КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2014 р. Справа№ 36/368

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Мартюк А.І.

Новікова М.М.

секретар:
Шевченко Я.А.

представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи: Хіміч Б.С.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Ерідан"

на ухвалу Господарського
суду міста Києва

від 11.03.2014р., прийняту
за результатами розгляду

заяви Приватного
підприємства "Ерідан"

про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення

Господарського суду
міста Києва від 12.03.2012р.

у справі №36/368 (головуючий
суддя Васильченко Т.В.,

судді: Грєхова О.А.,
Марченко О.В.)

за позовом
Гаражно-будівельного кооперативу
"Авіатор"

до Київської міської
ради

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні

відповідача Приватне
підприємство "Ерідан"

про визнання
незаконним та скасування рішення
Київської

міської ради від
23.12.2004р. №998/2408

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.03.2014р. у справі №36/368 третій
особі було відмовлено в задоволенні
заяви про перегляд рішення
Господарського суду міста Києва від
12.03.2012р. у справі №36/368 за
нововиявленими обставинами і вказане
судове рішення залишено без змін.

Не погодившись з винесеною ухвалою
суду, тертя особа звернулася до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить: скасувати
ухвалу Господарського суду міста Києва
від 11.03.2014р. у справі №36/368; заяву
третьої особи про перегляд рішення
Господарського суду міста Києва від
12.03.2012р. у справі №36/368 за
нововиявленими обставинами
задовольнити; скасувати рішення
Господарського суду міста Києва від
12.03.2012р. у справі №36/368 та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що місцевим
господарським судом було неповно
з'ясовано обставини, які мають значення
для справи, а також невірно застосовано
норми матеріального і процесуального
права. Зокрема, третя особа
наголошувала на наступних обставинах:

- судом було порушено норми
процесуального права, а саме: ст. ст. 4-3,
4-7, 43, 47 Господарського процесуального
кодексу України;

- заява про перегляд судового рішення
обґрунтована наявністю листа-згоди
голови правління позивача №219 від
09.08.2004р., а не листа №219 від 19.08.2004р., на
який міститься посилання в рішенні
Господарського суду міста Києва від
12.03.2012р. у справі №36/368;

- голова правління позивача
неодноразово звертався до Київського
міського голови з проханням припинити
право користування частиною земельної
ділянки на користь третьої особи;

- наведені третьою особою обставини є
нововиявленими та свідчать про
необґрунтованість позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.04.2014р.
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження та призначено до розгляду
в судовому засіданні на 24.04.2014р.

В судовому засіданні 24.04.2014р.
представник третьої особи підтримав
апеляційну скаргу з викладених у ній
підстав, просив суд скаргу
задовольнити, скасувати ухвалу
Господарського суду міста Києва від
11.03.2014р. у справі №36/368; заяву третьої
особи про перегляд рішення
Господарського суду міста Києва від
12.03.2012р. у справі №36/368 за
нововиявленими обставинами
задовольнити; скасувати рішення
Господарського суду міста Києва від
12.03.2012р. у справі №36/368 та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити повністю.

Представники сторін у судове засідання
24.04.2014р. не з'явилися, про поважність
причин нез'явлення суд не повідомили,
будь-яких заяв або клопотань з цього
приводу до суду не надходило.

Оскільки явка представників сторін та
третьої особи у судове засідання не
була визнана судом обов'язковою,
зважаючи на наявні в матеріалах справи
докази належного повідомлення сторін
та третьої особи про місце, дату та час
судового розгляду, а також враховуючи
обмеженість строку розгляду
апеляційних скарг на ухвали місцевого
господарського суду, колегія суддів
визнала за можливе розглядати справу у
відсутності представників сторін.

В судовому засіданні 24.04.2014р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
третьої особи, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

Гаражно-будівельний кооператив
"Авіатор" (далі - позивач) звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Київської міської ради (далі
- відповідач) про визнання незаконним
та скасування рішення відповідача
№998/2408 від 23.12.2004р. "Про передачу
Приватному підприємству "Ерідан"
земельної ділянки для будівництва,
експлуатації та обслуговування пункту
технічного обслуговування автомобілів
з офісним приміщенням на вул. Григорія
Андрющенка, 4-г у Шевченківському
районі м. Києва".

