За письмовим та обґрунтованим
розрахунком позивача штраф у розмірі 10%
від вартості непоставленого товару на
суму 7 048,80 грн. становить 704,88 грн. грн. та
штрафна санкція у розмірі 3% від
вартості товару на суму 841 500,00 грн.
становить 25 245,00 грн. (а.с. 5).

З огляду на те, що ТОВ "Сіверське"
зобов'язання щодо своєчасної поставки
товару перед позивачем не виконано та
не повернуто у встановлений договором
строк суму попередньої оплати,
позивачем правомірно нараховано штраф
і штрафну санкцію, а позовні вимоги про
їх стягнення підлягають задоволенню.

Крім того, в п. 5.8 договору сторони
погодили, що крім штрафу і штрафних
санкцій, у разі порушення умов договору
Продавець виплачує покупцеві відсотки
за користування чужими грошовими
коштами у розмірі 30 % річних.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 693 Цивільного
кодексу України, якщо продавець, який
одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати. На
суму попередньої оплати нараховуються
проценти відповідно до статті 536 цього
Кодексу від дня, коли товар мав бути
переданий, до дня фактичного передання
товару покупцеві або повернення йому
суми попередньої оплати. Договором
може бути встановлений обов'язок
продавця сплачувати проценти на суму
попередньої оплати від дня одержання
цієї суми від покупця.

Відповідно до приписів статті 536
Цивільного кодексу України, за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Позивачем нараховано 30% річних на суму
недопоставленого товару 7 048,80 грн. за
період прострочення поставки протягом
55 днів з 27.11.2013 по 20.01.2014 в розмірі 318,64
грн., що відповідає наведеним вище
положенням законодавства та умовам
договору № С12-1401.

Враховуючи викладене, з відповідача І
на користь позивача підлягає стягненню
318,64 грн. 30% річних за період з 27.11.2013 по
20.01.2014.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю "Сіверське" 704,88 грн.
штрафу, 25 245,00 грн. штрафних санкцій та
318,64 грн. відсотків за користування
чужими грошовими коштами є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На підставі ч. 1 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору в сумі
1 827,00 грн. покладаються на ТОВ
"Сіверське".

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 78, 80, 82, 84,
85, 87, 116 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги приватного
акціонерного товариства "Креатив" до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Сіверське" про
стягнення 704,88 грн. штрафу, 25 245,00 грн.
штрафних санкцій, 318,64 грн. відсотків за
користування чужими грошовими коштами
задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Сіверське" (16352,
Чернігівська область, Куликівський
район, с. Дрімайлівка, вул. Перемоги, 30,
ідентифікаційний код 308941971) на користь
приватного акціонерного товариства
"Креатив" (25014, м. Кіровоград, просп.
Промисловий, 19, ідентифікаційний код
31146251) - 26 268,52 грн., з яких: 704,88 грн. штрафу,
25 245,00 грн. штрафних санкцій, 318,64 грн.
відсотків за користування чужими
грошовими коштами, а також 1 827,00 грн.
судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання
рішенням законної сили.

Прийняти відмову позивача від позову в
частині позовних вимог до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Соколівський консервний завод" та
припинити провадження у справі в цій
частині.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

Примірники рішення направити ТОВ
"Сіверське" за адресою: 16352,
Чернігівська область, Куликівський
район, с. Дрімайлівка, вул. Перемоги, 30;
ТОВ "Соколівський консервний завод" за
адресою: 27641, Кіровоградська область,
Кіровоградський район, с.Соколівське.

Повне рішення складено 28.04.2014.

Суддя
В.В.Тимошевська