ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року Справа № 910/21534/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Головуючого: Суддів:Мирошниченка С.В.,
Алєєвої І.В., Євсікова О.О.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ергопак"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 24.12.2013 р.та на
ухвалугосподарського суду міста Києва
від 08.11.2013 р.у справі№ 910/21534/13
господарського суду міста Києваза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "КПД"доДержавної
служби інтелектуальної власності
України; Айвібрідж Венчерз
Лімітедтретя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Товариство з
обмеженою відповідальністю "Аванта
ТД"третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Ергопак"провизнання недійсним
свідоцтва України № 175926 на знак для
товарів і послуг

За участю
представників:позивача:Грушенко
А.О.;відповідача-1:Потоцький
М.Ю.;відповідача-2:Не з'явилися;третьої
особи-1:Не з'явилися;третьої особи-2:Не
з'явилися;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 08.11.2013 р. (суддя Картавцева
Ю.В.) заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "КПД" про
забезпечення позову задоволено; вжито
заходи до забезпечення позову, а саме
ухвалено:

- Заборонити Відповідачу-2 - Айвібрідж
Венчерз Лімітед на території України
передавати будь-якій особі (особам)
право (права) інтелектуальної
власності на зареєстрований за
оспорюваним свідоцтвом України № 175926
об'ємний знак для товарів і послуг до
вирішення спору про визнання недійсним
свідоцтва України № 175926 на об'ємний
знак для товарів і послуг.

- Заборонити Третій особі - Товариству з
обмеженою відповідальністю "Ергопак"
Відповідачу-2 - Айвібрідж Венчерз
Лімітед (Ivybridge Ventures Limited; Лампоусас, 1, Пі.
Сі. 1095, Нікосія, Кіпр) здійснювати
перешкоджання, заборону використання
на території України об'ємного знаку
для товарів та послуг за оспорюваним
Свідоцтвом України № 175926 щодо товарів
21 класу Міжнародної класифікації
товарів та послуг, а саме - губки
побутові, до вирішення спору про
визнання недійсним свідоцтва України
№ 175926 на об'ємний знак для товарів і
послуг.

- Заборонити Відповідачу 1 - Державній
службі інтелектуальної власності
України приймати рішення про внесення
будь-яких змін до Державного реєстру
свідоцтв України стосовно належного
Відповідачу 2 - Айвібрідж Венчерз
Лімітед знаку для товарів і послуг за
свідоцтвом України № 175926, зокрема з
приводу надання Відповідачем 2 -
Айвібрідж Венчерз Лімітед будь-якій
особі (особам) прав (права)
інтелектуальної власності на
зареєстрований за оспорюваним
свідоцтвом України № 175926 об'ємний знак
для товарів і послуг; вносити
відповідні зміни до Державного реєстру
свідоцтв України на знаки для товарів і
послуг та здійснювати офіційні
публікації до вирішення спору про
визнання недійсним свідоцтва України
№ 175926 на об'ємний знак для товарів і
послуг.

- Заборонити Відповідачу 2 - Айвібрідж
Венчерз Лімітед вносити до митного
реєстру об'єктів права інтелектуальної
власності будь-які заборони щодо
об'ємного знаку для товарів та послуг
за охоронюваним Свідоцтвом України №
175926 щодо товарів 21 класу Міжнародної
класифікації товарів та послуг, а саме -
губки побутові, до вирішення спору про
визнання недійсним свідоцтва України
№ 175926 на об'ємний знак для товарів і
послуг.

- Заборонити Третій особі - Товариству з
обмеженою відповідальністю "Ергопак"
вносити до митного реєстру об'єктів
права інтелектуальної власності
будь-які заборони щодо об'ємного знаку
для товарів та послуг за оспорюваним
Свідоцтвом України № 175926 щодо товарів
21 класу Міжнародної класифікації
товарів та послуг, а саме - губки
побутові, до вирішення спору про
визнання недійсним свідоцтва України
№ 175926 на об'ємний знак для товарів і
послуг.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 24.12.2013 р. (судді:
О.С. Копитова, Л.Л. Гарник, С.В. Сотніков)
ухвалу місцевого суду залишено без
змін.

Не погоджуючись з постановою
апеляційного господарського суду та
ухвалою місцевого господарського суду,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ергопак" звернулось
до Вищого господарського суду України
з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати їх в частині заборони третій
особі - Товариству з обмеженою
відповідальністю "Ергопак"
здійснювати перешкоджання, заборону
використання на території України
об'ємного знаку для товарів та послуг
за оспорюваним Свідоцтвом України №
175926 та заборони Третій особі -
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Ергопак" вносити до
митного реєстру об'єктів права
інтелектуальної власності будь-які
заборони щодо об'ємного знаку для
товарів та послуг за оспорюваним
Свідоцтвом України № 175926.

Ознайомившись з матеріалами та
обставинами справи на предмет надання
їм господарськими судами попередніх
інстанцій належної юридичної оцінки та
повноти встановлення обставин справи,
дотримання норм матеріального та
процесуального права, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, Товариство з
обмеженою відповідальністю "КПД"
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до Державної
служби інтелектуальної власності
України та компанії Айвібрідж Венчерз
Лімітед про визнання недійсним
свідоцтва України № 175926 на знак для
товарів і послуг.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Державною службою інтелектуальної
власності України 25.09.2013 р.
зареєстровано Свідоцтво України № 175926
на знак для товарів і послуг, власником
є Айвібрідж Венчерз Лімітед. Однак,
позивач вважає, що Свідоцтво України №
175926 на знак для товарів і послуг є
таким, що не відповідає умовам надання
правової охорони, а отже таким, що
підлягає визнанню недійсним, оскільки
знак за даним свідоцтвом не має
розрізняльної здатності, що є
підставою для відмови в наданні
правової охорони на такий знак
відповідно до чинного національного
законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи
07.11.2013 р. позивач звернувся до
господарського суду м. Києва з заявою
про вжиття заходів до забезпечення
зазначеного позову.

