м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 917/519/14 18.04.14

Суддя Отрош І.М., розглянувши справу

за позовомОбласного комунального
виробничого підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства
"Миргородводоканал"доПублічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" в особі Полтавської
обласної дирекції Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль"простягнення 17474 грн. 86
коп.Представники: від позивача: не
з'явилисьвід відповідача: не
з'явилисьОБСТАВИНИ СПРАВИ:

24.03.2014 до Господарського суду
Полтавської області надійшла позовна
заява Обласного комунального
виробничого підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства "Миргородводоканал" з
вимогами до Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Полтавської обласної дирекції
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" про стягнення
заборгованості за договором на подачу
води з комунального водопроводу та
приймання стічних вод до комунальної
каналізації № 45/10/017-102-1/570 від
01.07.2012 у розмірі 17474 грн. 86 коп.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідач в
порушення норм чинного законодавства
України та укладеного між сторонами
договору на подачу води з комунального
водопроводу та приймання стічних вод
до комунальної каналізації
№ 45/10/017-102-1/570 не виконав взяті на
себе зобов'язання, у зв'язку з чим в
останнього виникла заборгованість за
спожиті послуги з водопостачання та
водовідведення за період 01.07.2012 по
01.03.2014 у розмірі 17474 грн. 86 коп., що
підтверджується актом Державної
фінансової інспекції в Полтавській
області № 06-21/6 від 05.02.2014 та рішенням
Великобагачанської селищної ради
Полтавської області від 29.01.2013 № 10.

Ухвалою Господарського суду
Полтавської області від 25.03.2014
матеріали позовної заяви Обласного
комунального виробничого підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства "Миргородводоканал" до
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" направлено до
Господарського суду міста Києва за
територіальною підсудністю.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 01.04.2014 порушено провадження у
справі № 917/519/14 та справу призначено до
розгляду на 18.04.2014.

16.04.2014 до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва від
відповідача надійшли документи для
залучення до матеріалів справи та
відзив на позовну заяву.

22.04.2014 до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва від
позивача надійшли документи на
виконання вимог суду.

Представники позивача та відповідача у
судове засідання 18.04.2014 не з'явились,
клопотань про відкладення розгляду
справи не подали, про причини неявки
суд не повідомили, хоча про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що підтверджується
наявним в матеріалах справи
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення № 018, № 016 та № 018.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувається з
урахуванням положень ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
матеріалами.

У судовому засіданні 18.04.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши надані суду докази та
матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2012 між Обласним комунальним
виробничим підприємством
водопровідно-каналізаційного
господарства "Миргородводоканал"
(водоканал) та Публічним акціонерним
товариством "Райффайзен Банк Аваль"
(споживач) укладено договір на подачу
води з комунального водопроводу та
приймання стічних вод до комунальної
каналізації №
45/10/017-102-1/570 (далі - договір), відповідно
до умов якого водоканал забезпечує
споживача питною водою, яка відповідає
чинному стандартові та дозволу
Держдепартаменту України та
Міністерства охорони здоров'я України
на відхилення від стандарту у розмірі
встановленого ліміту в кількості 36,6
м3/рік, 3,05 м3/міс., а також приймає від
нього стічні води в розмірі
встановленого ліміту в кількості 36,6
м3/рік, 3,05 м3/міс.

Згідно з пунктом 5.1. договору обліку
кількості використаної води
здійснюється за показниками водо
лічильників, які встановлюються
спеціалістами водоканалу за кошти
споживача згідно з технічними умовами
водоканалу і Правилами користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України» за адресою: Полтавська обл.,
смт. Велика Багачка, вул. Чекалових, 21.

Кількість стічних вод, які надходять у
каналізацію, визначається за кількістю
води, що надходить із комунального
водопроводу та інших джерел
водопостачання, згідно з показниками
водо лічильників, а у разі їх
відсутності - за узгодженням з
водоканалом за діючими нормами
водоспоживання (пункт 5.3. договору).

Положеннями розділу 6 договору
передбачено, що розрахунки за
відпускання води з комунального
водопроводу та її водоспоживання,
скидання та приймання стічних вод
проводяться виключно у безготівковій
формі у національній валюті України
гривні, шляхом перерахування грошових
коштів, вказаних у відповідних
документах, та поточні рахунки
відповідно до встановлених т
затверджених тарифів. Споживач до 20
числа кожного місяця, здійснює платіж
у сумі вартості 100% договірних величин
споживання.

Відповідно до пункту 6.4. договору сума
щомісячних нарахувань та порядок їх
розрахунку наведені у пункті 6.5. можуть
змінюватися в залежності до змін
тарифів, тощо.

Розрахунки здійснюються виходячи з
наступних даних :промислові та
комунально-побутові підприємства,
юридичні особи , а також приватні
підприємства та суб'єкти
підприємницької діяльності (фізичні
особи): вода - 13,20 грн. за 1 м3, стоки - 10,26
грн. за 1 м3. (пункт 6.5. договору).

