РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2014 р.
Справа № 902/284/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуюча суддя
Сініцина Л.М.

судді
Олексюк Г.Є.

Розізнана І.В.

при секретарі судового засідання
Берун О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" від 09.04.2014 р. на рішення
господарського суду Вінницької
області від 01.04.14 р. у справі № 902/284/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Вінницягаз"

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Жмеринський
райкомунсервіс"

про стягнення 30 674,91 грн. збитків

за участю представників сторін:

від позивача - Дідичук А.В. -
юрисконсульт, довіреність в справі;

від відповідача - не з'явився.

Розпорядженням голови Рівненського
апеляційного господарського суду від
06.05.2014 р. у справі № 902/284/14 у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності
судді Гудак А.В., внесено зміни до
складу колегії суддів, окрім заміни
головуючого судді та визначено для
розгляду справи № 902/284/14 колегію суддів
у складі: головуюча суддя Сініцина Л.М.,
судді Розізнана І.В., Олексюк Г.Є.

Рішенням господарського суду
Вінницької області від 01.04.2014 р. у
справі № 902/284/14 (суддя Колбасов Ф.Ф.)
відмовлено в задоволені позову
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Жмеринський
райкомунсервіс" про стягнення 30 674, 91
грн. збитків. При прийнятті рішення суд
виходив з того, що в матеріалах справи
відсутні докази притягнення
відповідача до адміністративної
відповідальності згідно статті 103-2
КпАП України, яка передбачає
пошкодження газопроводів та їх
устаткування при провадженні робіт;
позивачем не надано суду жодних
доказів щодо проведення робіт по пуску
газу в газопровід до житлових будинків
73 абонентів, відключення
газопостачання без установки заглушки
та роботи по пуску газу в газопровід на
загальну суму 12 371, 74 грн.; не доведено
належними та допустимими доказами
наявність шкоди завданої відповідачем,
протиправної поведінки та причинного
зв'язку між шкодою і протиправною
поведінкою відповідача; не доведено
спричинення відповідачем матеріальної
шкоди (збитків), яку позивач просить
стягнути звідповідача на підставі
статті 1166 ЦК України.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" звернулося з апеляційною
скаргою від 09.04.2014 р., в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Вінницької області від 01.04.2014 р. у
справі № 902/284/14 та прийняти нове, яким
позовні вимоги задоволити посилаючись
на те, що рішення ухвалене на основі
недоведення судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідності
висновків обставинам справи, з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та таким, що
порушує права скаржника. В постанові
про закриття кримінального
провадження від 20.07.2013 р., засвідчено
належність вказаного транспортного
засобу до ТзОВ "Жмеринський
райкомунсервіс" та те, що саме ОСОБА_5
ним керував. При допиті свідків
вказаного кримінального провадження,
встановлено, що на сесії сільської ради
від 17.04.2013 р. вирішено надати дозвіл на
будівництво водопроводу в с. Адамівка,
після чого створено сільський
кооператив "Джерело", який мав
займатися будівництвом водопроводу;
було замовлено проект на будівництво
водопроводу і укладено договір з
підрядником ТзОВ "Жмеринський
райкомунсервіс" на будівництво даного
водопроводу. Судом першої інстанції не
врахований акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
№ 647-ПП від 11.07.2013 р., яким встановлено
факт прокладення труб водогону саме
ТзОВ "Жмеринський ракомунсервіс" в
період, в який сталося пошкодження
газопроводу. У постанові про закриття
кримінального провадження, містяться
пояснення свідків, що підтверджують те,
що вони стали свідками пошкодження
газопроводу та вказують на те, що витік
газу з вищевказаного газопроводу
продовжувався тривалий час у зв'язку з
тим, що ковш трактора, яким керував
водій ОСОБА_5 був опущений в землю і ним
було притиснуто трубу з якої витікав
газ, тому відразу перекрити трубу в
місці пошкодження не було змоги.
Ремонтною бригадою Погребищенської
дільниці Козятинського МУГГ були
виконані роботи по розкопці (вручну) та
здійснено перекриття груби шляхом її
перетискання металевим затискачем
поліетиленової труби. Після цього було
заварено утвореного ковшем трактора
отвір. Доказом виконання вищевказаних
ремонтних робіт аварійною службою
Погребищенської дільниці
Козятинського МУГГ є заявка № 237 від
06.07.2013 р., в якій зазначені роботи, що
виконувалися та час їх виконання. Після
усунення пошкоджень газопроводу,
товариством за власний рахунок було
здійснено пуск газу до 73 житлових
будинків, які підключені до
зазначеного газопроводу, що
підтверджується нарядом-допуском на
виконання газонебезпечних робіт у
газовому господарстві Погребищенської
дільниці Козятинського МУГГ № 3 від
10.07.2013 р. Вартість пуску газу до
газового обладнання житлового будинку
на 1 стояк, при кількості приладів менше
5, становить 94,41 грн. з ПДВ. Товариством,
крім робіт по ліквідації пошкоджень
газопроводу, були проведені роботи по
пуску газу до житлових будинків 73
абонентів на загальну суму 6 891,93 грн. (73
х 94,41 = 6 891,93), відключення
газопостачання без установки заглушки
на суму 1 667,32 грн. (73 х 22,84 = 1 667,32) та
роботи по пуску газу в газопровід на
суму 1 750,54 грн. (73 х 23,98 = 1 750.54). Загальна
сума по вищезазначеним роботам складає
12 371,74 грн. включаючи ПДВ 20%. Загальний
обсяг збитків, які понесло ПАТ
"Вінницягаз" внаслідок пошкодження
газопроводу джерелом підвищеної
небезпеки, самовільного витоку
природного газу та поновлення його
нормальної роботи склав 17 777,69 грн. + 12
371,74 грн. + 525,48 грн. = 30 674,91 грн. Факт
нанесення відповідачем збитків за
пошкодження газопроводу середнього
тиску був доведений в повній мірі на
підставі наданих до суду доказів. Судом
при прийнятті рішення порушено норми
процесуального права, не наведено
доводів за якими відхилено докази
скаржника та взято до уваги пояснення
відповідача.

