номер провадження справи 3/23/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2014
Справа № 908/894/14

м. Запоріжжя

За позовом: Державного підприємства
"Підприємство Кам`янської виправної
колонії управління Державної
пенітенціарної служби України в
Запорізькій області (№101)" (70050,
Запорізька область, Вільнянський
район, смт. Кам`яне, вул. Зелена,
ідентифікаційний код 08680112)

до відповідача: Вільнянського слідчого
ізолятора управління Державної
пенітенціарної служби України в
Запорізькій області (№101) (70050,
Запорізька область, Вільнянський
район, смт. Кам`яне, вул. Зелена,
ідентифікаційний код 14319099)

про стягнення заборгованості в сумі 54
044, 77 грн.

Суддя Соловйов В.М.

при секретарі Прокопенко М.О.

Представники:

від позивача: Вакуленко С.О.,
довіреність № 11/12-779 від 11.03.2014р.

від відповідача: Демченко Т.І.,
довіреність № 259 від 03.04.2014р.

ДП "Підприємство Кам`янської виправної
колонії УДПСУ в Запорізькій області
(№101)" звернулось до господарського
суду Запорізької області з позовною
заявою до відповідача Вільнянського
слідчого ізолятора УДПСУ в Запорізькій
області (№101) про стягнення з
відповідача на користь позивача
заборгованості за договором надання
послуг № Г-49 від 22.03.2012р. в сумі 54 044, 77
грн.

Відповідно до протоколу розподілу
справ між суддями від 20.03.2014р.
автоматизованою системою
документообігу суду позовну заяву
передано на розгляд судді Соловйову
В.М.

Позовні вимоги мотивовані обставинами,
викладеними у позовній заяві, та
обґрунтовані ст. 1, 2, 21, 22 ГПК України, ст.
193 ГУК України та ст. 509, 526, 599, 629, 663 ЦК
України.

Ухвалою від 21.03.2014р. позовна заява
прийнята до розгляду, порушено
провадження у справі № 908/894/14, справу до
розгляду в засіданні суду призначено
на 07.04.2014р. об 11 год. 00 хв.

Ухвалою голови господарського суду
Запорізької області Немченка О.І.
від 07.04.2014р. розгляд справи
перенесений на 29.04.2014р. об 11 год. 00 хв.

В судовому засіданні 29.04.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення. Повідомлено, що повне рішення
буде складено 05.05.2014р.

Під час розгляду справи представники
сторін вимогу про здійснення
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не заявляли.

В судовому засіданні 29.04.2014р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги з підстав, наведених у
позовній заяві (а.с.4-5), просить суд
стягнути з відповідача на користь
позивача заборгованість за договором
надання послуг № Г-49 від 22.03.2012р. в сумі
54 044, 77 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що на підставі зазначеного
договору позивачем відповідачу надані
послуги по водовідведенню ДКПП 90.00.1 на
загальну суму 57 002, 37 грн., що
підтверджується актами виконаних
робіт за січень - лютий 2012р. Проте
відповідач неналежним чином виконав
свої грошові зобов`язання за договором
та оплатив лише частину отриманих
послуг в розмірі 2 957, 60 грн.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем за
договором № Г-49 від 22.03.2012р. складає 54
044, 77 грн., що підтверджено підписаним
сторонами актом звірки розрахунків

Представник відповідача в судовому
засіданні 29.04.2014р. підтримала відзив на
позовну заяву від 04.04.2014р. та
підтвердила заборгованість перед
позивачем за договором надання послуг
№ Г-49 від 22.03.2012р. в сумі 54 044,77 грн., яка
виникла через скрутне фінансове
становище відповідача.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши учасників судового процесу,
суд

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством
"Підприємство Кам`янської виправної
колонії управління Державної
пенітенціарної служби України в
Запорізькій області (№101)"
(Постачальник) та Вільнянським слідчим
ізолятором управління Державної
пенітенціарної служби України в
Запорізькій області (№101) (Споживач)
укладений договір про надання послуг №
Г-49 від 22.03.2012р.

Згідно п. 1 Договору, Постачальник
зобов'язується здійснювати послуги з
водовідведення код ДКПП 90.00.1, ціна
послуг водовідведення визначається
згідно калькуляції та вказується в
рахунку.

Як зазначено в п. 4 Договору, ціна послуг
визначається сторонами по факту їх
надання по результатам кожного місяця
та фіксується в актах про надані
послуги.

Акт про надані послуги підписується
Сторонами до 5 числа місяця, наступного
за календарним місяцем в якому
фактично надавалися послуги.

Споживач зобов'язаний перерахувати
суму зазначену в акті про надані
послуги протягом 10 днів з дня
підписання такого акту.

На виконання умов договору позивач
надав відповідачу послуги з
водовідведення за період з січня 2012 по
грудень 2012р. на загальну суму 57 002, 37
грн., що підтверджено актами здачі -
прийняття робіт (надання послуг) (а.с.
11-17).

Відповідач неналежним чином виконав
свої грошові зобов`язання за даним
договором та сплатив позивачу лише 2 957,
60 грн., про що свідчить платіжне
доручення № U 453233 від 30.03.2012р. (а.с.19). У
зв`язку із чим утворилась
заборгованість у розмірі 54 044, 77 грн.

