ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" травня 2014 р.Справа № 916/515/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВАНТАЖ БІ.ЕМ.ДЖІ."

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю
"ІЛЛІЧІВСЬКТРАНСЕРВІС"

про стягнення 8319,36грн.

Суддя Гут
С.Ф.

В судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з
обмеженою відповідальністю "ВАНТАЖ
БІ.ЕМ.ДЖІ.", звернувся до господарського
суду Одеської області з позовною
заявою до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ІЛЛІЧІВСЬКТРАНСЕРВІС" про стягнення
заборгованості у розмірі 8319,36грн., а
саме: основного боргу у розмірі 8250грн.,
пені у розмірі 2,23грн., та 3%річних у
розмірі 67,13грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 19.02.2014р. порушено
провадження у справі №916/515/14.

15.04.14р. від позивача надійшло
клопотання(вх.№9551/14 від 15.04.14р.), згідно
якого просить суд залучити до
матеріалів справи докази по справі.

Судом клопотання розглянуто та
задоволено, та залучено до матеріалів
справи надані докази по справі.

За клопотанням позивача, ухвалою
господарського суду Одеської області
від 15.04.2014р. строк вирішення спору по
справі було продовжено до 02.05.2014р., в
порядку ст.69 Господарського
процесуального кодексу України.

24.04.14р. від позивача на адресу суду
надійшла телеграма(вх.№10503/14 від
24.04.14р.), згідно якої повідомляє, що у
звязку зі скрутним економіним
сановищем представник не зможе прибути
у судове засіжання, та просить суд
винести рішення без присутності
представника позивача, та повний текст
рішення направити на юридичну адресу
підпримства.

Відповідач в судові засідання не
з'являвся, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце судових
засідань, згідно наявних в матеріалах
справи поштових повідомлень, однак про
поважність причин відсутності не
повідомив, відзив на позов не надав,
своє право на захист не використав, у
зв'язку з чим справа розглядається по
наявним в ній матеріалам у порядку ст.75
ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив.

18.09.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ВАНТАЖ БІ.ЕМ.ДЖІ."
(Виконавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю
"ІЛЛІЧІВСЬКТРАНСЕРВІС" (Замовник) було
укладено договір №18/09/13 про надання
послуг з перевезення вантажів,
відповідно до умов якого замовник
замовляє, а виконавець зобов'язується
надавати послуги з перевезення ванажу
на території України на умовах
передбачених цим договором.

Згідно п. 1.2 договору Сторони погодили,
що кількість транспортних засобів,
конкретний обсяг перевезення (тонн)
вантажу, його маршрут та інші дані,
необхідні для надання послуг,
вказуються в Заявці на перевезення
вантажу (Додаток №1), що погоджується із
Виконавцем.

Відповідно до п. 3.2. договору, Замовник
зобов'язаний оплачувати надані послуги
протягом 30 (тридцяти) робочих днів з
дати підписання Сторонами
(представниками Сторін) кожного Акту
приймання-передачі наданих послуг.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що у
разі порушення строків оплати наданих
послуг, передбачених п. 3.2 договору,
Замовник сплачує пеню в розмірі 0,1% від
суми заборгованості за кожен день
прострочення оплати.

Відповідно до підписаної Сторонами
Заявки (Додаток №1) від 18.09.2013р.
ТОВ"ВАНТАЖ БІ.ЕМ.ДЖІ." за замовленням
ТОВ"ІЛЛІЧІВСЬКТРАНСЕРВІС" надав
послуги по перевезенню рапсу
автомобільним транспортом: СКАНІЯ АВ
9686 ВТ/АВ 7945 ХР, за маршрутом: м. Гайсин
(Вінницька обл.) - с. Нова Долина (Одеська
обл.). Перевезення було виконано
належним чином, що підтверджується
підписаним Сторонами Актом
здачі-приймання робіт (надання послуг)
№65 від 23.09.2013р. на загальну суму 8250грн.

Однак в порушення умов договору, своїх
зобов'язань за договором замовник
належним чином не виконав, та оплату
наданих послуг з перевезення вантажу в
розмірі 8250грн. не здійснив.

З метою досудового врегулювання спору,
відповідно до ст. 5 та ст. 6
Господарського процесуального кодексу
України, позивач надіслав на адресу
відповідача попередження (вих. №20/11/13
від 20.11.2013р.) з проханням сплатити борг,
що підтверджується повідомленням про
вручення, яке залишео без відповіді та
задоволення.

