ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.04.2014
Справа № 905/1084/14

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Чернової О.В.,
при секретарі судового засідання
Лагодіні Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Державного підприємства
"Макіївугілля", м. Макіївка Донецької
області

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Український
Бізнес Банк", м. Донецьк

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні Позивача - Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Донецькій області, м.
Донецьк

про стягнення збитків у розмірі 207
455,04грн., -

За участю представників сторін:

від позивача: Алтухова О.С. за
довіреністю

від відповідача: Дяченко В.С. за
довіреністю

від третьої особи: Тутов Д.С. за
довіреністю

У судовому засіданні 05.03.2014р. оголошено
перерву до 19.03.2014р.

У судовому засіданні 08.04.2014р. оголошено
перерву до 17.04.2014р.

У судовому засіданні 17.04.2014р. оголошено
перерву до 22.04.2014р.

Державне підприємство "Макіївугілля",
м. Макіївка Донецької області
звернулось до господарського суду
Донецької області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Український Бізнес Банк", м. Донецьк
про стягнення збитків у розмірі 207
455,04грн.

Ухвалою судді господарського суду
Донецької області від 20.02.2014р. за
вказаним позовом порушено провадження
у справі № 905/1084/14.

В обґрунтування заявлених вимог
Позивач посилається на неналежне
виконання грошових зобов'язань за
договором оренди №144 в частині
несплати орендної плати за період з
10.11.2011р. по 08.04.2013р. в розмірі,
встановленому в додатковій угоді від
10.10.2011р., внаслідок чого виникли
підстави для відшкодування збитків.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує ст. 651, 759, 762 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 180, 188, 124
Господарського кодексу України, ст.ст.
11, 12 Господарським процесуальним
кодексом України та приписами Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна».

Ухвалою судді господарського суду
Донецької області від 19.03.2014р. залучено
до участі у справі у якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача -
Регіональне відділення Фонду
державного майна України по Донецькій
області.

05 березня 2014р. відповідач надав
заперечення, в яких вказав на належне
виконання зобов'язань зі сплати
орендних платежів за договором оренди
від 09.07.2003р. відповідно до погодженого
сторонами договору розміру, що вимоги
та претензії з боку позивача щодо
неналежного виконання обов'язків за
договором оренди йому не направлялись
та зазначив, про те, що додаткова угода
від 10.10.2011р. до договору оренди № 144 від
09.07.2003р. щодо збільшення розміру
орендної плати сторонами не укладена,
оскільки не погоджена Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Донецькій області.

27.03.2014р. Відповідач надав доповнення до
заперечень на позовну заяву, в яких
посилався на лист Регіонального
відділення Фонду державного майна
України №11-06-01-11596 від 08.10.2010р.,
відповідно до якого, починаючи з
01.01.2004р. державні підприємства
позбавлені права бути орендодавцями
щодо нерухомого держмайна, площа якого
перевищує 200 кв. м.

У судовому засіданні 22.04.2014р.
представник Позивача підтримав
заявлені позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечив, з підстав викладених у
запереченнях на позовну заяву.

Представник третьої особи надав
письмові пояснення, в яких зазначив, що
Фонд не погодив розмір орендної плати,
зазначений в додатковій угоді від
10.10.2011р. до договору оренди № 144 від
09.07.2003р., оскільки його розрахунок був
зроблений Позивачем з порушенням вимог
норм чинного законодавства.

Заслухавши у судовому засіданні
представників сторін, дослідивши
матеріали справи та оцінивши надані
суду сторонами докази в порядку ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2003р. між Позивачем
(Орендодавець) та Відповідачем
(Орендар) укладено договір оренди
нежитлового приміщення №144
(далі-Договір).

Відповідно п.1.1 Договору (в редакції
Додаткової угоди №1 від 10.07.2003р.) якого
Орендодавець передає, а Орендар
приймає в строкове платне користування
окреме індивідуально визначене нежиле
приміщення (надалі-Майно), площею 498,4 кв.
м., розміщеного за адресою: 86100, м.
Макіївка, вул. Шевченко, 28, що
знаходиться на балансі ДП
«Макіїввугілля», вартість якого
визначена згідно з експертною оцінкою
і становить на 14.04.2003р. - 420 778 (чотириста
двадцять тисяч сімсот сімдесят вісім)
грн. 00 коп. Майно передається в оренду з
метою розміщення філії банку.

Згідно з п. 3.1. Договору, орендна плата
визначена на підставі Методики
розрахунку орендної плати,
затвердженої Кабінетом Міністрів
України, і становить без ПДВ за травень
2003р. (базовий) місяць розрахунку - 5296,55
грн. Нарахування ПДВ на суму орендної
плати здійснюється у порядку за
ставкою 20% визначеному чинним
законодавством України. Орендна плата
за перший місяць оренди - червень 2003р.
визначається шляхом коригування
орендної плати за базовий місяць на
індекс інфляції за червень 2003р.

Орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної лати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць, відповідно до
виставлених рахунків(п.3.2.).

Орендна плата перераховується
Орендарем у розмірі: 70%- Орендодавцю, 30%-
до Державного бюджету. Орендар
щомісяця не пізніше 10 числа надає копію
платіжного доручення з відміткою банку
що його обслуговує до регіонального
відділення ФДМУ.

Відповідно до п. 3.4. Договору, розмір
орендної плати переглядається на
вимогу однієї із сторін у разі зміни
методики її розрахунку, змін
централізованих цін і тарифів та в
інших випадках, передбачених чинним
законодавством.

Орендна плата, перерахована
несвоєчасно або не в повному обсязі,
підлягає індексації і стягується до
бюджету відповідно до чинного
законодавства України з урахуванням її
пені в розмірі 120% річних облікової
ставки НБУ на дату нарахування пені від
суми заборгованості, з урахуванням
індексації, за кожний день
прострочення, включаючи день оплати.

Розділом 5 Договору сторони визначили
обов'язки Орендаря.

Так, п. 5.2. Договору передбачено, що
Орендар зобов'язаний своєчасно і у
повному обсязі сплачувати оренду
плату.

Відповідно до п. 10.1. цей Договір
укладено строком на 5 років, що діє з
09.07.2003р. до 01.08.2008р.

Пунктом 10.5. Договору визначено, що
уразі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміну цього
Договору після закінчення строку його
чинності протягом одного місяця,
Договір вважається продовженим на той
самий термін і на тих самих умовах, які
були передбачені цим Договором.

Договір підписаний сторонами у
встановленому порядку.

01 серпня 2003р. за актом прийому-передачі,
підписаного сторонами, об'єкт оренди
переданий Орендарю.

Додатковою угодою від 10.07.2003р.
збільшено площу орендованого майна до
498,4 м.кв.

Додатковою угодою від 01.11.2004р. змінено
сторону Договору-Орендодавця з
Державного підприємства
«Макіїввугілля» на Державне
підприємство «Вуглукоксзбут».

Додатковою угодою від 01.07.2005р., у зв'язку
з передачею об'єкта оренди на баланс ДП
«Макіїввугілля», змінено сторону
Договору-Орендодавця з Державного
підприємства «Вуглукоксзбут» на
Державне підприємство
«Макіїввугілля».

06.02.2007р. підписана додаткова угода щодо
зміни розміру орендної плати.

30 грудня 2009 року Сторони уклали
додаткову угоду, якою внесли зміни до п.
п. 1.1.,3.1 Договору № 144 від 09.07.2003р.

Листом від 14.10.2011р. Позивач направив на
адресу Відповідача додаткову угоду від
10.10.2011р., якою у зв'язку з внесенням змін
до Методики розрахунку орендної плати
за державне майно збільшений розмір
орендної плати , а саме за базовий
місяць (вересень 2011 року) в розмірі 36835,75
грн., а також розрахунок орендної плати
за базовий місяць.

Листом №01-113/442 від 23.11.2011р. Позивач
направив для затвердження додаткову
угоду та розрахунок орендної плати до
договору №144 від 09.07.2003р. Регіональному
відділенню Фонду державного майна
України по Донецькій області.

Регіональне відділення Фонду
державного майна України по Донецькій
області листом №11-06-03-12928 надало
відповідь на лист №01-113/442 від 23.11.2011., в
якій вказало на те, що відповідно до
вимог діючого законодавства на момент
продовження терміну дії договору
оренди, ДП «Макіїввугілля» необхідно
було вжити заходів щодо припинення дії
договорів оренди нерухомого
державного майна по яких загальна
площа перевищує 200 кв. м. на одне
підприємство, за погодженням сторін
або у судовому порядку, у зв'язку з чим,
фонд не погодив розрахунок орендної
плати та запропонував привести
договір оренди до вимог чинного
законодавства та зазначив, якщо
орендар бажає користуватися
відповідним майном в подальшому,
органи приватизації можуть укласти з
таким орендарем новий договір оренди.

При цьому, підписаний двома сторонами
оригінал додаткової угоди Фонд
державного майна Позивачу не повернув.

Листами №01-113/502 від 31.08.2012р. та №113/809 від
08.11.2013р. Позивач звернувся до
Відповідача з пропозицією переукласти
додаткову угоду від 10.10.2011р. до договору
оренди №144 від 09.07.2003р. та збільшити
розмір ставки орендної плати.

