ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.04.2014 р.
Справа№ 914/3479/13

Господарський суд Львівської області у
складі судді Сухович Ю.О., при секретарі
судових засідань Мак Л.Б., розглянувши
матеріали

за заявою Управління капітального
будівництва Львівської міської ради,
м.Львів

про відстрочку виконання рішення
господарського суду Львівської
області від 06.11.2013р.

у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Балтом
Україна", смт.Щирець Львівська область

до відповідача Управління
капітального будівництва Львівської
міської ради, м.Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Львівської
міської ради, м. Львів

про стягнення 41 327 627,08 грн.

За участю представників сторін:

від заявника Кушнір Л.О. - в.о.
начальника юридичного відділу
управління капітального будівництва
Львівської міської ради (довіреність
№05-60 від 27.01.2014р.);

від стягувача Барбадин-Дунець Н.М. -
представник (довіреність від 09.01.2014р.
№365а);

Найда К.В. - представник (довіреність
від 08.01.2014р. №169а);

від третьої особи Гнатковська М.І. -
головний спеціаліст відділу правового
забезпечення роботи виконавчих
органів Львівської міської ради
юридичного управління Львівської
міської ради (довіреність вих.
№1104-вих-826 від 26.06.2013р.).

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходили.

Суть спору: На розгляд господарського
суду Львівської області надійшла заява
Управління капітального будівництва
Львівської міської ради про відстрочку
виконання рішення господарського суду
Львівської області від 06.11.2013р., у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Балтом
Україна" до Управління капітального
будівництва Львівської міської ради за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Львівської
міської ради про стягнення 41 327
627,08 грн.

Ухвалою суду від 21.02.2014р. вирішення
питання про прийняття заяви Управління
капітального будівництва Львівської
міської ради про відстрочку виконання
рішення господарського суду
Львівської області від 06.11.2013р. було
відкладено до повернення Львівським
апеляційним господарським судом
України матеріалів справи №914/3479/13.

27.03.2014р. до господарського суду
Львівської області надійшли матеріали
справи №914/3479/13, у зв"язку з чим ухвалою
суду від 31.03.2014р. розгляд заяви було
призначено на 09.04.2014р.

В судовому засіданні 09.04.2014р. оголошено
перерву до 16.04.2014р. для надання сторонам
можливості вжити заходів для вирішення
питання про відстрочку виконання
рішення у позасудовому порядку.

Станом на 16.04.2014р. між сторонами не було
досягнуто домовленостей щодо
врегулювання вказаного питання.

Представник заявника подав уточнення
заяви про відстрочку виконання рішення
(вх. № 16959/14 від 16.04.2014р.), в якому просить
відстрочити виконання рішення
господарського суду Львівської
області від 06.11.2013р. до 30.08.2014р.

Представники стягувача заперечили
проти задоволення заяви з врахуванням
її уточнення. Письмово своїх
заперечень не подали. У судовому
засіданні зазначили, що заборгованість
існує травилий час, кошти на виконані
оботи відповідачу виділялись, але не
були сплачені стягувачу, невиконання
третьою особою своїх зобов"язань перед
боржником не є підставою для
відстрочки виконання рішення. Крім
того, представники стягувача
зазначили, що ТзОВ "Балтом Україна"
подано до органів Казначейства, де на
виконанні перебуває наказ, заяву про
його повернення. З огляду на вказане
представники стягувача просили
відмовити у задоволенні заяви з
врахуванням її уточнення.

Представник третьої особи в судовому
засіданні підтримав заяву про
відстрочку виконання рішення, з
врахуванням поданої заяви про
уточнення, просив відстрочити
виконання рішення господарського суду
Львівської області до 30.08.2014р.

