ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

28.04.14 № 910/7857/14. Суддя Господарського
суду міста Києва Чинчин О.В.,
розглянувши позовну заяву і додані до
неї матеріали

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до про
Київської міської ради поновлення
договорів на право тимчасового
користування землею ВСТАНОВИВ

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернулась до Господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Київської міської ради про:

1. визнання протиправними відмов в
поновленні договорів оренди №№ 510, 511,
512;

2. визнання поновленим договору на
право тимчасового користування землею
№510;

3. внесення змін до договору на
право тимчасового користування землею
№510;

4. визнання поновленим договору на
право тимчасового користування землею
№511;

5. внесення змін до договору на
право тимчасового користування землею
№511;

6. визнання поновленим договору на
право тимчасового користування землею
№512;

7. внесення змін до договору на
право тимчасового користування землею
№512;

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо порушено
правила поєднання вимог або об'єднано в
одній позовній заяві кілька вимог до
одного чи кількох відповідачів і
сумісний розгляд цих вимог
перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору.

В силу приписів ст. 58 Господарського
процесуального кодексу України, в
одній позовній заяві може бути
об'єднано кілька вимог, зв'язаних між
собою підставою виникнення або
поданими доказами.

В поданій позовній заяві об'єднано
кілька вимог, а саме: вимоги про
визнання протиправними відмов в
поновленні договорів оренди №№ 510, 511,
512; визнання поновленим договору на
право тимчасового користування землею
№510; внесення змін до договору на право
тимчасового користування землею №510;
визнання поновленим договору на право
тимчасового користування землею №511;
внесення змін до договору на право
тимчасового користування землею №511;
визнання поновленим договору на право
тимчасового користування землею №512;
внесення змін до договору на право
тимчасового користування землею №512;

Таким чином, для встановлення обставин
справи, судом мають бути оцінені всі
докази для дослідження наявності чи
відсутності підстав для задоволення
позовних вимог, а саме: мають бути
досліджені окремо підстави для відмов
в поновленні договорів оренди (по
кожному окремо), правові підстави для
визнання поновленим кожного договору
та внесення змін до них

Відповідно до ч. 3 пункту 3.6. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
міста Києва № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", якщо
позивач порушив правила об'єднання
вимог або об'єднання цих вимог
перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору, суддя має
право повернути позовну заяву (стаття 58
та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК).

Також, пунктом 4 частини 1 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України визначено, що суддя повертає
позовну заяву і додані до неї документи
без розгляду, якщо не подано доказів
сплати судового збору у встановлених
порядку та розмірі.

Одночасно, відповідно до п.3 ч.1 ст.57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються,
зокрема, документи, які підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір - це збір, що
справляється на всій території України
за подання заяв, скарг до суду, а також
за видачу судами документів і
включається до складу судових витрат.
Платниками судового збору є громадяни
України, іноземці, особи без
громадянства, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні) та фізичні особи -
підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України
встановлено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2014 рік"
мінімальна заробітна плата з 01.01.2014р.
становить 1218 грн.

За приписами статті 4 Закону України
"Про судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру судовий збір
встановлюється у розмірі 2% ціни позову,
але не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати (1827 грн.) та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат
(73080 грн.). З позовних заяв немайнового
характеру справляється судовий збір у
розмірі 1 мінімальної заробітної плати
(1218 грн.).

При цьому, згідно із п.2.11 Постанови № 7
від 21.02.2013р. Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу", якщо в позовній заяві
об'єднано дві або більше вимоги
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог.

Таким чином, враховуючи, що позивачем
заявлено декілька вимог немайнового
характеру, при зверненні до
господарського суду із розглядуваною
позовною заявою, Позивачем повинні
бути надані докази сплати судового
збору за всіма вимогами немайнового
характеру.

Проте, як встановлено Судом, Позивачем
до матеріалів позову додано квитанцію
від 24.04.2014р., яка підтверджує сплату
Позивачем судового збору за
розглядуваним позовом у загальному
розмірі 1218 грн. Будь-яких інших доказів
на підтвердження сплати судового збору
у встановленому законом розмірі не
надано.

Крім того, Відповідно до пункту 6
частини 1 статті 63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Положенням частини 1 статті 56
Господарського процесуального кодексу
України визначено, що позивач, прокурор
чи його заступник зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

В силу Правил надання послуг поштового
зв'язку, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України № 270 від
05.03.2009 р., розрахунковий документ -
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо) видається відправникові з
додержанням вимог Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" і підтверджує факт надання
послуги відділенням зв'язку.

Приписами статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Таким чином, належним доказом
відправлення Відповідачеві копії
позовної заяви та доданих до неї
документів є опис вкладень в поштовий
конверт та документ, що підтверджує
надання поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо) надані в
оригіналі.

Як встановлено судом, в якості доказу
виконання обов'язку, передбаченого п.2
ч.1 ст.57 Господарського процесуального
кодексу України, Позивачем до
матеріалів позову надано лише Опис
вкладення від 25.04.2014 року.

Враховуючи вищевикладене, Суд
приходить до висновку, що дана позовна
заява підлягає поверненню на підставі
пунктів 4, 5 та 6 частини 1 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України.

При цьому, Суд звертає увагу заявника
на те, що повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись пунктами 4, 5 та 6 частини 1
статті 63 Господарського
процесуального кодексу України, Суд -

УХВАЛИВ:

1.Позовні матеріали повернути
заявникові без розгляду.

2.Дана ухвала може бути оскаржена у
порядку, передбаченому чинним
законодавством України.

Суддя
О.В. Чинчин