Вищевикладене зумовило звернення
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВАНТАЖ БІ.ЕМ.ДЖІ." до
суду з даним позовом про стягнення з
відповідача заборгованості у розмірі
8319,36грн., а саме: основного боргу у
розмірі 8250грн., пені у розмірі 2,23грн., та
3%річних у розмірі 67,13грн.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 901 Цивільного Кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу
України, За договором перевезення
вантажу одна сторона (перевізник)
зобов'язується доставити довірений їй
другою стороною (відправником) вантаж
до пункту призначення та видати його
особі, яка має право на одержання
вантажу (одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату. Договір
перевезення вантажу укладається у
письмовій формі. Укладення договору
перевезення вантажу підтверджується
складенням транспортної накладної
(коносамента або іншого документа,
встановленого транспортними кодексами
(статутами).

Відповідно до ст.175 Господарського
кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме:
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки, зокрема, з договорів
та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Він може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного
кодексу України).

Ст. 193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Одностороння відмова від виконання
зобов`язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7
ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін),
що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.612 Цивільного кодексу,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом
України.

Так, судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю "ВАНТАЖ
БІ.ЕМ.ДЖІ." виконало належним чином свої
зобов'язання за договором №18/09/13 від
18.09.2013р. з надання послуг з перевезення
ванажу, за заявкою №1, що є додаком до
договору, що підтверджено наявними в
матеріалах справи доказами, наявність
невиконання відповідачем своїх
зобов'язань за договором у повному
обсязі щодо проведення оплати,
існування заборгованості Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ІЛЛІЧІВСЬКТРАНСЕРВІС" по оплаті
послуг з перевезення вантажів у
розмірі 8250грн., у зв'язку з чим позовна
вимога позивача щодо стягнення з
відповідача основного боргу у розмірі
8250грн. є обґрунтованою та підлягає
судом задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено позовні
вимоги про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ІЛЛІЧІВСЬКТРАНСЕРВІС" пені в розмірі
2,23грн., розрахованої за період з 05.11.2013р.
по 12.02.2014р., що обрахована із суми
заборгованості у розмірі 8250грн.

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611
Цивільного кодексу України у разі
порушення зобов'язання настають
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки
-грошової суми, яку боржник повинен
сплатити кредиторові у разі порушення
ним зобов'язання.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу
України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожний день
прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст.551 Цивільного
кодексу України якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

В силу ст.216, ч.1 ст.218 Господарського
кодексу України підставою
господарсько-правової
відповідальності у вигляді
застосування господарських санкцій є
вчинене учасником господарських
відносин правопорушення у сфері
господарювання. Одним з видів
господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217
цього кодексу є штрафні санкції, до
яких віднесені, у т.ч. пеня (ч.1 ст.230 ГК
України).

Наданий позивачем розрахунок пені, на
думку суду, здійснений належним чином,
тому судом підлягає задоволенню пеня у
розмірі 2,23грн.

Крім того, позивачем заявлено позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача
3%річних у розмірі 67,13грн., що
розраховані за період з 05.11.2013р. по
12.02.2014р., та обраховані із суми
заборгованості у розмірі 8250грн.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи приписи законодавства,
встановлення судом заборгованості
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"ІЛЛІЧІВСЬКТРАНСЕРВІС" за послуги з
перевезення вантажу, наданий позивачем
розрахунок 3%річних, на думку суду,
здійснений належним чином, а тому
заявлені позивачем позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача 3%річних у
розмірі 67,13грн. підлягають судом
задоволенню в повній мірі.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Враховуючи вищезазначені обставини
справи, позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВАНТАЖ
БІ.ЕМ.ДЖІ." до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ІЛЛІЧІВСЬКТРАНСЕРВІС" про стягнення
заборгованості у розмірі 8319,36грн., а
саме: основного боргу у розмірі 8250грн.,
пені у розмірі 2,23грн., та 3%річних у
розмірі 67,13грн., є обґрунтованими,
підтвердженими матеріаліами справи, та
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Згідно статей 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України слід
відшкодувати позивачу за рахунок
відповідача витрати по сплаті судового
збору на суму 1827грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
"ІЛЛІЧІВСЬКТРАНСЕРВІС" (68000, Одеська
область, м. Іллічівськ, вул.Шевченка,
буд.7А,офіс 43, ; р/р
291 в ПАТ"ФКБ Банк", МФО 380009 м.Київ)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВАНТАЖ БІ.ЕМ.ДЖІ."
(23100, Вінницька область, м.Жмеринка,
вул.Леніна, буд.1, кв 3, ;
р/р 5571 у ПАТ «Радикал Банк», МФО
319111) основний борг у розмірі 8250(вісім
тисяч двісті п'ятдесят)грн., пеню у
розмірі 2(дві)грн.23коп., 3%річних у
розмірі 67(шістдесят сім)грн.13коп.,
витрати по сплаті судового збору у сумі
1827(одну тисячу вісімсот двадцять
сім)грн.

Рішення господарського суду Одеської
області набирає чинності у порядку ст.85
ГПК України.

Наказ видати у порядку ст.116 ГПК
України.

Повний текст рішення складено 12.05.2014р.

Суддя
Гут С.Ф.