В процесі судового розгляду до участі у
справі було залучено Приватне
підприємство "Ерідан" (далі - третя
особа).

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 20.11.2007р.у справі №36/368 у
задоволені позовних вимог було
відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 26.05.2008р.
рішення Господарського суду міста
Києва від 20.11.2007р. у справі №36/368 було
скасовано, позов задоволено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 26.05.2008р. вищезгадану
постанову Київського апеляційного
господарського суду було скасовано,
рішення Господарського суду міста
Києва 20.11.2007р.у справі №36/368 - залишено
без змін.

У серпні 2009 року позивач звернувся до
Господарського суду міста Києва із
заявою про перегляд рішення
Господарського суду міста Києва від
20.11.2007р. у справі №36/368 за
нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.09.2009р. заяву позивача від
04.08.2009р. про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Господарського
суду міста Києва від 20.11.2007р. у справі
№36/368 було залишено без задоволення, а
вказане судове рішення - без змін.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 09.06.2010р. ухвалу
Господарського суду міста Києва від
21.09.2009р. було скасовано, матеріали
справи повернуто до Господарського
суду міста Києва для розгляду.

Постановою Вищого господарського суду
України від 14.10.2010р. постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 09.06.2010р. у
справі №36/368 було скасовано, справу
передано до Київського апеляційного
господарського суду для здійснення
апеляційного провадження.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 16.11.2010р. ухвалу
Господарського суду міста Києва від
21.09.2009р. у справі №36/368 було залишено без
змін.

У вересні 2009 року до Господарського
суду міста Києва надійшла заява
позивача про перегляд рішення
Господарського суду міста Києва від
20.11.2007р. у справі №36/368 за
нововиявленими обставинами.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 12.03.2012р. у справі №36/368 заяву
позивача про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Господарського суду міста Києва від
20.11.2007р. у справі №36/368 було задоволено,
вказане судове рішення скасовано,
прийнято нове рішення, яким позов
задоволено повністю, визнано
незаконним та скасовано рішення
відповідача №998/2408 від 23.12.2004р. "Про
передачу приватному підприємству
"Ерідан" земельної ділянки для
будівництва, експлуатації та
обслуговування пункту технічного
обслуговування автомобілів з офісним
приміщенням на вул. Г.Андрющенка, 4-г у
Шевченківському районі м. Києва.

Згідно з постановами Київського
апеляційного господарського суду від
07.08.2012р. та Вищого господарського суду
України від 21.11.2012р. вищевказане
рішення суду було залишено без змін.

У лютому 2014 року третя особа звернулася
до Господарського суду міста Києва із
заявою про перегляд рішення
Господарського суду міста Києва від
12.03.2012р. у справі №36/368 за
нововиявленими обставинами. На думку
третьої особи, нововиявленими є
наступні обставини:

- рішення Господарського суду міста
Києва від 12.03.2012р. у справі №36/368
ґрунтується на відсутності згоди
позивача на припинення користування
частиною земельної ділянки, яка
передана у користування третій особі
спірним рішенням відповідача.
Водночас, листом від 29.01.2014р. колишній
голова правління позивача підтвердив
факт його звернення за дорученням
загальних зборів та зборів правління
ГБК "Авіатор" з листом №219 від 19.08.2004р. до
Київського міського голови з проханням
припинити право користування частиною
земельної ділянки по вул. Г.Андрющенка,
4-В, площею 0,07 га;

- підтвердження колишнім Головою
правління позивача факту відмови за
дорученням загальних зборів та зборів
правління ГБК "Авіатор" від права
користування частиною земельної
ділянки спростовує викладені у рішенні
суду від 12.03.2012р. висновки про
відсутність згоди на припинення
користування частиною земельної
ділянки, яка передана у користування
третій особі. При цьому, факт згоди на
припинення користування частиною
земельної ділянки, переданої у
користування третій особі, існував при
розгляді справи в суді та прийнятті
рішення від 12.03.2012р., але став відомий
третій особі лише 29.01.2014р. з листа
колишнього голови правління позивача.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.03.2014р. у справі №36/368 третій
особі було відмовлено в задоволенні
заяви про перегляд рішення
Господарського суду міста Києва від
12.03.2012р. у справі №36/368 за
нововиявленими обставинами і вказане
судове рішення залишено без змін.

Колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції, вважає їх обґрунтованими та
такими, що відповідають фактичним
обставинам справи, з наступних підстав.

Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст. 112 Господарського
процесуального кодексу України суд
може переглянути прийняте ним судове
рішення, яке набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.
Підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є істотні
для справи обставини, що не були і не
могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами є окремою
процесуальною формою судового процесу,
яка визначається юридичною природою
цих обставин. Нововиявлені обставини
характеризуються тим, що вони: існували
під час розгляду справи, але не були
відомі заявнику; є істотними, тобто
такими, що можуть вплинути на висновок
суду щодо наявності певних прав та
обов'язків у сторін, а також інших осіб,
що брали участь у справі, а отже і
вплинути на законність та
обґрунтованість постановленого
судового акта; виявлені після набрання
чинності судовим актом. При цьому,
нововиявленими обставинами є
матеріально-правові факти, що входять
до підстав позову або висунутих проти
нього заперечень іншої сторони та інші
юридичні факти, що мають значення для
вирішення спору, які характеризуються
наявністю вищезазначених ознак у
сукупності. Причому, виникнення нових
доказів або зміна обставин після
вирішення спору не можуть бути
підставою для перегляду рішення за
правилами розділу XIII Господарського
процесуального кодексу України.

Отже, нововиявлені обставини за своєю
юридичною природою є фактичними
даними, що в установленому порядку
спростовують факти, які було покладено
в основу судового рішення. Ці обставини
мають бути належним чином засвідчені,
тобто підтверджені належними і
допустимими доказами. Не може
вважатися нововиявленою обставина, яка
ґрунтується на переоцінці тих доказів,
які вже оцінювалися господарським
судом у процесі розгляду справи.
Необхідно чітко розрізняти поняття
нововиявленої обставини (як факту) і
нового доказу (як підтвердження факту)
(аналогічна правова позиція наведена в
постанові Пленуму Вищого
господарського суду України №17 від
26.12.2011р.).

Предметом розгляду у даній справі є
позовні вимоги про визнання незаконним
та скасування рішення відповідача
№998/2408 від 23.12.2004р., згідно з яким на
підставі листа голови правління
позивача №219 від 19.08.2004р. вирішено
передати третій особі в
короткострокову оренду на 1 рік
земельну ділянку загальною площею 0,07
га для будівництва, експлуатації та
обслуговування пункту технічного
обслуговування автомобілів з офісним
приміщенням за адресою: м. Київ, вул.
Г.Андрющенка, 4-В.

Задовольняючи позовні вимоги та
приймаючи рішення від 12.03.2012р. у справі
36/368, місцевий господарський суд
виходив з недійсності одностороннього
правочину позивача про відмову від
права користування частиною земельної
ділянки по вул. Андрющенка, 4-В у
Шевченківському районі міста Києва,
площею 0,07 га, вчиненого на користь
третьої особи і оформленого листом №219
від 19.08.2004р. При цьому, суд зазначав про
те, що недійсність вищезгаданого
правочину встановлена рішенням
Господарського суду міста Києва від
19.01.2011р. у справі №48/524, залишеним без
змін постановами Київського
апеляційного господарського суду від
11.04.2011р. та Вищого господарського суду
України від 16.06.2011р.

У відповідності до ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 19.01.2011р. у справі №48/524 було
встановлено, що колишній голова
правління позивача ОСОБА_4 вчинив
односторонній правочин, оформлений
листом №219 від 19.08.2004р., з перевищенням
повноважень, оскільки у нього не було
повноважень на укладення такого
правочину від імені кооперативу.