Відповідно до пункту 6.5. договору в
редакції додаткової угоди від 01.12.2012
сторони погодили, що розрахунки
здійснюються, виходячи з наступних
даних: юридичні особи - вода - 17 грн. 81
коп. за 1 м3, стоки 10 грн. 26 коп. за 1 м3.

Державною фінансовою інспекцією в
Полтавській області була проведена
планова виїзна ревізія
фінансово-господарської діяльності
Обласного комунального виробничого
підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства "Миргородводоканал" за
період з 01.06.2011 по 01.10.2013, за
результатами якої складено Акт від 06-21/9
від 05.02.2014 про результати ревізії.

В ході проведення ревізії Публічному
акціонерному товариства "Райффайзен
Банк Аваль" проведено донарахування
вартості послуг по водопостачанню та
водовідведенню за період з 01.06.2011 по
30.09.2013 на загальну суму 14505 грн. 83 коп. (з
01.07.2012 по 31.12.2012 - на суму 5473 грн. 21 коп., 9
місяців 2013 - на суму 9032 грн. 62 коп.).

Рішенням Великобагачанської селищної
ради Полтавської області від 29.01.2013 № 10
затверджені норми витрат води на
прибирання підлоги в розмірі 6 л. води
на 1 м2 на добу.

Обласне комунальне виробниче
підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства "Миргородводоканал"
звернулось до Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" з
вимогою № 242/02-1 від 27.02.2014 про оплату
донарахованої вартості послуг по
водопостачанню та водовідведенню.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним виконанням, на думку
позивача, відповідачем грошового
зобов'язання зі сплати донарахованої
вартості послуг по водопостачанню та
водовідведенню згідно акту ревізії та
Рішення Великобагачанської селищної
ради Полтавської області від 29.01.2013 № 10,
у зв'язку з чим позивач вказує на
існування підстав для стягнення
заборгованості за період з 01.07.2012 по
01.03.2014 у розмірі 17474 грн. 86 коп.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11
Цивільного кодексу України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків є, зокрема, договори та інші
правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між
сторонами договору, суд дійшов
висновку, що даний правочин за своєю
правовою природою є договором про
надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного
кодексу України, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки, та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» порядок надання
житлово-комунальних послуг, їх якісні
та кількісні показники мають
відповідати умовам договору та вимогам
законодавства.

У відповідності до норм статті 20 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" серед іншого споживач має
право одержувати вчасно та відповідної
якості житлово-комунальні послуги
згідно із законодавством та умовами
договору на надання
житлово-комунальних послуг та
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Нормами частини 1-3 статті 32 "Про
житлово-комунальні послуги" плата за
житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. Розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.
Розмір плати за утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій
встановлюється залежно від
капітальності, рівня облаштування та
благоустрою.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2. Правил
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України,
затверджених наказом Міністерство з
питань житлово-комунального
господарства України № 190 від 27.06.2008 та
зареєстрованих в МЮУ 07.10.2008 за №
936/156/15627, договірні відносини щодо
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення
здійснюються виключно на договірних
засадах відповідно до Законів України
"Про питну воду та питне
водопостачання" та "Про
житлово-комунальні послуги". Згідно з
частинами 1, 2 статті 19 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах. Учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є: власник, споживач, виконавець,
виробник.

Згідно з пунктом 3.7 Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 07.10.2008 за № 936/156/15627,
встановлено, що розрахунки за спожиту
питну воду та скид стічних вод
здійснюються усіма споживачами
щомісячно відповідно до умов договору.

Таким чином, виходячи з системного
аналізу змісту вище вказаних
законодавчих актів, відносини між
сторонами як учасниками відносин у
сфері житлово-комунальних послуг,
повинні ґрунтуватися на договорі про
надання житлово-комунальних послуг,
укладеному на основі типового
договору.

