КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2014 р. Справа№ 925/1593/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Лобаня О.І.

суддів: Майданевича А.Г.

Федорчука Р.В.

за участю представників сторін
відповідно до протоколу судового
засідання від 16.04.2014 року,

розглянувши апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сміла Енергоінвест»
на рішення господарського суду
Черкаської області від 19.11.2013 року

у справі № 925/1593/13 (суддя Кучеренко
О.І.)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Сміла Енергоінвест»

до комунального підприємства
«Смілакомунтеплоенерго»

про стягнення 88 755,89 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 19.11.2013 року по
справі № 925/1593/13 у задоволенні позовних
вимог товариства з обмеженою
відповідальністю «Сміла Енергоінвест»
до комунального підприємства
«Смілакомунтеплоенерго» про стягнення
88 755,89 грн. - відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції від 19.11.2013 року позивач
звернувся до апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою в якій просить рішення
господарського суду Черкаської
області від 19.11.2013 року по справі №
925/1593/13 скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.12.2013 р. у
складі колегії суддів: головуючого
судді - Лобаня О.І., суддів Майданевича
А.Г., Федорчука Р.В. апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сміла Енергоінвест»
на рішення господарського суду
Черкаської області від 19.11.2013 року у
справі № 925/1593/13 прийнято до
провадження та призначено до розгляду
за участю уповноважених представників
сторін. Під час розгляду даної справи у
суді апеляційної інстанції склад
колегії суддів змінювався.

Так, у судових засіданнях 05.02.2014 року,
19.03.2014 року та 16.04.2014 року представник
скаржника надав суду свої пояснення по
справі в яких, підтримав подану
апеляційну скаргу з доводами
викладеними в ній та просив
апеляційний господарський суд її
задовольнити. Рішення суду першої
інстанції скасувати та прийняти нове
рішення суду яким позов задовольнити у
повному обсязі. При цьому, позивач
зазначив, що хоча й між сторонами не
було укладено договору на постачання
теплової енергії, позивач за період з
жовтня 2012 року по квітень 2013 року
надавав відповідачу послуги з
централізованого опалення, які
останнім сплачені не були.

Представник відповідача у судових
засіданнях суду апеляційної інстанції
19.03.2014 року та 16.04.2014 року також надав
суду свої пояснення по справі в яких, не
заперечив проти того, що послуги з
централізованого опалення позивачем
надавались.

Згідно статті 99 Господарського
процесуального кодексу України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі XII
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у
процесі перегляду справи, апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від нього,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Дослідивши наявні в справі матеріали,
розглянувши апеляційну скаргу,
Київським апеляційним господарським
судом встановлено наступне.

Рішенням виконавчого комітету
Смілянської міської ради № 661 від 21.06.2007
року «Про визначення виконавців
житлово-комунальних послуг у житловому
фонді» визначено виконавців
житлово-комунальних послуг у житловому
фонді в галузі теплопостачання по м.
Сміла в галузі теплопостачання: КП
«Смілакомунтеплоенерго» та ТОВ
«Смілаенергопромпостач». Рішенням
виконкому Смілянської міської ради №
651 від 20.10.2010 року до вказаного вище
рішення були внесені зміни та
визначено, що, в галузі
теплопостачання, виконавцем
житлово-комунальних послуг є ТОВ
«Сміла Енергоінвест».

Постановою Національної комісії
регулювання ринку комунальних послуг
України № 214 від 20.10.2011 року «Про
встановлення тарифів на теплову
енергію ТОВ «Сміла Енергоінвест» було
прийнято рішення про встановлення для
ТОВ «Сміла Енергоінвест» тарифів на
теплову енергію для потреб бюджетних
установ 823,71 грн. за 1Гкал (без ПДВ), для
потреб інших споживачів 842,03 грн. за 1
Гкал (без ПДВ).

Нежитлове приміщення, в якому
розміщене комунальне підприємство
«Смілакомунтеплоенерго», знаходиться
за адресою: м. Сміла, вул. Дзержинського,
72а та підключене до системи
централізованого енерго-, водо- і
теплопостачання.