Належних та допустимих доказів на
підтвердження зміни чи скасування
рішення Господарського суду міста
Києва у справі №48/524 від 19.01.2011р. не
надано.

Відповідно до ч.2, ч.5 ст. 35
Господарського процесуального кодексу
України факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

Факти, які відповідно до закону
вважаються встановленими, не
доводяться при розгляді справи. Таке
припущення може бути спростовано в
загальному порядку.

Як вірно зазначив в оскаржуваній
ухвалі місцевий господарський суд,
підтвердження колишнім головою
правління позивача факту відмови від
права користування частиною земельної
ділянки, оформленої листом №219 від
09.08.2004р. не спростовує висновок суду про
відсутність належної згоди
Гаражно-будівельного кооперативу
«Авіатор» (позивача у справі №36/368) на
припинення користування частиною
земельної ділянки, яка передана у
користування третій особі спірним
рішенням відповідача та недійсність
такого правочину, встановлену рішенням
Господарського суду міста Києва від
19.01.2011р. у справі №48/524.

До того ж, лист колишнього голови
правління позивача №219 від 09.08.2014р., на
який посилається третя особа у своїй
заяві, є новим доказом, а не
нововиявленою обставиною.

Однак не можуть визнаватися
нововиявленими обставинами, на які
посилався учасник судового процесу в
своїх поясненнях в суді будь-якої
інстанції, або які могли бути
встановлені судом в разі виконання
вимог процесуального закону, зокрема
ст. 38 Господарського процесуального
кодексу України (аналогічна правова
позиція наведена в п.5 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України №17 від 26.12.2011р. "Про деякі
питання практики перегляду рішень,
ухвал, постанов за нововиявленими
обставинами").

З урахуванням наведеного, колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
підстав вважати обставини, якими
заявник (третя особа) обґрунтовує свої
вимоги, нововиявленими в розумінні ст.
112 Господарського процесуального
кодексу України.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

За результатами розгляду справи,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення заяви третьої особи про
перегляд рішення Господарського суду
міста Києва від 12.03.2012р. у справі №36/368
за нововиявленими обставинами.

У відповідності до ст. ст. 33-34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В ст. 4-3 Господарського процесуального
кодексу України передбачено, що
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

З вищенаведеного слідує, що закон
встановлює рівні можливості сторін і
гарантує їм право на захист своїх
інтересів. Принцип рівності учасників
судового процесу перед законом і судом
є важливим засобом захисту їх прав і
законних інтересів, що унеможливлює
ущемлення будь-чиїх процесуальних
прав. Це дає змогу сторонам вчиняти
передбачені законодавством
процесуальні дії, реалізовувати надані
їм законом права і виконувати
покладені на них обов'язки. Особи, які
беруть участь у справі, вправі вільно
розпоряджатися своїми матеріальними і
процесуальними правами, в тому числі
подавати докази на підтвердження
обставин, на які вони посилаються.

Позивачем не надано належних та
допустимих доказів на спростування
висновків місцевого господарського
суду.

За результатами перегляду справи
апеляційний суд дійшов висновку про те,
що оскаржувана ухвала суду першої
інстанції прийнята з повним, всебічним
та об'єктивним з'ясуванням обставин,
які мають значення для справи, а також
дотриманням норм процесуального права,
тоді як доводи апеляційної скарги не
знайшли свого підтвердження під час
розгляду даної справи, у зв'язку з чим
підстави для задоволення апеляційної
скарги відсутні.

Зважаючи на відмову в задоволенні
апеляційної скарги, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору за її подання покладаються на
третю особу (апелянта).

Керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 32-34, 43, 49, 75, 86, 99,
101-106, 112-114 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Ерідан" залишити без
задоволення, а ухвалу Господарського
суду міста Києва від 11.03.2014р. у справі
№36/368 - без змін.

2. Матеріали справи №36/368 повернути до
Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції у
встановленому законом порядку та
строки.

Головуючий суддя
Л.П. Зубець

Судді
А.І. Мартюк

М.М. Новіков