Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25445/13 22.04.14

За позовом Приватного
акціонерного товариства "Страхова
Компанія "Провідна"до Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування "про
стягнення 1000,00 грн. Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Пацалюк С.П. (дов. № 14/189
від 26.03.2014 року)від відповідача не
з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 22 квітня 2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Провідна" (надалі по
тексту - позивач) звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" про стягнення 3 321,60 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.01.2014 року порушено
провадження у справі № 910/25445/13, розгляд
справи призначено на 07.02.2014 року.

За розпорядженням Голови
Господарського суду міста Києва від
07.02.2014 року з метою дотримання
процесуальних строків, керуючись
пунктом 2.6. рішення зборів суддів
господарського суду міста Києва від
03.02.2011 року (протокол №1 від 03.02.2011 року)
та статтею 4-6 Господарського
процесуального кодексу України, справу
№ 910/25445/13 передано для розгляду судді
Стасюку С.В. у зв'язку з перебуванням
судді Шкурдової Л.М. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.02.2014 року суддя Стасюк С.В.
прийняв справу № 910/25445/13 до свого
провадження, розгляд справи призначено
на 06.03.2014 року.

07.02.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшов відзив на позов.

06.03.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшло клопотання про
зменшення розміру позовних вимог,
відповідно до якої просить суд
стягнути з відповідача 1000,00 грн., у
зв'язку з частковим погашенням
відповідачем заборгованості у розмірі
2 321,60 грн.

У відповідності до статті 22
Господарського процесуального кодексу
України, позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу, в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Подана позивачем заява про зменшення
позовних вимог приймається судом до
розгляду, позовні вимоги розглядаються
з урахуванням заяви поданої через
відділ діловодства Господарського
суду міста Києва 06.03.2014 року.

Також, позивачем подано клопотання про
продовження строків розгляду даної
справи.

Представник відповідача в судове
засідання 06.03.2014 року не з'явився,
вимоги ухвали суду від 07.02.2014 року
виконав частково, про причини своєї
неявки суд не повідомив, про дату та час
слухання справи повідомлявся належним
чином рекомендованим повідомленням
про вручення поштового відправлення.

У судовому засіданні 06.03.2014 року
представник позивача надав усні
пояснення по суті спору, в яких просить
суд задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі з урахуванням
клопотання про зменшення розміру
позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.03.2014 року розгляд справи
було відкладено на 03.04.2014 року, у зв'язку
з неявкою відповідача та необхідністю
подання додаткових доказів у справі.

Представники сторін в судове засідання
03.04.2014 року не з'явилися, про причини
своєї неявки суд не повідомили, про
дату та час слухання справи
повідомлялись належним чином.

Розглянувши подане позивачем 06.03.2014
року клопотання про продовження
строків розгляду спору, суд приходить
до висновку про його задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.04.2014 року строк розгляду
спору продовжено на п'ятнадцять днів,
розгляд справи було відкладено на
22.04.2014 року.

У судовому засіданні 22.04.2014 року
представник позивача надав усні
пояснення по справі, в яких підтримав
позов, з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог, в повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання 22.04.2014 не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив, хоча про час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, що підтверджується
відмітками на звороті ухвал суду та
поштовими повідомленнями про вручення
поштового відправлення з відмітками
про вручення.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, відповідач зареєстрований за
адресою: 04070, м. Київ, вул.
Іллінська, 8 на яку було відправлено
ухвали суду у справі № 910/25445/13.

У відповідності з положеннями пункту
3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно з частиною 1 статті 64
Господарського процесуального кодексу
України ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
повідомленою сторонами господарському
суду поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши подані сторонами
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2011 року між Публічним
акціонерним товариством "Страхова
компанія "Провідна" (страховик) та
ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено
договір №3112/256/000003 добровільного
страхування наземного транспорту
(надалі - Договір страхування),
відповідно до умов якого страховик
зобов'язувався відшкодувати збитки, що
могли настати у зв'язку з пошкодженням
або знищенням автомобіля марки "DAEWOO",
державний номер НОМЕР_1.