Як зазначає позивач, на початку
опалювального сезону з 15 жовтня 2012
року, ним було здійснено подачу
теплової енергії до вищевказаного
приміщення, що підтверджується актом
про подачу теплоносія від 13.11.2011 року за
адресою: вул. Дзержинського, 72а. За
таких обставин, позивач вважає, що
оскільки ТОВ «Сміла Енергоінвест»
обслуговує вказане нежитлове
приміщення, то згідно з пунктом 40
Постанови КМ України № 1198 від 03.10.2007
року «Про затвердження Правил
користування тепловою енергією», він,
як споживач теплової енергії
зобов'язаний вчасно проводити
розрахунки за спожиту теплову енергію.

В зв'язку із зазначеним, 27.08.2013 року
позивачем на адресу відповідача була
направлена вимога № 2359 про сплату
збитків, що утворилися в зв'язку з
несплатою за поставлену теплову
енергію в розмірі 88755,89 грн., яка
відповідачем залишена без задоволення.

Так, у вересні 2013 року ТОВ «Сміла
Енергоінвест» звернулося до
господарського суду Черкаської
області із позовною заявою до КП
«Смілакомунтеплоенерго» про стягнення
відповідача 88755,89 грн. збитків за
неоплачену теплову енергію. В
обґрунтування заявленого позову,
позивач послався на те, що оскільки ТОВ
«Сміла Енергоінвест» здійснювало
постачання теплової енергії у
приміщення відповідача протягом
жовтня 2012 року - квітня 2013 року, а
відповідач не розрахувався за надані
послуги, то позивач вважає, що йому було
нанесено збитки в розмірі 88755,89 грн., які
він просить стягнути в судовому
порядку.

Як зазначалося вище, рішенням
господарського суду Черкаської
області від 19.11.2013 року по справі №
925/1593/13 у задоволенні позовних вимог ТОВ
«Сміла Енергоінвест» до КП
«Смілакомунтеплоенерго» про стягнення
88755,89 грн. збитків за спожиту та
неоплачену теплову енергію -
відмовлено повністю.

Однак, колегія суддів апеляційного
господарського суду з такими
висновками суду першої інстанції про
відмову у стягненні коштів за надані
послуги з централізованого опалення
погодитися не може, та вважає, що
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню виходячи з наступного.

Відносини між суб'єктами діяльності у
сфері теплопостачання регулюються
Законом України «Про теплопостачання»
(далі - Закон) та іншими
нормативно-правовими актами.
Регулювання відносин у сфері
теплопостачання має особливості,
визначені цим Законом. Ці особливості
викликані такими об'єктивними умовами
функціонування систем
теплопостачання: наявністю поділу
господарської діяльності у сфері
теплопостачання на виробництво,
транспортування та постачання
теплової енергії; існуванням різних
технологій виробництва теплової
енергії, у тому числі технологій
комбінованого виробництва електричної
і теплової енергії та з використанням
нетрадиційних і поновлюваних джерел
енергії; централізованим
теплопостачанням споживачів від
теплоелектроцентралей і котелень, які
входять до об'єднаної енергетичної
системи України; існуванням об'єктів
теплопостачання різних форм власності;
суттєвою сезонною відмінністю режимів
виробництва і споживання теплової
енергії протягом року; особливим
статусом суб'єктів природних
монополій, який мають деякі суб'єкти
господарювання у сфері
теплопостачання.

Діяльність у сфері теплопостачання
може здійснюватись суб'єктами
господарської діяльності у сфері
теплопостачання всіх
організаційно-правових форм та форм
власності, зокрема, на основі договорів
оренди, підряду, концесії, лізингу та
інших договорів.

Споживач або суб'єкт теплоспоживання
має право вибирати (змінювати)
теплопостачальну організацію, якщо це
технічно можливо.

Теплогенеруюча організація має право
постачати вироблену теплову енергію
безпосередньо споживачу згідно з
договором купівлі-продажу. У разі якщо
така організація не є
теплотранспортуючою, то
теплотранспортуюча організація не має
права відмовити теплогенеруючій
організації у транспортуванні
теплової енергії, якщо це дозволяють
технічні можливості системи.