Дана заборгованість підтверджується
підписаним сторонами актом звірки
взаємних розрахунків.

Оцінивши представлені докази, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню повністю з наступних
підстав.

Правовідносини сторін є
господарськими.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну
дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Підстави виникнення господарських
зобов'язань визначені в ст. 174 ГК
України. Так, господарські зобов'язання
можуть виникати:

безпосередньо із закону або іншого
нормативно-правового акта, що регулює
господарську діяльність;

з акту управління господарською
діяльністю;

з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать;

внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту
або суб'єктом господарювання,
придбання або збереження майна
суб'єкта або суб'єктом господарювання
за рахунок іншої особи без достатніх на
те підстав;

у результаті створення об'єктів
інтелектуальної власності та інших дій
суб'єктів, а також внаслідок подій, з
якими закон пов'язує настання правових
наслідків у сфері господарювання.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК
України, майново-господарськими
визнаються цивільно-правові
зобов'язання, що виникають між
учасниками господарських відносин при
здійсненні господарської діяльності, в
силу яких зобов'язана сторона повинна
вчинити певну господарську дію на
користь другої сторони або утриматися
від певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом, що
визначено ч. 2 ст. 175 ГК України.

Частинами 1-3 статті 193 ГК України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Застосування господарських санкцій до
суб'єкта, який порушив зобов'язання, не
звільняє цього суб'єкта від обов'язку
виконати зобов'язання в натурі, крім
випадків, коли інше передбачено
законом або договором, або управнена
сторона відмовилася від прийняття
виконання зобов'язання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх
творів, винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов'язки можуть
виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки виникають
безпосередньо з актів органів
державної влади, органів влади
Автономної Республіки Крим або органів
місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки можуть виникати з
рішення суду.

У випадках, встановлених актами
цивільного законодавства або
договором, підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків може бути
настання або ненастання певної події.

В даному випадку підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору, є договір про надання послуг
№ Г-49 від 22.03.2012р.

Згідно ст. 901 ЦК України, за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Відповідно до п. 1 ст. 903 ЦК України
виконавець повинен надати послугу
особисто.

Згідно ч. 1, 2 ст. 904 ЦК України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором. У разі неможливості
виконати договір про надання послуг, що
виникла не з вини виконавця, замовник
зобов'язаний виплатити виконавцеві
розумну плату. Якщо неможливість
виконати договір виникла з вини
замовника, він зобов'язаний виплатити
виконавцеві плату в повному обсязі,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

За приписами п. 4 Договору, в даному
випадку ціна послуг визначається
сторонами по факту їх надання по
результатам кожного місяця та
фіксується в актах про надані послуги.

Акт про надані послуги підписується до
5 числа місяця, наступного за
календарним місяцем, в якому фактично
надавалися послуги.

Споживач зобов'язаний перерахувати
суму зазначену в акті протягом 10 днів з
дня його підписання.

Згідно актів здачі-прийняття робіт
(надання послуг) позивач надав
відповідачу послуги на загальну суму 57
002, 37 грн. (а.с. 11-17).

Платіжним дорученням № U 453233 від
30.03.2012р. відповідач оплатив частину
отриманих послуг в розмірі 2 957, 60 грн.
(а.с. 19).

Інших доказів про сплату суми боргу
суду не надано.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 202 ГК України,
господарське зобов'язання
припиняється: виконанням, проведеним
належним чином; зарахуванням
зустрічної однорідної вимоги або
страхового зобов'язання; у разі
поєднання управненої та зобов'язаної
сторін в одній особі; за згодою сторін;
через неможливість виконання та в
інших випадках, передбачених цим
Кодексом або іншими законами.

Господарське зобов'язання
припиняється також у разі його
розірвання або визнання недійсним за
рішенням суду.

До відносин щодо припинення
господарських зобов'язань
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України,
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (частина 1
статті 599 ЦК України).

Підстави для припинення зобов'язання
за договором про надання послуг № Г-49
від 22.03.2012р., які визначено главою 50 ЦК
України, відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи те, що Вільнянський слідчий
ізолятор управління Державної
пенітенціарної служби України в
Запорізькій області (№101) не в повному
обсязі виконав свої грошові
зобов'язання перед позивачем за
договором про надання послуг № Г-49
від 22.03.2012р., вимоги про стягнення з
відповідача на користь позивача суми
основного боргу в розмірі 54 044, 77 грн. є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню повністю.

Згідно ст. 44, 49 ГПК України, судові
витрати покладаються на відповідача
повністю, оскільки спір виник
внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Вільнянського слідчого
ізолятора управління Державної
пенітенціарної служби України в
Запорізькій області (№101) (70050,
Запорізька область, Вільнянський
район, смт. Кам`яне, вул. Зелена,
ідентифікаційний код 14319099) на користь
Державного підприємства "Підприємство
Кам`янської виправної колонії
управління Державної пенітенціарної
служби України в Запорізькій області
(№101)" (70050, Запорізька область,
Вільнянський район, смт. Кам`яне, вул.
Зелена, ідентифікаційний код 08680112) 54 044
(п`ятдесят чотири тисячі сорок чотири)
грн. 77 коп. основного боргу та 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. витрат на судовий збір.

3. Повне рішення складено 05.05.2014р.

Суддя
В.М. Соловйов