Розглянувши заяву про відстрочку
виконання рішення, заслухавши
представників заявника, стягувача та
третьої особи, судом встановлено:

Рішенням господарського суду
Львівської області у справі №914/3479/13
частково задоволено позов, з
врахуванням заяви про уточнення
(збільшення) позовних вимог. Стягнуто з
Управління капітального будівництва
Львівської міської ради на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Балтом Україна" 38 614
063,44 грн. основного боргу, 2 002 641,69 грн.
три проценти та 68 820,00 грн. судового
збору. В частині стягнення решти трьох
процентів річних відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 23.12.2013р.
апеляційну скаргу Управління
капітального будівництва Львівської
міської ради залишено без розгляду.

09.01.2014р. на примусове виконання рішення
господарського суду Львівської
області від 06.11.2013р. видано відповідний
наказ (бланк №0041704 ), який був
пред"явлений стягувачем на виконання
до Головного управління державної
казначейської служби України у
Львівській області, згідно положень
постанови Кабінету Міністрів України
"Про затвердження Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників".

20.01.2014р. на адресу Управління
капітального будівництва Львівської
міської ради надійшла вимога Головного
управління державної казначейської
служби України у Львівській області
від 17.01.2014р. вих.№ 9.2-11/543 про стягнення
на користь ТзОВ "Балтом Україна" 38 614 063,44
грн. основного боргу, 2 002 614,69 грн. 3%
річних, 68 820,00 грн. судового збору.

Управління капітального будівництва
Львівської міської ради користуючись
своїм процесуальним правом первісно
просило суд відстрочити виконання
рішення господарського суду
Львівської області від 06.11.2013р. у справі
№914/3479/13 строком на три місяці (до
01.06.2014р.), мотивуючи специфікою
фінансування, заблокуванням рахунків,
не проведенням жодних виплат,
виникненням у зв"язку з цим
заборгованості із заробітної плати.

Заявник зазначає, що фінансування
об"єкту "Реконструкція вул.Городоцької
(від вул.Кульпарківської до межі
міста)", який був предметом розгляду
судової справи, здійснювалось за
рахунок Державного бюджету,
розпорядником коштів у даному випадку
виступало Національне агентство з
питань підготовки та проведення в
Україні фінальної частини чемпіонату
ЄВРО-2012 з футболу та реалізації
інфраструктурних об"єктів.

Державним бюджетом України на 2014рік, у
додатку № 709 передбачені видатки у сумі
1 698 278,7 тис. грн. на покриття боргових
зобов"язань за кредитами, залученими
під державні гарантії, що
використовуються для реалізації
завдань та здійснення заходів,
передбачених Державною цільовою
програмою підготовки та проведення в
Україні фінальної частини чемпіонату
ЄВРО-2012 з футболу.

Заявник зазначає, що на сьогоднішній
день, у зв"язку з нестабільною
політичної ситуацією в країні, кошти
передбачені для покриття
заборгованості по вказаному об"єкту ще
не розподілені Національним
агентством з питань підготовки та
проведення в Україні фінальної частини
чемпіонату ЄВРО-2012 з футболу та
реалізації інфраструктурних об"єктів.
Тільки за умови розподілу коштів стане
можливим проведення оплати
заборгованості за наказом
господарського суду Львівської
області від 09.01.2014р. у справі №914/3479/13.
Вказана обставина, на думку заявника, є
тією виключною обставиною, яка дає
підстави для відстрочки виконання
судового рішення.

Згідно поданого представником
заявника уточнення до заяви про
відстрочку виконання рішення суду, він
просить відстрочити виконання рішення
до 30.08.2014р.

При цьому, представник заявника
посилається на неодноразові звернення
до різних інстанцій з метою
фінансування вказаних робіт, зокрема
на відповідь Національного агентства з
питань підготовки та проведення в
Україні фінальної частини чемпіонату
ЄВРО-2012 з футболу та реалізації
інфраструктурних об"єктів на лист
Управління капітального будівництва
Львівської міської ради від 28.02.2014р.
вих.№05-133 щодо фінансування виконаних
ТзОВ "Балтом Україна" робіт. А також
посилається на додаток №3 до Закону
України "Про державний бюджет України
на 2014рік", де передбачено виділення
коштів у 2014 році на виконання боргових
зобов"язань за кредитами, залученими
під державні гарантії, що
використовувались для реалізації
завдань та здійснення заходів,
передбачених Державною цільовою
програмою підготовки та проведення в
Україні фінальної частини чемпіонату
Європи 2012р. з футболу.

