ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року Справа № 922/4452/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого - судді
Карабаня В.Я.,

суддів
Жаботиної Г.В., Ковтонюк Л.В.

у відкритому судовому засіданні за
участю представників сторін:

від позивача: Козуб О.І.

від відповідача: Єграшина Т.Г.

розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВО ЗАВОД
ТОРГОВЕЛЬНОГО ХОЛОДИЛЬНОГО
ОБЛАДНАННЯ"

на постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
17.02.2014р.

у справі № 922/4452/13 Господарського суду
Харківської області

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВО ЗАВОД
ТОРГОВЕЛЬНОГО ХОЛОДИЛЬНОГО
ОБЛАДНАННЯ"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вєк Технолоджі"

про стягнення 286 257,87 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ВО завод
Торговельного Холодильного
Обладнання" звернулось до
Господарського суду Харківської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Вєк
Технолоджі" про стягнення 286257,97грн.
збитків, завданих позивачеві в
результаті відключення відповідачем
подачі електроенергії.

Рішенням Господарського суду
Харківської області від 10.12.2013р. (суддя
Смірнова О.В.), залишеним без змін
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 17.02.2014р. (судді:
Пелипенко Н.М., Івакіна В.О., Тихий П.В.), в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими у справі
рішенням та постановою, Товариство з
обмеженою відповідальністю "ВО завод
Торговельного Холодильного
Обладнання" звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, в тому числі
ст.ст. 22, 614 Цивільного кодексу України,
ст.ст.224, 225 Господарського кодексу
України, ст.ст. 24, 25 Закону України "Про
електроенергетику", ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, просить їх скасувати та
прийняти нове рішення про задоволення
позову.

У відзиві на касаційну скаргу
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Вєк Технолоджі"
просить касаційну скаргу залишити без
задоволення як безпідставну, а
оскаржені судові рішення - без змін як
законні та обґрунтовані.

Розглянувши касаційну скаргу,
перевіривши правильність застосування
господарськими судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Господарськими судами встановлено:

30.11.2007 року між відповідачем
(постачальник) та позивачем (споживач)
було укладено Договір купівлі - продажу
електричної енергії за нерегульованим
тарифом щодо забезпечення
електропостачання виробничих
приміщень заводу позивача,
розташованих за адресою м. Харків, наб.
Чапаєва, 2.

Відповідно до п.1.3 Договору відповідач
постачає електроенергію позивачу
через мережі АК "Харківобленерго".

Відповідач направив позивачу письмове
попередження №98/08 від 15.08.2012 р. про
повне припинення електропостачання,
посилаючись на те, що станом на 15.08.2012р.
виникла заборгованість позивача перед
відповідачем в сумі 140 000,00грн., хоча за
твердженнями позивача станом на
27.08.2012р. існувала переплата в сумі 107 892,74
грн.

27.08.2012 року було здійснено відключення
приміщень позивача від
електропостачання, яке було відновлене
лише 01.09.2012 року.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ВО завод
Торговельного Холодильного
Обладнання" звернулось до
господарського суду з даним позовом
про стягнення з відповідача 286257,97грн.
збитків, понесених позивачем в
результаті відключення відповідачем
подачі електроенергії.

В обґрунтування позовних вимог позивач
послався на те, що на момент
безпідставного відключення
відповідачем об'єктів позивача від
електропостачання діяв Договір оренди
нежитлових приміщень № 1/ар-12 від
01.06.2012р., укладений між позивачем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ВІК "Хітлайн",
відповідно до якого останній отримав в
оренду строком на 1 рік нежитлові
приміщення загальною площею 9030,9кв.м,
розташовані за адресою м. Харків, наб.
Чапаєва, 2. Згідно з пунктом 2.4
зазначеного Договору оренди
нежитлових приміщень позивач
зобов'язаний був забезпечити
орендовані приміщення безперебійним
постачанням комунальних послуг,
зокрема електропостачанням. Оскільки
орендовані приміщення були відключені
від електропостачання впродовж п'яти
робочих днів, то назване товариство у
відповідності із ст.22 ЦК України
пред'явило позов про стягнення збитків
в сумі 282744,59грн. з позивача по цій
справі, як особи, яка взяла на себе
зобов'язання щодо забезпечення
електропостачанням переданих в оренду
приміщень. Харківський обласний
постійно діючий третейський суд своїм
рішенням від 30.08.201Зр. у справі № 3/03-13
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІК "Хітлайн"
задовольнив повністю та стягнув з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВО Завод
торговельного холодильного
обладнання" збитки в сумі 282744,59грн., а
також судові витрати в сумі 2827,44грн.