Теплотранспортуюча організація не має
права відмовити споживачу теплової
енергії у забезпеченні його тепловою
енергією за наявності технічних
можливостей на приєднання споживача до
теплової мережі.

Споживач повинен щомісячно
здійснювати оплату теплопостачальній
організації за фактично отриману
теплову енергію.

Приписами ст.ст.24, 25 Закону України «Про
теплопостачання» передбачені основні
обов'язки та права споживача теплової
енергії.

Так, у відповідності до зазначених
норм, споживач теплової енергії має
право зокрема на вибір одного або
декількох джерел теплової енергії чи
теплопостачальних організацій, якщо це
можливо за існуючими технічними
умовами. Та основними обов'язками
споживача теплової енергії є зокрема
своєчасне укладання договору з
теплопостачальною організацією на
постачання теплової енергії,
додержання вимог договору та
нормативно-правових актів.

Споживач теплової енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з теплопостачальною
організацією, відповідних
нормативно-правових актів та виконання
приписів органів, уповноважених
здійснювати державний нагляд за
режимами споживання теплової енергії
згідно із законом.

Теплогенеруюча, теплотранспортна та
теплопостачальна організації зокрема
мають право укладати договори
купівлі-продажу теплової енергії із
споживачами. Теплопостачальні
організації, які здійснюють діяльність
із постачання теплової енергії з
використанням власних теплових мереж,
зобов'язані забезпечити рівноправний
доступ до цих мереж усіх суб'єктів
господарської діяльності відповідно
до укладених договорів.

У разі наявності технічної можливості
теплопостачальні організації, що
здійснюють постачання теплової
енергії на закріпленій території, не
мають права відмовити споживачу, який
розташований на цій території, в
укладенні договору.

У разі відмови споживача оплачувати
споживання теплової енергії
заборгованість стягується в судовому
порядку.

Як зазначалося вище, рішенням
виконавчого комітету Смілянської
міської ради від 21.06.2007 року № 661 «Про
визначення виконавців
житлово-комунальних послуг у житловому
фонді» та рішенням виконавчого
комітету від 20.10.2010 року № 651 «Про
внесення змін до рішення виконавчого
комітету від 21.06.2007 року № 661 «Про
визначення виконавців
житлово-комунальних послуг у житловому
фонді» визначено виконавців
житлово-комунальних послуг у житловому
фонді в галузі теплопостачання по м.
Сміла ТОВ «Сміла Енергоінвест».

Постановою Національної комісії
регулювання ринку комунальних послуг
України № 214 від 20.10.2011 року «Про
встановлення тарифів на теплову
енергію ТОВ «Сміла Енергоінвест» було
прийнято рішення про встановлення для
ТОВ «Сміла Енергоінвест» тарифів на
теплову енергію для потреб бюджетних
установ 823,71 грн. за 1Гкал (без ПДВ), для
потреб інших споживачів 842,03 грн. за 1
Гкал (без ПДВ).

Відповідно до ч.1 ст.73 Закону України,
«Про місцеве самоврядування в Україні»
акти ради, сільського, селищного,
міського голови, голови районної в
місті ради, виконавчого комітету
сільської, селищної, міської, районної
у місті (у разі її створення) ради,
прийняті в межах наданих їм
повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Згідно ст.16 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»,
комунальні послуги надаються
споживачам безперебійно.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, відповідач не звертався до
позивача з письмовими заявами про
обмеження чи припинення постачання
теплової енергії.

Згідно з ч.1 ст.32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», плата за
житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно. В силу ст.16
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», питання надання
житлово-комунальних послуг
регулюється договором або
законодавством.

Згідно ст.п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», споживач
зобов'язаний укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про
теплопостачання» основними
обов'язками споживача теплової енергії
є своєчасне укладання договору з
теплопостачальною організацією на
постачання теплової енергії.

