ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 р.
Справа № 923/474/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Ємленінової З.І. при
секретарі Бєловій О.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробнича
фірма "Агросвіт" в особі Південної
філії товариства з обмеженою
відповідальністю "Агросвіт"
с.Роздольне Каховського району
Херсонської області

до сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю
"Аграрник" смт. Новотроїцьке
Херсонської області

про стягнення 2 360 000грн. 00коп.

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа
Пономарьов Є.А.

від відповідача - не прибув

Товариство з обмеженою
відповідальністю науково-виробнича
фірма "Агросвіт" в особі Південної
філії товариства з обмеженою
відповідальністю "Агросвіт" (позивач по
справі) звернулося з позовом про
стягнення з сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Аграрник"
(відповідач) 2 360 000грн. 00 коп. основного
боргу, посилаючись на невиконання
відповідачем обов'язків по
розрахунках за отриманий товар згідно
з договором поставки №09ТК03/01-1 від
03.01.2013року.

Відповідач своїм правом на
судовий захист не скористався, в
засідання суду вдруге не з'явився,
відзив на позов і витребувані судом
документи не надав, незважаючи на те,
що був повідомлений про час розгляду
справи належним чином

12.05.2014року судом отримано від
відповідача клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку
з відрядженням юриста.

Зазначене клопотання задоволенню не
підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до статті 77 ГПК України суд
відкладає розгляд справи, але в межах
строку вирішення спору, встановленого
статтею 69 ГПК України, коли спір не
може бути вирішено в даному засіданні,
в тому числі і через неявку в
засідання суду представників сторін.
Відкладення розгляду справи є правом,
а не обов'язком суду і
використовується ним, якщо неявка
представника сторони перешкоджає
вирішенню спору в даному судовому
засіданні.

Зайнятість певної посадової
особи відповідача не позбавляє права
відповідача надіслати в засідання суду
іншого представника відповідно до ст..
28 ГПК України і надати до суду відзив
на позов та обґрунтування викладених
у відзиві обставин.

Слід зазначити, що в перше засідання
суду 24.04.2014року відповідач, який
належним чином повідомлений про
розгляд справи, також не прибув і
витребуваних судом доказів не надав
та звернувся до суду з клопотанням
про відкладення розгляду справи для
надання йому можливості ознайомлення
з матеріалами справи, яке було судом
задоволено.

Однак, представник відповідача
повторно не прибув в засідання і
відзиву на позов не надав, незважаючи
на те, що відрядження посадової особи
не заважало відповідачу своєчасно
подати відзив та витребувані судом
докази.

Крім того, відкладення розгляду справи
призведе до затягування судового
процесу і є порушенням приписів
статті 22 ГПК України стосовно
рівності сторін в судовому процесі, їх
обов'язку добросовісно користуватися
належними їм процесуальними правами,
виявляти взаємну повагу до прав і
охоронюваних законом інтересів
другої сторони, зокрема позивача,
представник якого вдруге прибув до
суду з іншого населеного пункту та
заперечує проти відкладення розгляду
справи з посиланням на те, що наступне
прибуття до суду спричинить йому
додаткові збитки.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що неявка представника відповідача в
засідання суду не є перешкодою для
вирішення спору, а тому відхиляє його
клопотання про відкладення розгляду
справи і відповідно до статті 75 ГПК
України вважає можливим розглянути
справу без участі представника
відповідача, за наявними в ній
доказами, яких достатньо для вирішення
спору по суті.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані до справи докази,
заслухавши представника позивача, суд
-

в с т а н о в и в:

Між товариством з обмеженою
відповідальністю науково-виробнича
фірма "Агросвіт" в особі Південної
філії товариства з обмеженою
відповідальністю "Агросвіт" (позивач)
та сільськогосподарським товариством
з обмеженою відповідальністю
"Аграрник" (відповідач) укладено
договір поставки №09ТК03/01-1 від
03.01.2013року.

Згідно з вищезазначеним договором
позивач в передбачені договором
строки зобов'язався поставити
відповідачу товар, найменування,
кількість, ціна, строки поставки та
загальна вартість якого зазначається
на кожну окрему партію в доповненнях
до договору (пункт 1.2), а відповідач
зобов'язався прийняти товар і
оплатити його вартість на передбачених
договором умовах.

Частиною 1 статті 193 ГК України
встановлено обов'язок суб'єктів
господарювання та інших учасників
господарських відносин виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги щодо виконання
зобов'язання закріплені і в статті 526 ЦК
України.