Відповідач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Жмеринський
райкомунсервіс" у відзиві на
апеляційну скаргу просить Рівненський
апеляційний господарський суд
залишити рішення суду 1-ої інстанції в
законній силі та відмовити у
задоволенні апеляційної скарги,
посилаючись на те, що рішення
господарського суду Вінницької
області є законним та обґрунтованим, не
містить підстав для застосування
статті 104 ГПК України; відповідає
вимогам закону, правильному
застосуванню норм права та не порушує
прав та інтересів апелянта. У рішенні
суду правильно та всебічно викладені
усі обставини у справі, які дали
підставу для прийняття такого рішення.
Суд додержав усіх вимог процесуального
законодавства та вирішив спір
відповідно до норм матеріального
права. Доводи апеляційної скарги
позивача не містять жодних належних
аргументів для скасування рішення суду
першої інстанції. Апелянтом не
зазначено в чому полягає незаконність
і необґрунтованість рішення, тому
апеляційна скарга є безпідставною, та
такою, що не підлягає задоволенню.
Скаржник наводить лише аргументи щодо
понесення ним збитків, але при цьому не
доводить вину ТзОВ "Жмеринський
райкомунсервіс" у спричиненні збитків.
Постанова про закриття кримінального
провадження від 20.07.2013 р. не може бути
належним доказом правомірності
заявлення позовних вимог, з неї не
вбачається вини ТзОВ "Жмеринський
райкомунсервіс" у вчиненні пошкодження
труби газопроводу, а лише
констатується факт нанесення
матеріальних збитків. Наявність вини
можна було б довести тільки у
кримінальному або адміністративному
провадженні. Джерело підвищеної
небезпеки, а саме ескаватор на базі
трактора ЮМЗ-6 не належить відповідачу.
Позовна заява, апеляційна скарга та
інші матеріали справи не містять
ідентифікуюючих ознак самого
транспортного засобу (марки, року
випуску, номера двигуна, державного
номерного знаку тощо). Відсутність цих
ознак ідентифікації транспортного
засобу позбавляє апелянта (позивача)
довести належність джерела підвищеної
небезпеки відповідачу. Згідно довідки
№ 15/14 від 26.03.2014 р. виданої
адміністрацією ТзОВ "Жмеринський
райкомунсервіс" про те, що дійсно в
штаті підприємства, як постійно так і
тимчасово з 01.01.2013 р. по день розгляду
справи в господарському суді
Вінницької області, громадянин ОСОБА_5
не рахувався і не рахується. Оскільки
ОСОБА_5 ніколи не знаходився у трудових
відносинах із ТзОВ "Жмеринський
райкомунсервіс", то відсутні підстави
відшкодування шкоди за дії особи, яка
не є працівником товариства. У липні 2013
р. відповідач проводив роботи по
влаштуванню водопроводу по вулицям
Шевченка та Миру села Адамівка, тобто
по вулиці Перемоги, на якій відбулось
пошкодження роботи у липні не
проводились. Дані обставини
підтверджуються календарним графіком
виконання робіт по будівництву
водопровідної мережі. Дані, які
наведені в поданому позивачем
розрахунку не містять документального
підтвердження транспортних витрат,
доказів проведення робіт по пуску газу
в газопровід, доказів кількості витоку
газу, доказів виконання робіт по
відключенню газопостачання. Відсутні
правові підстави для задоволення
позову ПАТ "Вінницягаз", оскільки жоден
з елементів, вказаних у статті 1166 ЦК
України (протиправну поведінку
відповідача, причинний зв'язок між
шкодою і протиправною поведінкою
відповідача та вину відповідача)
позивач не довів. Акт № 647-ПП від 11.07.2013
р., на який посилається апелянт в своїй
апеляційній скарзі, не містить доказів
фіксації жодної з наведених ознак, а
тому не може бути прийнятим судом в
якості доказу у справі.