Обґрунтовуючи зазначену заяву, позивач
посилався на той факт, що відповідач-2 є
власником оспорюваного свідоцтва
України № 175926 на об'ємний знак для
товарів і послуг. У зв'язку з цим
відповідач-2 надав виключні права
використання об'ємного знаку для
товарів і послуг іншим особам, зокрема,
на ринку України - Товариству з
обмеженою відповідальністю "Ергопак"
на підставі виключної ліцензії на
право використання об'ємного знаку для
товарів та послуг за оспорюваним
Свідоцтвом України № 175926. Товариство з
обмеженою відповідальністю "Ергопак"
звернулась до певних суб'єктів
господарювання, що здійснюють
роздрібний продаж товарів, у тому числі
й губок побутових, з виробництва та
постачання яких позивач здійснює свою
господарську діяльність, з заявами вих.
№ 468 від 30.10.2013 р., вих. № 466 від 30.10.2013 р.
про усунення порушень прав на знак для
товарів та послуг за Свідоцтвом
України № 175926.

На думку позивача, безконтрольне
розширення кола осіб, прав і інтересів
яких стосується вирішення даного спору
(про визнання недійсним свідоцтва
України № 175926 на об'ємний знак для
товарів і послуг), та/або передача прав
(права) інтелектуальної власності на
зареєстрований за оспорюваним
свідоцтвом України № 175926 об'ємний знак
для товарів і послуг іншій особі, яка не
бере участь у даному судовому процесі,
може, у разі невжиття заходів щодо
забезпечення позову, не лише утруднити,
але й зробити неможливим виконання
рішення господарського суду, у разі
задоволення судом позову.

Приймаючи рішення, господарські суди
виходили з необхідності вжиття таких
заходів та значили, що їх невжиття може
не лише утруднити, а й зробити
неможливим виконання рішення
господарського суду у разі задоволення
позову. Також місцевий суд зазначив, що
спосіб забезпечення позову шляхом
заборони вчиняти відповідачам та
третій особі дій стосовно свідоцтва
України № 175926 на об'ємний знак для
товарів і послуг, що накладається
судом, безпосередньо співвідноситься з
предметом позову, а отже існує
конкретний зв'язок між заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, а тому вжиті судом
заходи по забезпеченню позову
спроможні забезпечити фактичне
виконання судового рішення у разі
задоволення позову.

Вищий господарський суд України
погоджується з висновками суддів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Статтею 67 Господарського
процесуального кодексу України,
визначено, що позов забезпечується,
зокрема, забороною відповідачеві
вчиняти певні дії, а також, забороною
іншим особам вчиняти дії, що стосуються
предмета спору.

Як зазначено у Листі Вищого
господарського суду України від 12.12.2006
р. № 01-8/2776 "Про деякі питання практики
забезпечення позову" (п.2), адекватність
заходу до забезпечення позову, що
застосовується господарським судом,
визначається його відповідністю
вимогам, на забезпечення яких він
вживається. Оцінка такої відповідності
здійснюється господарським судом,
зокрема, з урахуванням співвідношення
права (інтересу), про захист яких
просить заявник, з вартістю майна, на
яке вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Вищий господарський суд України
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що у разі
безконтрольного розширення кола осіб,
прав і інтересів яких стосується
вирішення спору про визнання недійсним
свідоцтва України № 175926 на об'ємний
знак для товарів і послуг, та/або
передача прав інтелектуальної
власності на зареєстрований за
оспорюваним свідоцтвом України № 175926
об'ємний знак для товарів і послуг
іншій особі, яка не бере участь у даному
судовому процесі, може, у разі невжиття
заходів щодо забезпечення позову, не
лише утруднити, але й зробити
неможливим виконання рішення
господарського суду, у разі
задоволення судом позову.

В даному випадку, суд касаційної
інстанції не вбачає, що вжиті спірною
ухвалою заходи до забезпечення позову
фактично є тотожними задоволенню
заявлених позовних вимог, як про те
зазначає скаржник. Визначений судом
спосіб забезпечення позову
безпосередньо співвідноситься з
предметом позову, а тому вжиті судом
заходи спроможні забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі
задоволення позову.

Таким чином, Вищий господарський суд
України дійшов висновку, що постанова
апеляційного господарського суду та
ухвала місцевого господарського суд
ґрунтуються на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, які мають суттєве значення для
вирішення спору, відповідають нормам
матеріального та процесуального права,
а доводи касаційної скарги не прийняті
судом до уваги, оскільки не
підтверджені матеріалами справи.

З огляду на викладене, доводи скаржника
не знайшли свого підтвердження, а тому
підстав для зміни чи скасування
прийнятих у справі судових рішень
Вищий господарський суд України не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 83, 111-5, 111-7, 111-9, 111-11, 111-13
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ергопак"
залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 24.12.2013 р. у
справі № 910/21534/13 залишити без змін.

Головуючий суддя
С.В. Мирошниченко

Судді:
І.В. Алєєва

О.О. Євсіков