Відповідно до частини 2 статті 712 ЦК
України до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом, або не
випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 664 ЦК України
моментом виконання обов'язку продавця
по передачі товару є вручення товару
покупцеві, якщо договором
встановлений обов'язок продавця
доставити товар, або надання товару в
розпорядження покупця, якщо товар має
бути переданий покупцеві за
місцезнаходженням товару.

Частиною 1 статті 692 ЦК України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором
або актами цивільного законодавства
не встановлений інший порядок оплати
товару.

При укладенні договору поставки
сторони узгодили умови поставки,
зокрема: загальна кількість товару,
еквівалент ціни товару, погоджений
курс, асортимент, ціна, строки поставки,
оплати та умови оплати товару, що
постачається за даним договором
визначаються сторонами на кожну окрему
партію товару у доповненнях до нього (п.
1.2 договору поставки);

базові умови поставки: продавець
постачає товар покупцю на умовах
«Франко-склад» (ЕХW), 74840, Херсонська
область, Каховський район, с. Роздольне,
вул. Комплекс будівель, 15 (п. 2.1 договору
поставки);

датою поставки вважається дата,
вказана у накладних на відпуск товару
(п. 2.4 договору поставки);

ціна товару, що постачається продавцем
вказується сторонами в доповненнях до
даного договору і визначається
сторонами як «тверда ціна» та
«попередня ціна» (п. 3.1 договору
поставки);

загальна ціна цього договору
визначається як сума вартості
доповнень до цього договору (п. 3.6
договору поставки);

покупець зобов'язаний оплатити
прийнятий ним товар в безготівковому
порядку, шляхом перерахування коштів
на розрахунковий рахунок продавця, в
строки встановлені в доповненнях до
цього договору (п. 4.1 договору поставки);

за згодою покупця, можливий відпуск
товару з перевищенням кількості та
асортименту узгодженого сторонами. У
разі прийняття товару, що не вказаний в
доповненнях до договору, відповідач
тим самим надав свою згоду, щодо ціни,
кількості та асортименту прийнятого
ним товару зазначеного в видаткових
накладних, та зобов'язується оплатити
товар, що був прийнятий ним, згідно п.2.5.
договору, в строк зазначений в
останньому доповненні (п. 2.5, 4.2, 4.3
договору поставки), а саме:

покупець оплачує отриманий ним товар, в
строк, що указано в останньому
доповненні до цього договору (п. 4.3
договору поставки);

за порушення строків оплати переданого
товару покупець сплачує продавцю пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення (ч. 1 п. 11.2
договору поставки).

До договору поставки між сторонами
були також підписані та скріплені
печатками доповнення, а саме: №1/п від
31.01.2013р., №2/тк від 13.03.2013р., №3/тк від
02.04.2013р., №4/тк від 03.04.2013р., №5/тк від
03.04.2013р., №6/тк від 03.04.2013р., №7/тк від
10.04.2013р., №8/тк від 15.04.2013р., №9/тк від
15.04.2013р., №10/тк від 22.04.2013р., №11/тк від
22.04.2013р., №12/тк від 29.04.2013р., №13/тк від
15.05.2013р., №14/тк від 15.05.2013р., №15/тк від
16.05.2013р., №16/тк від 16.05.2013р., №17/тк від
22.05.2013р., №18/тк від 31.05.2013р., №19/п від
31.05.2013р., №20/тк від 17.06.2013р., №21/тк від
17.06.2013р., №22/тк від 21.06.2013р., №23/тк від
26.06.2013р., №24/тк від 05.07.2013р., №25/тк від
10.07.2013р., №26/тк від 22.07.2013р., №27/тк від
26.07.2013р., №28/тк від 05.08.2013р., №29/тк від
09.08.2013р., №30/тк від 14.08.2013р., №31/тк від
19.08.2013р.

