ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2014 р. Справа № 909/206/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Гриняк Б. П., при
секретарі судового засідання Михайлюк
А. С., розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Авант-Банк", вул. Івана
Клименка, 23,м. Київ,03110

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробниче
підприємство "Укренерго-Сервіс" вул.
Галицька, буд. 20, м. Рогатин,
Івано-Франківська область,77000

про: стягнення заборгованості за
договором про надання кредиту в сумі
863347,15 грн.

за участю представників сторін:

Від позивача: Ожгевич С.С., (довіреність
№ 62/2014 від 03.04.14 ) - представник

Від відповідача: не з"явились,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Авант-Банк" звернулось з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробниче
підприємство "Укренерго-Сервіс" про
стягнення заборгованості за договором
про надання кредиту в сумі 863347,15 грн.

Ухвалою від 04.03.2014 порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 25.03.2014.

Ухвалою суду від 25.03.2014 розгляд справи
відкладено в зв"язку з неявкою
представників сторін в судове
засідання на 15.04.2014.

Ухвалою суду 15.04.2014 розгляд справи
відкладено в зв"язку з неявкою
представника відповідача на 28.04.2014.

На виконання ухвали суду від 25.03.2014,
представник позивача подав клопотання
(вх. № 5669/14 від 10.04.2014) про долучення
до матеріалів справи оригіналів
меторіальних ордерів, що підтверджують
видачу кредиту, меморіальних ордерів,
що підтверджують повернення кредитних
коштів, оригіналу розрахунку
заборгованості по процентах від 02.04.2014,
оригіналу розрахунку пені від 02.04.2014.

Позовні вимоги мотивовані
невиконанням відповідачем
зобов"язання згідно кредитного
договору від 08.06.2012 № К-Ю/12/021.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримав в повному
обсязі з підстав викладених у позовній
заяві та просив суд позов задовольнити.

Відповідач своїм конституційним
правом на захист прав і охоронюваних
законом інтересів не скористався,
своєї явки чи уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, хоча про дату, час та місце
проведення судового засідання був
належним чином повідомлений, про що
свідчить відмітка відділу
документального забезпечення
Господарського суду
Івано-Франківської області на
зворотньому боці ухвал суду та

факт належного повідомлення
відповідача про розгляд справи
(судового засідання) підтверджується
також долученим до матеріалів справи
повідомлень про вручення поштових
відправлень , з яких вбачається про
отримання ухвал відповідачем .

Будь-яких заперечень в спростування
заявлених позовних вимог та клопотань
про відкладення розгляд справи,
відповідач до суду не подав, причини
неявки суд не повідомив.

Відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, затвердженою наказом Вищого
господарського суду України від 10.12.2002
№75 (з подальшими змінами), перший,
належним чином підписаний, примірник
процесуального документа (ухвали,
рішення, постанови) залишається у
справі; на звороті у лівому нижньому
куті цього примірника проставляється
відповідний штамп суду з відміткою про
відправку документа, що містить:
вихідний реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправки, підпис
працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено
відповідно до наведених вимог названої
Інструкції, є підтвердженням належного
надсилання копій процесуального
документа сторонам та іншим учасникам
судового процесу.

Згідно з п. 3.12 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" неявка у судове
засідання однієї із сторін, належним
чином повідомленої про час та місце
цього засідання, не перешкоджає такому
переходові до розгляду позовних вимог,
якщо у господарського суду відсутні
підстави для відкладення розгляду
справи, передбачені ч. 1 ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до ч.3 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходи до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

За таких обставин, згідно ст.75
Господарського процесуального кодексу
України, суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
відповідача за наявними в ній
матеріалами, враховуючи, що у суду є всі
необхідні докази для вирішення спору
по суті, запобігаючи, одночасно,
безпідставному затягуванню розгляду
спору та сприяючи своєчасному
поновленню порушеного права.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає позовну вимогу
обгрунтованою і такою, що підлягає
задоволенню з наступних підстав:

08 червня 2012 укладений договір про
надання кредиту №К-Ю/12/021 між публічним
акціонерним товариством "Авант-Банк"
та товариством з обмеженою
відповідальністю Науково-виробниче
підприємство "Укренерго-Сервіс".

Згідно п. 1.1.1 договору банк надає кредит
окремими частинами - "траншами" зі
сплатою 17% річних по заборгованості в
гривнях в межах максимального ліміту
заборгованості 32200000 грн. включно та
комісій в розмірах та в порядку
визначеному тарифами на послуги по
наданню кредитів.

Згідно п. 1.1.2 договору, кінцевий термін
повернення заборгованості за кредитом
встановлюється до 01 червня 2016 року
включно на умовах визначених цим
договором.

Банк свої зобов"язання за договором
виконав в повному обсязі, надавши
відповідачу кредит в розмірі 46770000 грн.
окремими траншами шляхом
безготівкового перерахування з
позичкового рахунку № 1247 в ПАТ
"Авант-банк", що підтверджується
меморіальними ордерами № 35701 від 08.06.2012,
№ 38213 від 11.06.2012, № 138525 від 28.08.2012.