Відповідач у своєму листі №10.0.003/11863 від
19.11.2013р. зазначив, що договір оренди №144
припинив свою дію 08.04.2013р., у зв'язку з
чим 08.04.2013р. за актом прийому-передачі
майно повернуто Позивачу, та вказав на
відсутність погодження орендної плати
регіональним відділенням Фонду
державного майна України по Донецькій
області та відсутність підстав
сплатити суму заборгованості в розмірі
207 455,04 грн.

Посилаючись на неналежне виконання
Відповідачем грошових зобов'язань за
договором оренди №144 від 09.07.2003р. в
частині неповної сплати орендних
платежів за період з жовтня 2011р. по
квітень 2013р., Позивач звернувся до суду
з позовом про стягнення збитків
(неодержаних доходів) в розмірі 207 455,04
грн.

Виходячи з принципу повного,
всебічного та об'єктивного розгляду
всіх обставин справи, суд вважає вимоги
Позивача такими, що не підлягають
задоволенню, з огляду на наступне:

Як вбачається із матеріалів справи,
правового обґрунтування заявлених
вимог, сутність розглядуваного позову
полягає у відшкодуванні збитків,
спричинених неналежним виконанням
умов договору Орендарем.

Зважаючи на статус сторін та характер
правовідносин, останні, згідно ст.ст.1-3
Господарського кодексу України
регламентуються насамперед його
положеннями та іншими актами
господарського законодавства, зокрема
- Законом України „Про оренду
державного та комунального майна" та
Цивільним кодексом України, а також -
умовами договору оренди.

Як вбачається з матеріалів справи,
після закінчення визначеного
договором строку його дії, орендні
правовідносини сторін автоматично
продовжувались на той же строк і на тих
же умовах за відсутністю заяв про зміну
або припинення договору в порядку ст.764
Цивільного кодексу України, а саме до
08.04.2013р.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
відшкодування збитків (п.1 ст.611
Цивільного кодексу України).

Частинами 1 та 2 ст.623 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
порушив зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Разом з
цим, розмір збитків, завданих
порушенням зобов'язання, доказується
кредитором.

Відповідно до ч.2 ст.22 Цивільного
кодексу України збитками є витрати,
яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Пунктом 1 ст. 224 Господарського кодексу
України передбачено, що учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено.

Розглядаючи позовні вимоги щодо
стягнення збитків, суд виходить з того,
що складовою збитків є наявність
збитків, протиправна поведінка
боржника, причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та збитками.

Таким чином, для настання деліктної
відповідальності необхідна наявність
складу правопорушення, а саме
наявність збитків, протиправна
поведінка заподіювача збитків,
причинний зв'язок між збитками та
протиправною поведінкою заподіювача,
вина.

Відсутність хоча б одного елемента
складу правопорушення виключає
настання відповідальності,
передбаченої ст. 623 Цивільного кодексу
України.

В підтвердження наявності факту
збитків Позивач посилається, на
невиконання Відповідачем грошових
зобов'язань за укладеною додатковою
угоду про внесення змін до п. п. 1.1., 1.2 та
розділу 11 договору оренди №144 від
09.07.2003р. щодо збільшення розміру
орендної плати до 36835,75 грн., підписану
обома Сторонами, але без погодження
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Донецькій
області.

Як встановлено судом, предметом
договору оренди №144, укладеного між
Позивачем та Відповідачем 01.06.2003р., є
нежитлове приміщення загальною площею
498,4 кв. м..

За приписами ч. ст. 5 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» (в редакції що діяла на момент
укладання договору оренди)
орендодавцями є: Фонд державного майна
України - щодо цілісних майнових
комплексів, підприємств, організацій,
їх структурних підрозділів, що є
загальнодержавною власністю; органи,
уповноважені Верховною Радою
Республіки Крим та місцевими Радами
народних депутатів управляти майном,
що перебуває відповідно у власності
Республіки Крим або у комунальній
власності; державні підприємства,
організації (з дозволу орендодавців,
зазначених в абзацах другому і
третьому цієї статті) - щодо цілісних
майнових комплексів, їх структурних
підрозділів (філіалів, цехів, дільниць).

Частиною 3 даної статті Закону
встановлено, що орендодавцями є:
підприємства - щодо окремого
індивідуально визначеного майна та
нерухомого майна площею до 200 кв. м, а з
дозволу органів, зазначених в абзацах
другому та третьому цієї статті, - також
щодо структурних підрозділів
підприємств (філій, цехів, дільниць) та
нерухомого майна, що перевищує площу 200
кв.м.