У супровідному листі до відзиву на
апеляційну скаргу Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Жмеринський райкомунсервіс" зазначає,
що не має змоги направити свого
представника в судове засідання, яке
відбудеться 07.05.2014 р., у зв'язку із
зайнятістю ОСОБА_6 в іншому судовому
засіданні.

Оскільки явка представників сторін в
судове засідання обов'язковою не
визнавалася, сторони належним чином
були повідомлені про день, час і місце
розгляду апеляційної скарги, клопотань
про відкладення розгляду апеляційної
скарги до суду не надходило, колегія
суддів прийшла до висновку про
можливість розгляду апеляційної
скарги без участі представника
відповідача.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України (далі
ГПК України) у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
та перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Представник позивача (апелянта) в
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримав в повному обсязі з підстав
зазначених в ній, вважає рішення
господарського суду незаконним та
необгрунтованим; просив його
скасувати, а апеляційну скаргу -
задоволити.

Заслухавши пояснення представника
позивача; розглянувши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
відзиву на апеляційну скаргу;
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

01.09.2009 р. між Погребищенським
управлінням газового господарства -
філія ВАТ "Вінницягаз" (сторона 1) та
Адамівською сільською радою -
власником газових мереж (сторона 2)
укладено договір № 1 про передачу в
обслуговування газових мереж, згідно
пункту 1.1 якого сторона 2 передає в
обслуговування ВАТ "Вінницягаз" на
баланс стороні 1 газові мережі,
обладнання, споруди, загальною
довжиною 5 500 п. м., що знаходяться в
Погребищенському районі Вінницької
області від м. Погребище до с.
Погребище-1 вартістю 501 565,24 грн., а
сторона 1 приймає газові мережі,
обладнання, споруди на свій баланс і
здійснює їх експлуатацію та технічне
обслуговування (а.с.21).

Пунктом 1.2 договору передбачено, що
фактичне приймання-передача газових
мереж здійснюється на підставі
окремого двостороннього акта.

Право власності на газові мережі,
обладнання та споруди переходить до
ВАТ "Вінницягаз" з моменту підписання
сторонами двостороннього акту
приймання-передачі (пункт 1.3 договору).