Згідно ч.3 ст.179 ГК України, укладення
господарського договору є обов'язковим
для сторін, якщо він заснований на
державному замовленні, виконання якого
є обов'язком для суб'єкта
господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує пряма
вказівка закону щодо обов'язковості
укладення договору для певних
категорій суб'єктів господарювання чи
органів державної влади або органів
місцевого самоврядування.

Як встановлено судом TOB «Сміла
Енергоінвест» було направлено
відповідачу проект договору про
надання послуг з централізованого
опалення, проте пропозиція укласти
договір не була акцептована КП
«Смілакомунтеплоенерго». Протоколу
розбіжностей від КП
«Смілакомунтеплоенего» відповідно до
вимог ст. 181 ГК України на адресу
позивача направлено не було.

Таким чином, як вбачається з матеріалів
справи, всупереч нормам чинного
законодавства, які зобов'язують
споживача укласти договір, останній,
ухилився від його укладення.

Судова колегія звертає увагу на те, що
позивач будучи суб'єктом природної
монополії, що підтверджується рішенням
про надання дозволу на концентрацію
Черкаського регіонального відділення
АМКУ № 206-р від 04 травня 2011 року не має
права якимось чином обмежувати або не
надавати послуги з теплопостачання
споживачам в опалювальний період.

З матеріалів справи вбачається, що
об'єкт користування послугами є
нежитлове приміщення по вул.
Дзержинського 72а в м.Сміла Черкаської
області. Даний об'єкт безпосередньо
підключений до системи
теплопостачання та пов'язаний з іншими
житловими будинками, що знаходяться
поряд. Зазначене свідчить про те, що
технічної можливості припинити або
обмежити теплопостачання до даного
об'єкту не припиняючи або не обмежуючи
теплопостачання до інших
багатоквартирних житлових будинків
немає.

Стосовно висновку суду першої
інстанції щодо тих обставин, що акт про
подачу тепла складений в
односторонньому порядку, відповідно,
не є належним доказом надання послуг
відповідачеві судова колегія
погодитися не може оскільки, як було
встановлено судом апеляційної
інстанції та підтверджено самими ж
сторонами по справі, як позивачем так і
відповідачем послуги з
централізованого опалення за період з
жовтня 2012 року по квітень 2013 року були
надані позивачем, хоча й між сторонами
не було укладено договору на
постачання теплової енергії.

Таким чином, враховуючи ті обставини,
що TOB «Сміла Енергоінвест» було
здійснено фактичне надання послуг
відповідачу, то у відповідності із ст. 16
Закону України «Про житловокомунальні
послуги» є всі підстави стверджувати
що у відповідача виникли зобов'язання
по оплаті послуг з централізованого
опалення. Судова колегія апеляційного
господарського суду вважає, що у разі
неукладення договору на постачання
теплової енергії зобов'язання по
оплаті виникає на підставі дії
вищевказаних законів і не укладення
такого договору не звільняє споживача
від сплати коштів за спожиту теплову
енергію. Оскільки судом встановлено, що
відповідач отримував надані позивачем
послуги та зазначене не заперечується
й самим же КП «Смілакомунтеплоенерго»,
та те, що відсутня технічна можливість
від відключення відповідача від мережі
теплопостачання, колегія суддів
вважає, що позивач має право вимагати
сплату йому вартості наданих ним
послуг та у суду відсутні підстави для
відмови у стягненні оплати за фактично
спожиту відповідачем та неоплачену
теплову енергію.

Такої ж правової позиції дотримується
й Вищий господарський суд України,
зокрема у постанові від 08.07.2010 року по
справі № 14/191 та постанові від 19.03.2014
року по справі № 925/1296/13.

Судова колегія апеляційного
господарського суду звертає увагу на
те, що в матеріалах справи відсутні
будь-які докази з приводу неякісного
надання послуг з теплопостачання
відповідачу або відсутності
теплопостачання взагалі. Таких доказав
не було надано й суду апеляційної
інстанції. При цьому, судом
встановлено, що відповідач не
звертався до позивача із заявою про
відключення його від централізованого
опалення.