Відповідно до 2.3 договору, нарахування
процентів за користування кредитом
здійснюється у валюті кредиту за
фактичну кількість днів користування
кредитом в періоді (28-29-30-31/365-366). При
розрахунку процентів враховується
день надання та не враховується день
погашення кредиту.

Відповідно до п. 2.4 договору, сплата
процентів за користування кредитом
здійснюється у валюті кредиту
щомісячно, не пізніше 5 числа місяця
наступного за місяцем, за який
нараховані проценти, а також в день
повернення заборгованості за кредитом
в повній сумі на транзитний рахунок №
1247 в ПАТ "Авант-Банк".

Відповідач своєчасно не сплачував
проценти за користування кредитом, що
призвело до виникнення
заборгованості.

Станом на 27 лютого 2014 заборгованість
становить 863347,15 грн., з яких:

по простроченій заборгованості за
процентами за грудень 2013 - 187088,52 грн, за
січень 2014 - 675281,92 грн., пеня за
прострочені проценти - 976,71 грн.

Відповідно до п. 3.2.1 договору, банк має
право вимагати дострокового
повернення кредиту, сплати процентів,
комісій та можливих штрафних санкцій
протягом 15 робочих днів з моменту
отримання письмової
вимоги/повідомлення банку.

Банк неодноразово направляв претензії
відповідачу.

03 вересня 2013 рекомендованим листом
416 направлена претензія вих. № 717/1
від 28 серпня 2013, 29 листопада 2013
рекомендованим листом 418
направлена претензія № 1025/2 від 19.11.2013.

На вищевказані претензії відповіді не
отримано, заборгованість не погашена.

При вирішенні даного спору суд
виходить з того, що згідно ст.509 ЦК
України, зобов'язання виникають з
підстав, встановлених ст.11 ЦК України,
зокрема, з правочинів. Зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Положенням ст.610 Цивільного кодексу
України передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як передбачено ч. 1 ст. 1054 ЦК України,
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов"язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник

зобов"язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором. У разі відсутності іншої
домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики.

В силу статті 1056-1 зазначеного вище
кодексу процентна ставка за кредитом
може бути фіксованою або змінюваною.
Тип процентної ставки визначається
кредитним договором. Розмір
процентів, тип процентної ставки
(фіксована або змінювана) та порядок
їх сплати за кредитним договором
визначаються в договорі залежно від
кредитного ризику, наданого
забезпечення, попиту і пропозицій,
які склалися на кредитному ринку,
строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання

зобов"язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

Частиною 1 ст.546 ЦК України передбачено,
що виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов"язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов"язання за кожний день
прострочення виконання.

Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Частиною 2 статті 218 Господарського
кодексу України встановлено, що
учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської
діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 220 Господарського
кодексу України боржник, який
прострочив виконання господарського
зобов'язання, відповідає перед
кредитором (кредиторами) за збитки,
завдані простроченням, і за
неможливість виконання, що випадково
виникла після прострочення.

Відповідно до ст. 216 Господарського
кодексу України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за порушення у сфері господарювання
шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Стаття 230 цього ж кодексу штрафними
санкціями визнає господарські санкції
у вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
чи неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно п. 6 ст. 231 Господарського кодексу
України штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Таким чином, суд вважає, що позовну
вимогу обгрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню.

Згідно ст.49 ГПК України судові витрати
покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та
керуючись ст.8, 124 Конституції України,
ст. 509, 526, 546, 549, 610, 611, 612, 1048, 1054 ЦК
України, ст. 193,216, 218, 220, 230, 231, 232 ГК
України, ст. 43, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Публічного
акціонерного товариства "Авант-Банк" до
товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробниче
підприємство "Укренерго-Сервіс" про
стягнення заборгованості за договором
про надання кредиту в сумі 863347,15 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробниче
підприємство "Укренерго-Сервіс"
(податковий номер 3783791, місце
знаходження 77000, Івано-Франківська
область, Рогатинський район, м.
Рогатин, вул. Галицька, 20 офіс 1) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Авант-Банк" (03110, м. Київ, вул.
Івана Клименка, 23, на рахунок № 1247
в ПАТ "Авант-Банк", код банку 380708,
податковий номер 36406512) заборгованість
за договором про надання кредиту №
К-Ю/12/021 від 08 червня 2012 в сумі 863347,15 грн.
(вісімсот шістдесять три тисячі триста
сорок сім гривень п"ятнадцять копійок)
та 17266,94 грн. (сімнадцять тисяч двісті
шістдесять шість гривень дев"яносто
чотири копійки) - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 28.04.14

Суддя
Гриняк Б.П.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Попович Л. І. 28.04.14