Однак, в матеріалах справи відсутні
будь-які акти приймання-передачі
газових мереж, щоб підтверджували факт
передавання ВАТ "Вінницягаз" газових
мереж, обладнання, споруд загальною
довжиною 5 500 п. м.

Додаткова угода № 35 від 12.11.2013 р. до
договору про передачу в обслуговування
газових мереж № 1 від 01.09.2009 р., якою
сторони - Адамівська сільська рада та
ПАТ "Вінницягаз" в особі Козятинського
міжрайонного управління газового
господарства домовились викласти
вищевказаний договір № 1 в іншій
редакції (а.с.22), колегією суддів до
уваги не приймається, оскільки вона
укладена 12.11.2013 р., тобто, після
проведення земляних робіт 06.07.2013 р. по
вул. Перемоги, с. Адамівка, що стали
причиною звернення позивача - ПАТ
"Вінницягаз" до суду з позовом.

Як встановлено матеріалами справи,
06.07.2013 р. по вул. Перемоги, в с. Адамівка
Погребищенського району Вінницької
області відбулось пошкодження
газопроводу середнього тиску, що
встановлено Погребищенським РВ УМВС
України у Вінницькій області та
підтверджується актом перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
№ 647 - ПП від 11.07.2013 р., постановою про
закриття кримінального провадження
від 20.07.2013 р., витягом з протоколу № 7
засідання районної комісії з питань
техногенно-екологічної безпеки та
надзвичайних ситуацій від 07.07.2013 р.
(а.с.14-20,31-32,42).

Постановою про закриття кримінального
провадження від 20.07.2013 р. по матеріалах
досудового розслідування, внесеного до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000277,
кримінальне провадження закрите на
підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК
України у зв'язку з відсутністю в діях
ОСОБА_5 складу кримінального
правопорушення, передбаченого статтею
194 Кримінального кодексу України
(а.с.14-20).

З метою відновлення пошкодженої
ділянки газопроводу та відновлення
газопостачання працівниками
Погребищенської дільниці
Козятинського МУГГ Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" були проведені роботи по
ліквідації наслідків пошкодження, що
підтверджується заявкою аварійної
служби управління газового
господарства № 237 від 06.07.2013 р. та актом
приймання виконаних будівельних робіт
за липень 2013 р. від 06.07.2013 р. (а.с.24-27).

Позивач стверджує, що пошкодження
газопроводу середнього тиску
трапилось з вини відповідача, який під
час виконання земляних робіт,
транспортним засобом ТзОВ "Жмеринський
райкомунсервіс" - трактором моделі
"ЮМЗ", яким керував працівник
відповідача ОСОБА_5, пошкодив
газопровід середнього тиску, що
спричинило самовільний витік
природного газу, та просить стягнути з
відповідача збитки в сумі 30 674,91 грн., в
т.ч. 525,48 грн. - вартість проведених робіт
по ліквідації пошкоджень газопроводу,
17 777,69 грн. - вартість втрачених 3 835,75 м.
куб природного газу в результаті
самовільного витоку, 12 371,74 грн. -
вартість проведених робіт по пуску
газу до житлових будинків 73 абонентів,
відключенню газопостачання без
установки заглушки, пуску газу в
газопровід (а.с.3-6).

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України (далі ЦК України)
підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків, у тому числі щодо
відшкодування особі збитків (шкоди), є
зобов'язання, які виникають з договорів
та інших правочинів або внаслідок
завдання шкоди (позадоговірна шкода).

Статтею 16 ЦК України та статтею 20
Господарського кодексу України (далі
ГК України) встановлено, що одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів є відшкодування збитків та
інші способи відшкодування майнової
шкоди.

Згідно статті 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. При цьому, під збитками
розуміються, зокрема, втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки). На вимогу особи, якій
завдано шкоди, та відповідно до
обставин справи майнова шкода може
бути відшкодована і в інший спосіб.

Тобто, порушення цивільного права, яке
потягнуло за собою завдання особі
майнових збитків, саме по собі є
основною підставою для їх
відшкодування.

За загальним правилом збитки - це
об'єктивне зменшення будь-яких
майнових благ, яке пов'язане з утиском
його інтересів як учасника певних
суспільних відносин і яке виражається
у зроблених ним витратах тощо.

