ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2014 року
Справа №917/465/14

за позовом Державного публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Украгролізінг",
вул. Мечникова, 16а, м. Київ, 01023 в особі
відособленого структурного підрозділу
Полтавської філії Національної
акціонерної компанії "Украгролізинг",
вул. Ватутіна, 4, м. Полтава, 36039

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Леляківське", вул.
Леніна, 17, с. Кейбалівка,
Пирятинський район, Полтавська
область,37033

про стягнення 19 865, 02 грн.

Суддя
Білоусов С.М.

Представники:

від позивача: Костюк С.В., дов. № 14/20-42-14
від 08.01.2014 р.

від відповідача: не з'явився.

У судовому засіданні 13.05.2014 року суд
оголосив вступну та резолютивну
частини рішення у відповідності до ст.
85 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна
заява про стягнення 19 865,02 грн. -
заборгованості за договором
фінансового лізингу № 16-09-457стб/781 від
18.09.2009 р., в тому числі: 18 987,60 грн. -
основного боргу, 702,94 грн. - пені, 174,48 грн.
- 3% річних.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, явку уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечив, вимоги ухвал суду від
21.03.2014 року та від 17.04.2014 року не виконав,
про час, дату і місце проведення
судового засідання повідомлений
належним чином, згідно з п.п. 2.6.11, 2.6.17
Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України (від
20.02.2013р. № 28).

Позивач 07.05.2014 р. через канцелярію
господарського суду Полтавської
області подав заяву вих. №1-185 від 8.05.2014
р. про збільшення позовних вимог із
суми 19 865,02 грн. (з яких: 18 987,60 грн. -
основний борг, 702,94 грн. - пеня та 174,48 грн.
- 3% річних за період із 21.01.2014 р. по 30.03.2014
р.) до суми 42 175,81 грн., в тому числі: 40 885,49
грн. - основного боргу, 1 115,84 грн. - пені
за період із 21.01.2014 р. по 13.05.2014 р. та 174,48
грн. - 3% річних за період із 21.01.2014 р. по
30.03.2014 р. (вх. №5869 від 07.05.2014 р.).

Відповідно до п. 3.10. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції передбачені частиною
четвертою статті 22 ГПК права позивача
збільшити або зменшити розмір позовних
вимог, відмовитись від позову можуть
бути реалізовані до прийняття рішення
судом першої інстанції. Під
збільшенням або зменшенням розміру
позовних вимог слід розуміти
відповідно збільшення або зменшення
кількісних показників за тією ж самою
вимогою, яку було заявлено в позовній
заяві. Згідно з частиною третьою статті
55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже,
у разі прийняття судом зміни (в бік
збільшення або зменшення) кількісних
показників, у яких виражається позовна
вимога, має місце нова ціна позову,
виходячи з якої й вирішується спір, - з
обов'язковим зазначенням про це як у
вступній, так і в описовій частині
рішення.

Оскільки заява про збільшення позовних
вимог подана позивачем до прийняття
рішення по справі, суд розглядає
позовні вимоги з урахуванням даної
заяви в сумі 42 175,81 грн., в тому числі: 40
885,49 грн. - основного боргу, 1 115,84 грн. -
пені за період із 21.01.2014 р. по 13.05.2014 р. та
174,48 грн. - 3% річних за період із 21.01.2014 р.
по 30.03.2014 р.

Крім того, позивач подав суду докази
часткової сплати боргу відповідачем на
суму 18 987,57 грн. (банківська виписка від
23.04.2014 р.).

Суд зазначені документи розглянув і
залучив до матеріалів справи.

В зв'язку з тим, що в матеріалах справи
достатньо доказів, необхідних для
вирішення спору, відповідач належним
чином повідомлений про час, дату і
місце проведення судового засідання, а
неявка відповідача не перешкоджає
розгляду справи по суті, то справа
розглядається за наявними матеріалами
на підставі статті. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
дослідивши та оцінивши подані докази,
суд встановив:

18.09.2009 року між Національною
акціонерною компанією "Украгролізинг"
(далі - позивач, лізингодавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Леляківське" (далі-
відповідач, лізингоодержувач) було
укладено договір фінансового лізингу
№ 16-09-457стб/781 (далі - договір).

Відповідно до п. 1 договору,
лізингодавець передає
лізингоодержувачу у користування на
визначений договором строк предмет
лізингу, який набувається ним у
власність у постачальника, самостійно
обраного лізингоодержувачем, та
визначений у додатку до договору
"Найменування, кількість, ціна і
вартість предмета лізингу", що є
специфікацією предмета лізингу, а
останній сплачує за це лізингові
платежі на умовах договору.