Судом встановлено, що позивачем надано
відповідачу послуги з постачання
холодної води та прийняття стічних вод
на умовах, передбачених укладеним між
сторонами договором. Факт, обсяги та
вартість наданих послуг
підтверджується підписаними сторонами
актами здачі-прийняття робіт (надання
послуг): № ОУ-0003867 від 12.09.2012, №
ОУ-0083 від 15.10.2012, № ОУ-О896 від 19.11.2012, №
ОУ-11Ю від 11.12.2012, № ОУ-0000222 від 17.01.2013, №
ОУ-1713 від 19.02.2013, № ОУ-2742 від 08.04.2013,
№ОУ-32Ю від 14.05.2013, № ОУ-3691 від 03.06.2013, №
ОУ-4190 від 02.07.2013, № ОУ-4717 від 05.08.2013, №
ОУ-5218 від 09.09.2013, № ОУ-5727 від 08.10.2013, №
ОУ-6265 від 07.11.2013, та виставленими
рахунками на оплату, а саме: № СФ-0003628
від 12.09.2012, № СФ-009457 від 15.10.2012, № СФ-010228
від 19.11.2012, № 12045 від 07.12.2012, № 188 від
31.01.2013, № 502 від 28.02.2013, № 1512 від
30.04.2013, № 2004 від 31.05.2013, № 2501 від 03.06.2013, №
3001 від 31.07.2013, № 4004 від 31.08.2013, № 4501 від
30.09.2013, № 5003 від 21.10.2013, № 5506 від 30.11.2013.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до встановлених договором
тарифів та ліміту обсягів наданих
послуг відповідач в повному обсязі
виконав взяті на себе зобов'язання,
передбачені умовами укладених
сторонами договорів, а саме
відповідачем в повному обсязі
проведено оплату спожитих послуг, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями платіжних доручень № 155
від 31.07.2012, № 7 від 23.08.2012, № 81666
від 27.09.2012, № 94972 від 01.11.2012, № 107957 від
04.12.2012, № 119689 від 27.12.2012, № 129990 від 29.01.2013,
№ 141488 від 26.02.2013, № 155992 від 04.04.2013,
№ 165827 від 09.04.2013, № 175466 від 28.05.2013, №
182748 від 14.06.2013, № 197047 від 25.07.2013, № 210288
від 30.08.2013, № 219465 від 26.09.2013, № 229530 від
23.10.2013, № 243979 від 29.11.2013.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, починаючи з грудня 2013 року
позивач почав виставляти відповідачу
рахунки-фактури на оплату наданих
послуг, в яких вказана кількість
кубічних метрів поставленої води та
прийнятих стоків перевищує ту
кількість води, про яку домовились
сторони у договорі. При цьому,
використовуючи тарифи та ліміти води,
встановлені умовами договору,
відповідач здійснював оплату за надані
позивачем послуги, що підтверджується,
наявними в матеріалах справи, копіями
платіжних доручень №250494 від 16.12.2013, №
268583 від 07.02.2014, № 279788 від 13.03.2014 та № 289875
від 11.04.2014.

Відповідно до умови пункту 11.2 договору
у разі зміни або припинення договору
зобов'язання сторін за ним змінюються
або припиняються з моменту підписання
відповідного договору про зміну або
припинення уповноваженими
представниками банку.

В матеріалах справи відсутні докази
внесення змін до договору на подачу
води з комунального водопроводу та
приймання стічних вод до комунальної
каналізації №
45/10/017-102-1/570 від 01.07.2012 в частині
збільшення встановленого тарифу або
ліміту надання послуг з водопостачання
та водовідведення в період з 01.06.2011 по
01.10.2013.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння зміна
умов зобов'язання не допускається і
воно має виконуватись належним чином
відповідно до вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог статті 651
Цивільного кодексу України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін. Згідно статті 654
Цивільного кодексу України зміна
договору вчиняється в такій самій
формі, що й договір, що змінюється.

Суд критично оцінює посилання позивача
на акт ревізії 06-21/9 від 05.02.2014 як на
підставу звернення до суду для захисту
свого порушеного права виходячи з
наступного. З аналізу вказаного акта
ревізії вбачається, що саме недоліки в
організації роботи позивача та його
службових осіб призвели до
недонарахування вартості наданих
послуг з водопостачання та
водовідведення. В той же час позивачем
не вказано, які норми права порушені
відповідачем, не зазначено правові
підстави для примусового стягнення
підвищеної вартості послуг в період з
01.07.2012 по 01.03.2014, що не обумовлена
умовами, укладеного між сторонами
договору.

Суд не може розцінювати акт про
результати планової виїзної ревізії
фінансового-господарської діяльності
позивача за період від 05.02.2014 № 06-21/9 та
рішення Великобагачанської селищної
ради Полтавської області від 29.01.2013 № 10
належними та допустимими доказами
факту наявності заборгованості
відповідача перед позивачем в сумі 17474
грн. 86 коп., оскільки між сторонами
(позивачем та відповідачем) існують
договірні відносини, які встановлюють
обсяг та вартість послуг, що надаються
позивачем. Доказів зміни умов договору
та укладення додаткових угод до
договору сторонами суду не надано.

З огляду на вищевикладене, враховуючи
те, що позивачем не доведено наявність
заборгованості у відповідача за
спожиті послуги з водопостачання та
водовідведення та таким чином,
позивачем не доведено належними та
допустимими доказами факту порушення
його прав та охоронюваних законом
інтересів з боку відповідача, вимоги
позивача є необґрунтованими та такими,
що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
шляхом подання, протягом 10 днів з дня
складання повного рішення, апеляційної
скарги через Господарський суд міста
Києва.

Повне рішення складено: 23.04.2014

Суддя
І.М. Отрош