Притягнення до цивільно-правової
відповідальності можливо лише при
наявності певних, передбачених законом
умов. Їх сукупність утворює склад
цивільного правопорушення, який і є
підставою цивільно-правової
відповідальності.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, з приписів наведених норм
слідує, що юридичною підставою
позадоговірної (деліктної)
відповідальності, якою є відшкодування
збитків в даному випадку, має бути
наявність складу правопорушення, а
саме: протиправної поведінки (дії чи
бездіяльності) відповідача, шкідливого
результату такої поведінки (шкоди);
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою і шкодою; вини особи, яка
заподіяла шкоду.

Саме наявність чотирьох елементів
правопорушення є необхідною вимогою
для притягнення винної сторони до
відповідальності, якщо інше не
встановлено законом.

Виходячи з цього, предметом
доказування у даному спорі є: факт
неправомірних дій відповідача,
виникнення шкоди саме у заявленому до
стягнення розмірі, причинний зв'язок
між неправомірними діями і заподіянням
шкоди, наявність вини заподіювача
шкоди. Відсутність хоча б однієї із цих
обставин не тягне за собою
відповідальність у вигляді
відшкодування шкоди.

Частина 1 статті 1166 ЦК України містить
пряму вказівку на протиправність
поведінки заподіювача шкоди, як
обов'язкову підставу деліктної
відповідальності.

Отже, для виникнення деліктної
відповідальності необхідно
встановити, що саме протиправна
поведінка заподіювача шкоди стала
причиною виникнення шкоди, оскільки
відсутність причинного зв'язку у всіх
випадках тягне звільнення особи від
зобов'язання відшкодувати шкоду.

Згідно частини 2 статті 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Частиною 1 статті 1172 ЦК України
передбачено, що юридична або фізична
особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Пунктами 4, 5 постанови пленуму
Верховного суду України "Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди" від
27.03.1992 р. № 6 з подальшими змінами і
доповненнями, визначено, що джерелом
підвищеної небезпеки належить
визнавати будь-яку діяльність,
здійснення якої створює підвищену
імовірність заподіяння шкоди через
неможливість контролю за нею людини…
Майнова відповідальність за шкоду,
заподіяну діями таких джерел, має
наставати як при цілеспрямованому їх
використанні, так і при мимовільному
прояві їх шкідливих властивостей
(наприклад, у випадку заподіяння шкоди
внаслідок мимовільного руху
автомобіля). Під володільцем джерела
підвищеної небезпеки розуміється
юридична особа або громадянин, що
здійснюють експлуатацію джерела
підвищеної небезпеки в силу права
власності, повного господарського
відання, оперативного управління або з
інших підстав (договору оренди,
довіреності тощо). Не вважається
володільцем джерела підвищеної
небезпеки і не несе відповідальності
за шкоду перед потерпілим особа, яка
управляє джерелом підвищеної
небезпеки в силу трудових відносин з
володільцем цього джерела (шофер,
машиніст, оператор тощо). При розгляді
справ про відшкодування шкоди суди
повинні мати на увазі, що крім
загальних підстав, передбачених
цивільним законодавством,
відповідальність юридичної особи
настає лише у випадках, коли особа, з
вини якої заподіяна шкода, знаходиться
з даною організацією в трудових
відносинах, і шкода, заподіяна нею у
зв'язку з виконанням трудових
(службових) обов'язків, незалежно від
того, постійним, сезонним, тимчасовим
за трудовим договором чи на інших
умовах вона була працівником цієї
організації.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем не доведено та не надано
належних та допустимих доказів, які
свідчили б про те, що ОСОБА_5 є
працівником ТзОВ "Жмеринський
райкомунсервіс", а відповідач є
власником трактора моделі "ЮМЗ", яким
пошкоджено газопровід.