Таким чином, судова колегія
апеляційного господарського суду
вважає, що суд першої інстанції
помилково відмовив у задоволенні
позову про стягнення 88755,89 грн. за
надані послуги з теплопостачання,
розрахунок яких перевірений судом та є
вірним. При цьому, місцевий
господарський суд правомірно відмовив
позивачу саме у стягненні збитків,
оскільки вказані послуги з
теплопостачання без укладеного
договору в розумінні ст. 22 ЦК України
такими не являються.

У відповідності до ст. 22 ГПК України
сторони користуються рівними
процесуальними правами. Сторони мають
право подавати докази, брати участь у
дослідженні доказів.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно постанови Пленуму Верховного
суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про
судове рішення у цивільній справі»,
рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а також правильно
витлумачив ці норми. Обґрунтованим
визнається рішення, ухвалене на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає, що рішення
господарського суду Черкаської
області від 19.11.2013 року, прийняте після
неповного з'ясування обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими, а також у зв'язку з не
правильним застосуванням норм
матеріального права, є таким що не
відповідає нормам закону.

Відповідно до ст. 103 ГПК України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право:
1) залишити рішення місцевого
господарського суду без змін, а скаргу
без задоволення; 2) скасувати рішення
повністю або частково і прийняти нове
рішення; 3) скасувати рішення повністю
або частково і припинити провадження у
справі або залишити позов без розгляду
повністю або частково; 4) змінити
рішення.

Таким чином, апеляційну скаргу ТОВ
«Сміла Енергоінвест» слід
задовольнити частково, оскаржуване
рішення господарського суду
Черкаської області від 19.11.2013 року у
справі № 925/1593/13 скасувати. Прийняти
нове рішення суду, яким задовольнити
частково позов ТОВ «Сміла
Енергоінвест» до КП
«Смілакомунтеплоенерго» про стягнення
88 755,89 грн. збитків за спожиту та
неоплачену теплову енергію. Стягнути з
КП «Смілакомунтеплоенерго» на користь
ТОВ «Сміла Енергоінвест» 88755,89 грн. за
надані послуги з теплопостачання. В
іншій частині позову щодо стягнення
збитків за спожиту та неоплачену
теплову енергію у справі № 925/1593/13
відмовити.

Судові витрати розподіляються
відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.
Враховуючи наведене вище та
керуючись статтями 49, 99, 101-105 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Сміла
Енергоінвест» на рішення
господарського суду Черкаської
області від 19.11.2013 року у справі №
925/1593/13 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду
Черкаської області від 19.11.2013 року у
справі № 925/1593/13 скасувати повністю.

3. Прийняти нове рішення суду яким,
задовольнити частково позов
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сміла Енергоінвест»
до комунального підприємства
«Смілакомунтеплоенерго» про стягнення
88 755,89 грн. збитків за спожиту та
неоплачену теплову енергію.

4. Стягнути з комунального
підприємства «Смілакомунтеплоенерго»
(20700, Черкаська область, м. Сміла, вул.
Дзержинського, 72-А, код 33648312) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сміла Енергоінвест»
(20700, Черкаська область, м. Сміла, вул.
Свердлова, 94, код 33779078) 88 755,89 грн. за
надані послуги з теплопостачання.

5. В іншій частині позову щодо
стягнення збитків за спожиту та
неоплачену теплову енергію у справі №
925/1593/13 відмовити.

6. Стягнути з комунального
підприємства «Смілакомунтеплоенерго»
(20700, Черкаська область, м. Сміла, вул.
Дзержинського, 72-А, код 33648312) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сміла Енергоінвест»
(20700, Черкаська область, м. Сміла, вул.
Свердлова, 94, код 33779078) 1775,11грн. судового
збору за розгляд справи судом першої
інстанції та 887,56 грн. судового збору за
розгляд справи судом апеляційної
інстанції.

7. Видачу наказів по справі №
925/1593/13 доручити господарському суду
міста Києва.

8. Матеріали справи № 925/1593/13
повернути до господарського суду
Черкаської області.

Головуючий суддя
О.І. Лобань

Судді
А.Г. Майданевич

Р.В. Федорчук

Дата підписання 22.04.2014 року