Факт передачі продавцем та прийняття
покупцем товару на загальну суму 3 202
656грн.94коп. підтверджується наданими
до матеріалів справи видатковими
накладними: № ПФ/02-006 від 27 лютого 2013р.,
№ ПФ/04-011 від 02 квітня 2013р., № ПФ/04-024 від
03 квітня 2013р., № ПФ/04-025 від 03 квітня 2013р.,
№ ПФ/04-053 від 05 квітня 2013р., № ПФ/04-086 від
10 квітня 2013р., № ПФ/04-087 від 10 квітня 2013р.,
№ ПФ/04-119 від 15 квітня 2013р., № ПФ/04-120 від
22 квітня 2013р., № ПФ/04-212 від 22 квітня 2013р.,
№ ПФ/04-213 від 22 квітня 2013р., № ПФ/04-284 від
29 квітня 2013р., № ПФ/05-147 від 15 травня 2013р.,
№ ПФ/05-148 від 15 травня 2013р., № ПФ/05-166 від
16 травня 2013р., № ГІФ/05-167 від 16 травня
2013р., № ПФ/05-240 від 21 травня 2013р., № ПФ/05-244
від 22 травня 2013р., № ПФ/05-376 від 31 травня
2013р., № ПФ/05-377 від 31 травня 2013р., № ПФ/06-203
від 17 червня 2013 року, №ПФ/06-204 від 17
червня 2013року, №ПФ/06-290 від 21 червня
2013року, №ПФ/06-291 від 21 червня 2013року,
№ПФ/06-333 від 26 червня 2013року, №ПФ/07-110
від 05 липня 2013року , № ПФ/07-166 від 10
липня 2013року, №ПФ/07-167 від 10 липня
2013року, № ПФ/07-351 від 22 липня 2013року,
№ПФ/07-416 від 26 липня 2013року, № ПФ/08-038 від
05 серпня 2013року, № ПФ/08-108 від 09 серпня
2013року, №ПФ/08-168 від 14 серпня 2013року,
№ПФ/08-212 від 19 серпня 2013року, № ПФ/08-213
від 19 серпня 2013року.

Товар за вищезазначеними накладними
отримано представниками відповідача,
які діяли відповідно до наданих ним
довіреностей, копії яких надані до
матеріалів справи (арк.. справи 58-84).

Відповідно до пунктів 4.1, 4.3
договору поставки відповідач
зобов'язаний здійснити розрахунки за
отриманий товар у строк, зазначений в
останньому доповненні до договору.

Матеріалами справи та розрахунком
суми позову підтверджується, що
станом на день звернення позивача з
позовом відповідач здійснив
розрахунки за товар отриманий за
вищезазначеними накладними частково,
в сумі 703 550грн.84коп.

Крім того, відповідач повернув товар
(насіння соняшника Максимус) на 139 106грн.
10коп.

Його борг на день звернення з позовом
становив 2 360 000 грн. 00коп., що
підтверджується розрахунком суми
позову та надісланим позивачем актом
звірки розрахунків, від підписання
якого відповідач ухиляється.

Відповідно до статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог закону, інших актів
цивільного законодавства, а за їх
відсутності - відповідно до звичаїв
ділового обороту, або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Належне виконання зобов'язання
означає виконання його належними
суб'єктами, у належному місці, в
належний строк (термін), щодо належного
предмета і належним способом.

Якщо при виконанні зобов'язання
порушується хоча б одна із зазначених
вимог, таке виконання вважається
неналежним.

Відповідно до статті 629 ЦК України
укладений між сторонами договір
поставки від 03.01.2013року з моменту його
укладення набирає силу закону. Він є
обов'язковим для виконання обома
сторонами і сторони мають
дотримуватися взятих на себе
зобов'язань за договором.

Суд також зазначає, що відповідно до ч.2
ст. 193 ГК України кожна сторона за
договором повинна вжити всіх заходів,
необхідних для належного виконання
нею зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язання є підставою
для застосування господарських
санкцій, передбачених Господарським
Кодексом України, іншими законами та
договором.

Оскільки документального
підтвердження погашення боргу, а також
будь-яких заперечень проти позовних
вимог або розрахунку боргу
відповідачем протягом розгляду справи
суду не надано, позовні вимоги про
стягнення основного боргу в сумі 2 360
000грн.00коп. підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК
України відносяться на відповідача.

В засіданні оголошувалася
вступна та резолютивна частина
рішення.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

в и р і ш и в :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Аграрник"
смт. Новотроїцьке Херсонської області,
вул. Залізнична № 17, р/рахунок 260001311 в ОД
«Райффайзен Банк Аваль» м. Київ, МФО
380805, ідентифікаційний код 30981635 на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробнича
фірма "Агросвіт" в особі Південної
філії товариства з обмеженою
відповідальністю "Агросвіт"
с.Роздольне Каховського району
Херсонської області, вул. Комплекс
будівель № 15, р/рахунок в ВАТ РБ
«Райффайзен Банк Аваль», м. Каховка, МФО
352093, ідентифікаційний код 37324698 - 2 360
000грн. 00 коп. основного боргу та 47 200грн.
00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повне рішення складено 16 травня 2014р.

Суддя
З.І. Ємленінова