Суд першої інстанції прийшов до
правомірного висновку, що наявність
трудових відносин між відповідачем і
ОСОБА_5 та належність на праві
власності відповідачу трактора моделі
"ЮМЗ", яким було спричинено пошкодження
газопроводу не може підтверджуватися
постановою в. о. заступника начальника
СВ Погребищенського РВ УМВС України у
Вінницькій області капітана міліції
Ткачука Т.П. про закриття кримінального
провадження від 20.07.2013 р., на яку
посилається позивач, виходячи з
наступного.

Частиною 3 статті 35 ГПК України (в
редакції, що діяла на час прийняття
судом першої інстанції рішення)
встановлено, що вирок суду у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, є обов'язковим для
господарського суду при вирішенні
спору з питань, чи мали місце певні дії
та ким вони вчинені.

В постанові про закриття
кримінального провадження від 20.07.2013 р.
зазначено, що 06.07.2013 р. до
Погребищенського РВ УМВС України у
Вінницькій області надійшло
повідомлення про те, що по вул. Перемоги
в с. Адамівка, Погребищенського району,
невідома особа, виконуючи роботи
трактором по проведенню водопроводу
металевим ковшем трактора пошкодила
пластмасову трубу газопроводу,
внаслідок чого стався витік газу; з
пояснень деяких свідків по справі,
стосовно того, хто міг спричинити
пошкодження газопроводу, встановлено,
що екскаватором на базі трактора "ЮМЗ",
який знаходиться у власності ТзОВ
"Жмеринський райкомунсервіс" працівник
ТзОВ "Жмеринський райкомунсервіс"
ОСОБА_5 пошкодив газопровід.

Однак, постанова про закриття
кримінального провадження від 20.07.2013 р.
не є вироком та не є належним доказом на
підтвердження фактів, викладених
позивачем в позовній заяві, а обставини
викладені в цій постанові не є
обов'язковими для господарського суду
при вирішенні цього спору, оскільки,
фактично всі обставини кримінальної
справи ґрунтуються лише на поясненнях
свідків, які спростовуються довідкою
від 26.03.2014 р. № 15/14 ТзОВ "Жмеринський
райкомунсервіс" виданою про те, що
дійсно в штаті підприємства як
постійно так і тимчасово з 01.01.2013 р. по
сьогоднішній день громадянин ОСОБА_5 не
рахувався і не рахується (а.с.52) та
довідкою Державної інспекції
сільського господарства у Вінницькій
області від 26.03.2014 р. № 10-02/81.3/14 про
наявність зареєстрованої техніки за
ТзОВ "Жмеринський райкомунсервіс", з
якої вбачається, що станом на 26.03.2014 р.
за ТзОВ ТзОВ "Жмеринський
райкомунсервіс", в уніфікованій базі
обліку Державної інспекції сільського
господарства у Вінницькій області
зареєстровано екскаватор Борекс-2106, 2010
року випуску, заводський номер НОМЕР_3,
номер двигуна НОМЕР_1, свідоцтво про
реєстрацію НОМЕР_4 від 18.08.2010 р.,
державний номерний знак НОМЕР_2 від
18.08.2010 р. (а.с.53).

Отже, трудові відносини між ОСОБА_5 та
ТзОВ "Жмеринський райкомунсервіс"
матеріалами справи не підтверджені;
трактор моделі "ЮМЗ" не належить ТзОВ
"Жмеринський райкомунсервіс".

З календарного графіку виконання робіт
по будівництву водопровідної мережі с.
Адамівка Погребищенського району,
затвердженого в. о. директора ТзОВ
"Жмеринський райкомунсервіс",
вбачається проведення таких робіт по
вул. Перемоги, як розробка грунту
екскаватором Борекс 2106 з доробкою
вручну, виконавець ОСОБА_8; укладання
труб поліетиленових діаметром 63-25 мм.,
виконавець ОСОБА_9 та засипка грунту
екскаватором ЄТЦ 165, виконавець ОСОБА_10
(а.с.51).

З витягу з протоколу № 7 засідання
районної комісії з питань
техногенно-екологічної безпеки та
надзвичайних ситуацій від 07.07.2013 р.
вбачається, що в с. Адамівка, вул.
Перемоги 06.07.2013 р. орієнтовно о 10 год. 23
хв. підрядна організація ТзОВ
"Жмеринський райсількомунгосп" під час
проведення земляних робіт з
будівництва водогону пошкодила
газопровід середнього тиску.