Як вбачається з матеріалів справи,
16.11.2012 року у м. Запоріжжя по вул.
Українська з боку вул. Героїв
Сталінграду у напрямку вул. Набережна
сталася дорожньо-транспортна пригода
(надалі по тексту - ДТП) за участю
автомобіля марки "DAEWOO", державний номер
НОМЕР_1 та автомобіля марки "Тойота",
державний номер НОМЕР_2, яким керував
ОСОБА_4

ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху
України, останнього визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення згідно з постановою
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 27.11.2012 року у справі
№ 3/0818/2241/2012.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 за шкоду завдану майну третіх
осіб під час ДТП за участю автомобіля
марки "Мазда", державний номер НОМЕР_3
була застрахована Приватним
акціонерним товариством "Страхова
компанія "АХА Страхування", що
підтверджується полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/1777451.

Внаслідок вищевказаної
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль марки "DAEWOO", державний номер
НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

26.11.2012 року позивач, враховуючи умови
страхування, визначив розмір
страхового відшкодування в сумі 3 321,60
грн., про що склав страховий акт №
0801/06/2465/S.

Відповідно до умов договору № 3112/256/000003
добровільного страхування наземного
транспорту від 14.12.2011 року, позивачем
було здійснено оплату страхового
відшкодування на користь
страхувальника в сумі 3 321,60 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 0000499 від 03.01.2013 року на
суму 3 321,60 грн. (належним чином
засвідчена копія додана до матеріалів
справи).

Зважаючи на вищенаведене, 25.06.2013 року
позивач, з посиланням на статтю 27
Закону України "Про страхування" та
статті 993, 1191 Цивільного кодексу
України звернувся до відповідача з
регресною вимогою за вих. № 59 про
відшкодування завданого збитку у
розмірі 3 321,60 грн.

Проте, за твердженням позивача,
відповідач жодним чином не відреагував
на зазначену регресну вимогу, на момент
подання позовної заяви, відповідачем
страхове відшкодування на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Провідна" сплачене
не було.

Відповідач у своєму відзиві проти
позову заперечує та стверджує, що
страхове відшкодування за
вирахуванням франшизи, встановленої
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/1777451 та яка складає 1000,00
грн. було сплачено Приватним
акціонерним товариством "Страхова
компанія "АХА Страхування" 08.10.2013 року
згідно платіжного доручення № 63171 на
суму 2 321,60 грн..

06.03.2014 року позивач подав суду
клопотання про зменшення розміру
позовних вимог, відповідно до якої
просить суд стягнути з відповідача 1000,00
грн., у зв'язку з частковим погашенням
відповідачем заборгованості у розмірі
2 321,60 грн.

Оцінивши наявні в справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що
транспортним засобом "Тойота",
державний номер НОМЕР_2, яким керував
ОСОБА_4, спричинено ДТП, що потягнуло
нанесення шкоди застрахованому
позивачем автомобілю марки "DAEWOO",
державний номер НОМЕР_1.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Частиною другою статті 1187 Цивільного
кодексу України передбачено, що шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Вина водія який керував автомобілем
"Тойота", державний номер НОМЕР_2,
встановлена у судовому порядку,
останнього визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
згідно з постановою
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 27.11.2012 року у справі №
3/0818/2241/2012.

Як вбачається з матеріалів справи,
цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля марки "Тойота",
державний номер НОМЕР_2, станом на
момент скоєння ОСОБА_4 спірної ДТП, була
застрахована Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія "АХА
Страхування", що підтверджується
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/1777451. Вказаним полісом
передбачено, що ліміт відповідальності
за шкоду заподіяну майну третіх осіб
становить 50 000 грн., франшиза - 1000, 00 грн..

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Відповідно до статті 12 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту. Розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих.

Враховуючи визначені полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/1777451 розміри лімітів
відповідальності та франшизи (1000,00
грн.), суд приходить до висновку, що до
позивача перейшло право регресної
вимоги до відповідача на загальну суму
2 321,60 грн. ( 3 321,60 грн. (загальний розмір
матеріальної шкоди) - 1000,00 грн. (сума
франшизи)).

Відповідно до статті 202 Господарського
кодексу України та статті 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме, платіжного доручення № 63171 від
08.10.2013 року, Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "АХА
Страхування" здійснило виплату
страхове відшкодування на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Провідна" за
регресною вимогою за вих. № 59 від 25.06.2013
року у розмірі 2 321,60 грн.

Вищевказана обставина також
відображена позивачем у клопотанні
поданому 06.03.2014 року як підстава
зменшення позовних вимог.

Згідно зі статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Приймаючи до ваги вищенаведене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Провідна" про стягнення з Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування" 1 000,00 грн.
страхового відшкодування є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 4, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРШИВ:

У позові Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Провідна" відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 23.04.2014 року

Суддя С.В. Стасюк