Отже, укладаючи договір оренди № 144 від
09.07.2003р. Позивач діяв правомірно, з
дозволу Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Донецькій області.

Відповідно до приписів ч.1, 2 ст.17 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» (в редакції що
діяла на момент укладання договору
оренди) орендар за користування
об'єктом оренди вносить орендну плату
незалежно від наслідків господарської
діяльності. Методика розрахунку та
порядок використання орендної плати
визначаються: Кабінетом Міністрів
України - для об'єктів, що перебувають у
державній власності; органами,
уповноваженими Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, - для
об'єктів, що належать Автономній
Республіці Крим; органами місцевого
самоврядування - для об'єктів, що
перебувають у комунальній власності.

Згідно ч.1, ч.2 ст.21 Закону (у редакції від
29.06.2004 р. N 1905-IV) розмір орендної плати
може бути змінено за погодженням
сторін. Розмір орендної плати може бути
змінено на вимогу однієї з сторін, якщо
з незалежних від них обставин істотно
змінився стан об'єкта оренди, а також в
інших випадках, встановлених
законодавчими актами України.

Пунктом 3.4. Договору оренди № 144
визначено, що розмір орендної плати
переглядається на вимогу однієї із
сторін у разі зміни методики її
розрахунку, змін централізованих цін і
тарифів та в інших випадках,
передбачених чинним законодавством.

Аналогічні приписи містить ч.2 ст.21
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна»: розмір
орендної плати може бути змінено на
вимогу однієї із сторін у разі зміни
цін і тарифів та в інших випадках,
передбачених законодавчими актами
України.

Відповідно до Методики розрахунку
орендної плати за державне майно та
пропорції її розподілу у редакції
постанови Кабінету Міністрів України
від 14.09.2011 р. N 961 (чинної на момент
укладання додаткової угоди від 10.10.2011р.
до договору оренди від 09.07.2003р. у разі
коли орендодавцем нерухомого майна
(будинку, споруди, приміщення) є
державне підприємство, установа,
організація, розмір орендної плати
погоджується з органом, визначеним в
абзаці другому статті 5 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна".

Як зазначено вище, таким органом є Фонд
державного майна України (його
регіональні відділення).

Отже, виходячи з умов договору оренди №
144 від 09.07.2003р., приписів Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", Методики розрахунку орендної
плати за державне майно та пропорції її
розподілу зміна умов договору щодо
розміру орендних платежів
здійснюється на вимогу однієї із
сторін договору (в даному випадку
Позивачем) у разі зміни Методики її
розрахунку з обов'язковим погодженням
з Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по Донецькій
області.

Враховуючи непогодження Регіональним
відділенням Фонду державного майна по
Донецькій області розміру орендної
плати, визначеної в додатковій угоді
від 10.10.2011р., відсутні підстави вважати
зміненим розмір орендних платежів,
визначений договором оренди № 144 від
09.07.2003р. (зі змінами).

Таким чином, Відповідач є таким, що не
порушував умови договору оренди № 144
від 09.07.2003р. в частині сплати орендних
платежів, а відтак відсутній склад
правопорушення, що є підставою для
відмови в задоволенні позовних вимог
про стягнення збитків.

Суд також вважає відсутніми підстави
вважати Позивача таким, що зазнав
збитків внаслідок зміни ставки
орендної плати, встановленої
Постановою КМУ № 961 від 14.09.2011р., проте
невнесення відповідних змін до
договору оренди.

З 01.01.2004р. відповідно до ч.1 ст.287
Господарського кодексу України
повноваження орендодавця в спірних
правовідносинах перейшли до
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Донецькій
області.

Проте, як встановлено судом, договір
оренди № 144 в силу приписів ст.17 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна», ст.764 ЦК України
поновлений на строк, який був раніше
встановлений договором, а саме - до
08.04.2013р.

Враховуючи, що сторони договору не
дійшли згоди щодо зміни розміру
орендної плати, Позивач не прийняв
заходів щодо припинення договірних
правовідносин з Відповідачем і надання
Відповідачу можливості укласти
договір оренди з Фондом державного
майна відповідно до вимог чинного
законодавства, відсутні підстави
вважати права Позивача порушеними.

Судові витрати згідно ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на Позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні
позовних вимог Державного
підприємства "Макіївугілля", м.
Макіївка Донецької області до
відповідача Публічного акціонерного
товариства "Український Бізнес Банк", м.
Донецьк за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні Позивача -
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Донецькій
області, м. Донецьк про стягнення
збитків у розмірі 207 455,04грн.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

Суддя
О.В. Чернова

У судовому засіданні 22.04.2014р.
оголошено та підписано вступну та
резолютивну частини рішення. Повний
текст рішення складено та підписано
23.04.2014р.