Однак, відповідачем у даній справі є
ТзОВ "Жмеринський райкомунсервіс", а не
ТзОВ "Жмеринський райсількомунгосп".

Інших належних та допустимих доказів
щодо вчинення протиправних дій
відповідачем; причинного зв'язку між
його протиправною поведінкою і шкодою;
вини відповідача у заподіяні шкоди,
матеріали справи не містять.

В матеріалах справи також відсутні
докази притягнення ТзОВ "Жмеринський
райкомунсервіс" до адміністративної
відповідальності згідно статті 103-2
КпАП України, яка передбачає
пошкодження газопроводів та їх
устаткування при провадженні робіт.

Крім того, позивачем не надано суду
жодних доказів щодо проведення робіт
по пуску газу в газопровід до житлових
будинків 73 абонентів, відключення
газопостачання без установки заглушки
та робіт по пуску газу в газопровід на
загальну суму 12 371,74 грн. Сам розрахунок
цієї суми проведений не вірно, оскільки
6 891,93 грн. (роботи по пуску газу до
житлових будинків 73 абонентів) + 1 667,32
грн. (відключення газопостачання без
установки заглушки) + 1 750,54 грн. (роботи
по пуску газу в газопровід) складає 10
309,79 грн., а не 12 371,74 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача
вартість 3 835,75 м. куб. природного газу в
сумі 17 777, 69 грн., який нібито самовільно
витік з пошкодженої газопроводу на
протязі 2 год. 40хв., але жодного доказу
щодо кількості витоку природного газу
не надано, в постанові про закриття
кримінального провадження від 20.07.2013 р.
вказується, про те, що працівниками
газового господарства витік газу був
припинений зразу при прибутті їх на
місце аварії.

Відповідно до абзацу 1 статті 36 ГПК
України письмовими доказами є
документи i матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Пунктом 2.5 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" передбачено, що
належністю доказів є спроможність
відповідних фактичних даних містити
інформацію стосовно обставин, які
входять до предмета доказування з
даної справи.

Тобто, предметом доказування є
обставини, які свідчать про дійсні
права та обов'язки сторін у справі та
складаються з фактів, якими позивач
обґрунтовує підстави позову та фактів,
якими відповідач обґрунтовує
заперечення проти позову.

Отже, суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що позивач не
довів суду належними та допустимими
доказами наявність шкоди завданої йому
відповідачем, протиправної поведінки
та причинного зв'язку між шкодою і
протиправною поведінкою відповідача,
завдання відповідачем матеріальної
шкоди (збитків), яку позивач просить
стягнути з відповідача на підставі
статті 1166 ЦК України, а тому позовна
вимога є безпідставною,
необґрунтованою та не підлягає до
задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 32 ГПК
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд встановлює
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення,
а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу;
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи;
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Згідно частини 1 статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Доводи апеляційної скарги колегією
суддів до уваги не приймаються,
оскільки спростовуються вищенаведеним
та матеріалами справи, не відповідають
нормам законодавства, що регулюють
дані правовідносини, не впливають на
правомірність прийнятого
господарським судом рішення та не
можуть бути підставою для його
скасування.

Рішення господарського суду першої
інстанції прийнято з дотриманням норм
матеріального і процесуального права
та повним дослідженням усіх обставин
справи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
103 ГПК України апеляційна інстанція за
результатами розгляду апеляційної
скарги має право залишити рішення
місцевого господарського суду без
змін, а скаргу - без задоволення.

Апеляційний господарський суд залишає
рішення місцевого господарського суду
без змін, а скаргу - без задоволення,
якщо рішення є законним та
обґрунтованим.

За таких обставин, підстав для
скасування рішення не вбачається.

Апеляційна скарга до задоволення не
підлягає.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Вінницької області від 01.04.2014 р. у
справі № 902/284/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу позивача -
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" від 09.04.2014 р. - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуюча суддя
Л.М. Сініцина

Судді
І.В. Розізнана

Г.Є.
Олексюк