Відповідно до Додатків №№ 1,3,5,7
(Найменування, кількість, ціна і
вартість Предмета лізингу) та актів
приймання-передачі
сільськогосподарської техніки № 15 від
21.10.2009 р., № 13 від 23.10.2009 р., № 8 від 28.10.2009
р., № 3 від 30.10.2009 р. відповідач отримав:

- борону дискову БГР-4,2 (заводський №781)
загальною вартістю 111 246,00 грн.;

- агрегат ґрунтообробний причіпний до
тракторів класу 3 т.с. АП-6 (заводський
№892) на суму 72 000,00 грн.;

- трактор колісний ХТЗ-17221 (заводський №
3054) на суму 369 300,00 грн.;

- трактор МТЗ-82.1.26 (2шт.) заводські №№
010850, 010931 на загальну суму 310 700,00 грн.

Всього відповідач одержав техніки на
загальну суму 863 246,00 грн.

За п. 3.4.3 договору, відповідач
зобов'язався згідно погоджених
графіків своєчасно та в повному обсязі
сплачувати лізингові платежі
відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 4.1 договору відповідач
з моменту підписання акту
приймання-передачі предмету лізингу за
користування останнім зобов'язаний
сплачувати лізингові платежі,
черговість яких кратна трьом місяцям і
складається із суми відшкодування
вартості предмету лізингу рівними
частками за весь термін лізингу від
суми невідшкодованої попереднім
платежем вартості предмету лізингу та
суми винагороди в розмірі 7% річних від
залишкової невідшкодованої вартості.
Розмір лізингових платежів їх склад та
строк оплати встановлюються додатком
до договору "Графік сплати лізингових
платежів" (п. 4.2 договору).

В порушення умов договору відповідач
платежі за отриману в лізинг техніку
проводив не в повному обсязі, внаслідок
чого виникла заборгованість перед
позивачем за договором № 16-09-457 стб/781
від 18.09.2009 р., яка станом на 13.05.2014 р.
складає 40 885,49 грн.

Після порушення провадження у даній
справі відповідачем 23.04.2014 р. сплачено 18
987,60 грн. - заборгованість по платежам
№17 від 21.01.2014 р. по додатку №2 та від
30.03.2014 р. по додатку №8 в частині
відшкодування вартості техніки (копія
банківської виписки від 23.04.2014 р. в
матеріалах справи).

Заборгованість у сумі 40 885,49 грн.
складається із несплачених платежів
№18 згідно з "Графіком сплати
лізингових платежів" по додатках
№№2,4,6,8, термін сплати яких настав
21.04.2014 р., 23.04.2014р., 28.04.2014 р. та 30.04.2014 р.
відповідно (розрахунок у матеріалах
справи).

Відповідно до ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ст. 806 ЦК України, за
договором лізингу одна сторона
(лізингодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(лізингоодержувачеві) у користування
майно, що належить лізингодавцю на
праві власності і було набуте ним без
попередньої домовленості із
лізингоодержувачем (прямий лізинг), або
майно, спеціально придбане
лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526, ч. 1 статті 530
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Частиною 3 ст. 549 ЦК України визначено,
що пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

В п. 7.1 договору передбачено, що за
порушення строків сплати лізингових
платежів Лізингоодержувач за кожний
календарний день прострочення від
несплаченої суми сплачує Лізингодавцю
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період, за який
нараховується пеня.

За період із 21.01.2014 р. по 13.05.2014 року
відповідачеві нарахована пеня на суму 1
115,84 грн. (розрахунок в матеріалах
справи).

Відповідно до статті 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Відповідачу нараховані 3 % річних за
період із 21.01.2014 р. по 03.03.2014 р. на
загальну суму 174,48 грн.

Перевіривши надані позивачем
розрахунки пені в сумі 1 115,84 грн. та 3 %
річних в сумі 174,48 грн., суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Таким чином, на підставі
вищенаведеного суд дійшов до висновку,
що позовні вимоги є правомірними,
обґрунтованими, підтверджуються
належними доказами, які знаходяться у
матеріалах справи, відповідачем не
спростовані, тому підлягають
задоволенню.

Судові витрати згідно зі статтею 49 ГПК
України, покладаються на відповідача.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст. ст. 22, 33-34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Леляківське" (37033, с.
Кейбалівка Пирятинський район,
Полтавська область, вул. Леніна, 17, ІПН
37, р/р 5001 в АТ "Індекс-Банк"
МФО 331661) на користь Державного
публічного акціонерного товариства
"Національної акціонерної компанії
"Украгролізинг" (01023, м. Київ, вул.
Мечнікова, 16а, , р/р
0607 в ПАТ "Альфа-Банк" м. Київ, МФО
300346) в особі відокремленого
структурного підрозділу - Полтавської
філії Національної акціонерної
компанії "Украгролізинг"(36039, м. Полтава,
вул. Ватутіна, 4, р/р 8019 в ПОДАТ
"Райффайзен банк Аваль" м. Полтава, МФО
331605, ІПН 02, )
основний борг у сумі 40 885,49 грн., пеню в
сумі 1 115,84 грн., 3% річних у сумі 174,48 грн.
та витрати по сплаті судового збору в
сумі 1 827,00 грн.

Видати наказ із набранням цим рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 15.05.2014 року

Суддя
Білоусов С. М.