Розглянувши заяву про відстрочку
виконання рішення, з врахуванням її
уточнень, заслухавши представників
заявника, стягувача та третьої особи,
оцінивши докази подані в підтвердження
обставин, якими обґрунтована заява, суд
дійшов висновку відсуності підстав для
її задоволення.

При прийнятті ухвали суд виходить з
наступного.

Відповідно до статті 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує
відповідне право господарського суду
певним строком, воно може бути
реалізоване у будь-який час від
набрання рішенням законної сили до
його фактичного повного виконання.

При цьому під відстрочкою виконання
рішення суду слід розуміти відкладення
чи перенесення виконання рішення на
новий строк, який визначається
господарським судом. Підставою для
відстрочки можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом.

Питання задоволення заяви сторони у
справі про відстрочку виконання
рішення суду вирішується судом в
кожному конкретному випадку, виходячи
з особливого характеру обставин
справи, що унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення.

При цьому, норми чинного
господарського процесуального
законодавства не містять визначення
"винятковий випадок", тому це поняття є
оціночним, з огляду на ч.1 ст.43 ГПК
України, та з врахуванням всіх обставин
конкретної справи.

Як вказано у п.7.2. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012р. із змінами та доповненнями "Про
деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України", підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Як вбачається з матеріалів справи
роботи по реконструкції вул.
Городоцької (від вул. Кульпарківської
до межі міста) були виконані ТзОВ
"Балтом Україна" ще у травні 2011р. Станом
на 16.04.2014р. про спливу майже 3 років вони
не оплачені, тобто заборгованість

має тривалий характер.

Згідно ст.617 ЦК України особа, яка
порушила зобов'язання, звільняється
від відповідальності за порушення
зобов'язання, якщо вона доведе, що це
порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили. Не вважається
випадком, зокрема, недодержання своїх
обов'язків контрагентом боржника,
відсутність на ринку товарів,
потрібних для виконання зобов'язання,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Відповідно до ч.2 ст.218 ГК
України . Учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.
Не вважаються такими обставинами,
зокрема, порушення зобов'язань
контрагентами правопорушника,
відсутність на ринку потрібних для
виконання зобов'язання товарів,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Слід зазначити, що обов'язковою умовою
надання відстрочки є, зокрема, не
тільки обставини, підтверджені
належними доказами щодо об'єктивної
неможливості виконати рішення суду у
строк, які, до того ж, мають бути
винятковими, але й реальна можливість
виконання такого рішення в подальшому.

Суд звертає увагу на ту обставину, що
при вирішенні питання про відстрочку
чи розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси обох сторін,
оскільки невиконання рішення суду
порушує також і матеріальні інтереси
позивача, що може призвести до
негативних наслідків для нього.

Слід зазначити, що фінансове становище
стягувача, у свою чергу залежить і від
ступеня виконання заявником рішення у
даній справі.

Необхідною умовою задоволення заяви
про надання відстрочки виконання
рішення суду є з'ясування факту
дотримання балансу інтересів сторін.
При цьому, суд повинен врахувати
можливі негативні наслідки для
боржника при виконанні рішення у
встановлений строк, але перш за все
повинен врахувати такі ж наслідки і для
стягувача при затримці виконання
рішення.

Ні нормами чинного законодавства ні
договором не передбачено звільнення
від відповідальності у зв'язку з
невиконанням державою взятих на себе
зобов'язань по оплаті виконаних робіт.