В силу статті 623 Цивільного кодексу
України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодовувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання доказується кредитором.

Аналогічний припис міститься у статті
224 Господарського кодексу України,
згідно з якою учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушені.

Під збитками розуміються витрати,
зроблені управленою стороною, втрата
або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управлена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри
цивільно-правової відповідальності, як
відшкодування збитків, необхідною є
наявність чотирьох умов
відповідальності, а саме: протиправна
поведінка боржника, яка проявляється у
невиконанні або неналежному виконанні
ним зобов'язання; наявність збитків;
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та завданими збитками, що
означає, що збитки мають бути наслідком
саме даного порушення боржником
зобов'язання, а не якихось інших
обставин, зокрема дій самого кредитора
або третіх осіб; вина боржника.

Отже, при вирішенні спору про
відшкодування збитків, господарський
суд перш за все має дослідити
обставини щодо наявності чи
відсутності збитків як таких, а потім -
обставини щодо решти
вищеперерахованих умов
відповідальності.

На підтвердження понесених збитків
позивачем було подано вищезазначене
рішення Харківського обласного
постійно діючого третейського суду від
30.08.201Зр. у справі № 3/03-13.

За змістом частини другої статті 35
Господарського процесуального кодексу
України та частини десятої статті 38
Закону України "Про третейські суди"
факти (обставини), встановлені рішенням
третейського суду, не мають
преюдиціального значення для
господарського суду, в тому числі і у
розгляді ним справи, в якій беруть
участь ті самі сторони, що й у
третейському провадженні.

Дослідивши вищезазначене рішення
третейського суду, господарські суди
відхилили його як доказ з огляду на
положення ч. 10 ст. 38 Закону України "Про
третейські суди". Інших доказів
наявності збитків позивачем не подано.
А відтак, судами попередніх інстанцій
не встановлено наявність у позивача
збитків у зв'язку з відключенням
позивачем електроенергії.

Крім того, господарськими судами
встановлено, що на момент відключення
об'єктів позивача від
електропостачання існувала
заборгованість позивача перед
відповідачем зі сплати за
електроенергію за серпень 2012 року, тому
у відповідача були підстави для
відключення електроенергії (підпункт 3
п.7.5 Правил користування електричною
енергією), тобто судами також
встановлено відсутність протиправної
поведінки відповідача та відсутність у
нього умислу чи необережності. А
відтак, господарські суди правомірно
відмовили у задоволенні позову.

Згідно зі ст. 111-7 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази, тому
доводи касаційної, які потребують
переоцінки доказів або їх додаткового
дослідження у справі, до уваги не
приймаються.

З огляду на викладене, касаційна
інстанція, перевіривши відповідно до
частини 2 статті 111-5 Господарського
процесуального кодексу України
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення у оскаржених
рішенні та постанові, дійшла висновку
про відсутність підстав для їх
скасування.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, ст. 111-9, 111-11
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВО ЗАВОД
ТОРГОВЕЛЬНОГО ХОЛОДИЛЬНОГО
ОБЛАДНАННЯ" залишити без задоволення,
а постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 17.02.2014р. у
справі №922/4452/13 - без змін.

Головуючий суддя Карабань В.Я.
Судді Жаботина Г.В.
Ковтонюк Л.В.