Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25330/13 08.04.14 р.

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Теком-Лізинг"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Супер Сервіс 2007"

про стягнення 593 405,64 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

при секретарі судового засідання
Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Третьяков М.В., за
дов. №01/044-14 від 03.04.2014 р.;

від відповідача: Павленко А.А., за
дов. б/н від 24.03.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Теком-Лізинг"
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Супер Сервіс 2007" про
стягнення 593 405,64 грн.

Ухвалою суду від 27.12.2013 р. порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 28.01.2014 р.

В судовому засіданні 28.01.2014 р.
оголошувалась перерва до 11.02.2014 р.

Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва від
11.02.2014 р. у зв'язку з перебуванням судді
Зеленіної Н.І. на лікарняному справу
передано для розгляду судді Лиськову
М.О.

Ухвалою від 11.02.2014 р. суддею Лиськовим
М.О. прийнято справу до провадження,
розгляд справи призначено на 25.02.2013 р.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 17.02.2014 р. у зв'язку з
виходом з лікарняного справу передано
для розгляду судді Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 17.02.2014 р. суддею Зеленіною
Н.І. справу прийнято до провадження.

Ухвалою суду від 25.02.2014 р. розгляд
справи відкладено на 25.03.2014 р.

Розпорядженням Заступника Голови
господарського суду міста Києва від
25.03.2014 р. у зв'язку з перебуванням судді
Зеленіної Н.І. у відпустці справу
передано для розгляду судді Лиськову
М.О.

Ухвалою від 25.03.2014 р. суддею Лиськовим
М.О. справу прийнято до провадження,
розгляд справи призначено на 08.04.2014 р.

Розпорядженням В.о. Голови
господарського суду міста Києва від
07.04.2014 р. у зв'язку з виходом з відпустки
справу передано для розгляду судді
Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 07.04.2014 р. суддею Зеленіною
Н.І. справу прийнято до провадження.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечив.

У судовому засіданні 08.04.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази та оцінивши
їх в сукупності, суд встановив
наступне.

16.07.2009 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ»
(надалі - позивач, Лізингодавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «СУПЕР СЕРВІС 2007»
(наділі - відповідач, Лізингоодержувач)
було укладено договір фінансового
лізингу обладнання № 91/07/09-Л (надалі -
Договір).

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. Договору,
Лізингодавець зобов'язується передати
у фінансовий лізинг (надалі - лізинг)
Лізингоодержувачу майно, вказане в
Специфікації (Додаток № l до Договору) з
наступною передачею права власності на
це майно Лізингоодержувачу в порядку,
передбаченому даним Договором та
чинним законодавством. Об'єктом
лізингу є комплекс технологічного
обладнання для пральної виробництва
компанії Herbert Kannegiesser, Германія, що
надається в лізинг згідно
Договору(докладна характеристика
Об'єкту лізингу вказана в Додатку № 1до
Договору). Об'єкт лізингу придбавається
компанії: Herbert Kannegіesser, GMBH (надалі -
«Продавець»), ФРН, Каннегіссеринг, 7, 32602,
Флото, згідно з Контрактом К-ССК 01 від «
05» травня 2008 року.

Згідно з п. 1.3. Договору, загальна
вартість Об'єкту лізингу становить: 20 901
158,08 грн., ПДВ - 20% у сумі 4 180 231,61 грн.,
разом, з ПДВ - 25 081 389,69 грн.

26.01.2012 р. між сторонами було укладено
додаткову угоду про розірвання
Договору фінансового лізингу
обладнання № 91/07/09-Л від 16.09.2009 р.

Зазначеною Додатковою угодою сторони
встановили, що Лізингодавець і
Лізингоодержувач дійшли згоди
розірвати Договір фінансового лізингу
обладнання № 91/07/09-Л від « 16» липня 2009
року, укладений між Лізингодавцем і
Лізингоодержувачем (надалі іменується
«Договір») (п. 1. Угоди).

Відповідно до п. п. 2., 3. Угоди, з моменту
набрання чинності цією Угодою
зобов'язання Сторін, що виникли з
Договору, припиняються і Сторони не
вважають себе пов'язаними будь-якими
правами та обов'язками, що виникли із
Договору. Сторони не мають права
вимагати повернення того, що було
виконане ними за Договором, до моменту
його розірвання.

Пунктом 4. Додаткової угоди сторони
домовились, що обов'язки Сторін,
виконання яких Сторонами розпочалося
до моменту набрання чинності цією
Угодою, повинні бути виконані
Сторонами в наступному порядку та на
таких умовах:

«Лізингоодержувач повинен:

4.1. повернути Лізингодавцю Об'єкт
лізингу по Договору на протязі 5 (п'яти)
календарних днів з моменту укладання
цієї угоди за адресою: Україна, м. Київ,
вул. Бориспільська, буд. 9, корп. 61,
підписати Акт про повернення Об'єкта
лізингу.

4.2. погасити заборгованість по
Договору, сплативши на поточний
рахунок Лізингодавця не пізніше 01
червня 2013 року суму в гривнях,
еквівалентну 57 360,48 Євро. За
домовленістю сторін зазначена сума
зафіксована в гривні та становить 593
405,64 гривні. До складу заборгованості
входить: 57 360,48 Євро - лізингова
комісія.»

Згідно з п. 5. Додаткової угоди, ця Угода
вважається укладеною і набирає
чинності з моменту її підписання
Сторонами та скріплення її печатками
Сторін.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509
Цивільного кодексу України, є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 806 Цивільного кодексу
України, за договором лізингу одна
сторона (лізингодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(лізингоодержувачеві) у користування
майно, що належить лізингодавцю на
праві власності і було набуте ним без
попередньої домовленості із
лізингоодержувачем (прямий лізинг), або
майно, спеціально придбане
лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі). До договору
лізингу застосовуються загальні
положення про найм (оренду) з
урахуванням особливостей,
встановлених цим параграфом та
законом. До відносин, пов'язаних з
лізингом, застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж та
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом.
Особливості окремих видів і форм
лізингу встановлюються законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено обов'язковість договору
для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач своїх зобов'язань щодо
сплати заборгованості в розмірі 593 405,64
грн. відповідно до умов Додаткової
угоди станом на час розгляду справи не
виконав.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги законними,
обґрунтованими, підтвердженими
наявними в матеріалах справи доказами
та визнаними відповідачем, а відтак
такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача, викладені у
відзиві на позовну заяву, до уваги
судом не приймаються з підстав їх
необґрунтованості та невідповідності
фактичним обставинам справи.

За правилами ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Супер Сервіс 2007»
(01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 5; ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Теком-Лізинг» (65006, м. Одеса, вул.
Вапняна, 4-А; ) 593 405
(п'ятсот дев'яносто дві тисячі
чотириста п'ять) грн. 64 коп.
заборгованості та 11 868 (одинадцять
тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн. 11
коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 14.04.2014 р.

Суддя
Н.І.
Зеленіна