Слід зазначити, що кожний суб'єкт
господарювання наділений правом
звернутися до суду за захистом його
порушених, оспорюваних або не визнаних
інтересів. Процесуальний зміст права
на судовий захист суб'єктів
господарювання можна поділити на
основні елементи, а саме: - звернення
суб'єкта до суду з вимогами про захист
порушених прав та оспорюваних
інтересів, викладеними у позовній
заяві, яка у встановленому законом
порядку подається до суду; -
користування усіма процесуальними
правами під час розгляду судом справи,
які гарантовані відповідно до
процесуального законодавства: -
оскарження судового рішення до
апеляційної та касаційної інстанції; -
виконання судового рішення, яке є
завершальним у структурі права особи
на судовий захист і, власне, є тією
метою, заради якої особа звертається до
суду з позовом. Без права на виконання
судового рішення структура права на
судовий захист не мала б логічного
завершення і мотивації. Тому судове
рішення має бути виконаним, адже без
цього судовий процес є незавершеним.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" суди повинні застосовувати
Конвенцію та практику Європейського
суду як джерело права.

Отже, тривале невиконання рішень
національних органів, які набрали
законної сили, у встановленому законом
порядку, протягом розумного строку,
порушують п. 1 ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод та
не відповідають судовій практиці
Європейського суду ("Ткаченко проти
України", "Кисельов проти України")
(Інформаційний лист Вищого
господарського суду України від 30.10.2013
№ 01-06/1556/13).

У рішенні Європейського суду з прав
людини від 17 травня 2005 року у справі
"Чіжов проти України" (заява № 6962/02)
зазначено, що позитивним обов'язком
держави є організація системи
виконання рішень таким чином, щоб
гарантувати виконання без жодних
невиправданих затримок, і так, щоб ця
система була ефективною і законодавчо,
і практично, а нездатність державних
органів ужити необхідних заходів для
виконання рішення позбавляє гарантій,
які закріплені в параграф 1 статті 6
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод.

Слід зазначити, що відсутність коштів,
специфіка джерел фінансування
боржника не звільняє його від
виконання своїх зобов»язань.

За змістом ч.2 ст.617 ЦК , ч.2 ст.218 ГК та
рішення Європейського суду з прав
юдини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та
Оліус проти України" від 18.10.2005р.
відсутність бюджетних коштів,
передбачених у видатках державного
бюджету України на відповідний рік, не
виправдовує бездіяльність органу
державної влади і не є підставою для
звільнення від відповідальності за
порушення грошового зобовязання (дана
позиція викладена у постанові
Верховного суду України від 15.05.2012р.
№11/446).

Слід зазначити, що згідно положень ч.1
п.9 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевого бюджетів або боржників,
07.04.2014р. стягувач звернувся до
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Львівській області із заявою вих.№365б
про повернення без виконання наказу
господарського суду Львівської
області від 09.01.2014р.

Відповідно до ст.45 ГПК України
господарські суди здійснюють
правосуддя шляхом прийняття
обов'язкових до виконання на усій
території України рішень, ухвал,
постанов. Рішення і постанови
господарських судів приймаються
іменем України. Невиконання вимог
рішень, ухвал, постанов господарських
судів тягне відповідальність,
встановлену цим Кодексом та іншими
законами України.

Зазначена процесуальна норма
узгоджується з положеннями ч.5 ст.124
Конституції України, згідно з якою
судові рішення є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Згідно ст.ст.115, 116 ГПК України, рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються у порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження".

Згідно вимог ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а відповідно
до статті 34 ГПК України суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як вбачається із поданих боржником
доказів, ним вживаються заходи для
виконання рішення, водночас всупереч
вимогам ст.33 ГПК України, останній не
довів наявність об"єктивних обставин,
які надаватимуть йому можливість
виконати рішення суду після 30.08.2014р.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення заяви про відстрочку
виконання рішення господарського суду
Львівської області від 06.11.2013р. у справі
№914/3479/13.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 86, 121 ГПК України,
господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви, з врахуванням її
уточнення, поданої Управлінням
капітального будівництва Львівської
міської ради про відстрочку виконання
рішення господарського суду
Львівської області від 06.11.2013р. у справі
№914/3479/13 до 30.08.2014р. відмовити повністю.

2. Ухвала може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
господарського суду в порядку і строки
вказані у ст.ст.91-93 ГПК України.

3. Згідно вимог ст.87 ГПК України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Суддя
Сухович Ю.О.