ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
У Х В А Л А

"06" травня 2014 р.
Справа №926/591/14

За позовом Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця»

до 1) Чернівецької міської ради

2) Приватного підприємця ОСОБА_1

про визнання недійсними рішення та
договору купівлі-продажу земельної
ділянки

Суддя Желік Б.Є.

Представники:

від позивача - не з'явився

від відповідачів - не з'явилися

СУТЬ СПОРУ: Провадження у справі
порушено ухвалою господарського суду
Чернівецької області від 14 квітня 2014р.
за позовною заявою Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» до Чернівецької
міської ради і до приватного
підприємця (п/п) ОСОБА_1(код НОМЕР_1), який
мешкає в АДРЕСА_1, про визнання
недійсними:

- рішення Чернівецької міської
ради №350 від 02.12.2003р. в частині продажу
земельної ділянки площею 0,0593га п/п
ОСОБА_1;

- договору купівлі-продажу
земельної ділянки, укладеному на
підставі рішення Чернівецької міської
ради №350 від 02.12.2003р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у справі
позивач посилається у т.ч. на наступні
докази і обставини.

При проведенні інвентаризації
земель смуги відведення Державного
територіально-галузевого об'єднання
„Львівська залізниця" по
відокремленому підрозділу
„Чернівецька дистанція колії"
виявлено, що в межах залізничної
станції Чернівці та смуги відведення
залізниці на відстані 2 м від колії
знаходиться земельна ділянка, яка
продана п/п ОСОБА_1 в той час, як ширина
смуги відведення залізниці в даному
місці становить 3,1 м від осі колії.
Вказана земельна ділянка продана п/п
ОСОБА_1, відповідно до рішення
Чернівецької міської ради №350 від
02.12.2003р. на підставі якого укладено
договір купівлі-продажу про продаж п/п
ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0593га
для обслуговування будівлі. Про факт та
межи зайняття зазначеної земельної
ділянки в смузі відведення залізниці
складений акт від 08.10.2013р., підписаний
представником міської ради.

Зазначені рішення і договір
купівлі-продажу позивач вважає такими
що суперечать чинному законодавству,
прийняті із порушенням наданих
повноважень, що порушує право позивача
на користування земельною ділянкою, у
зв'язку з чим і рішення, і договір
підлягають визнанню незаконними з
врахуванням наступного.

Вказана земельна ділянка знаходяться у
смузі відведення залізниці і
відноситься до земель залізничного
транспорту та перебуває у користуванні
ДТГО „Львівська залізниця". Це
відповідає ч. 1 ст. 6 Закону України "Про
залізничний транспорт", якою
встановлено, що землі, що надаються в
користування для потреб залізничного
транспорту, визначаються відповідно до
Земельного кодексу України та Закону
України "Про транспорт", а саме у
відповідності до ст.68 Земельного
кодексу України та ст.23 Закону України
«Про транспорт» всі землі, під
залізничним полотном та його
облаштуванням, спорудами та ін., є
землями залізничного транспорту, тому
землями залізниць слід вважати всі
земельні ділянки, надані залізниці, а
не тільки земельні ділянки, які
прилягають виключно до залізничного
полотна.

Згідно схематичного плану за
матеріалами знімання виконаних
інститутом ДП «Львівтранспроект»
виконаного в 2010р., стверджує позивач,
ширина смуги відведення у даному місці
становить від 3,1 м від осі колії. Окрім
того, саме таку ширину смуги відведення
у даному місці підтверджено ГОСТом 9238-83
«Габариты приближения строений и
подвижного состава железных дорог
колеи 1520 (1524) мм», відповідно до яких
було збудовано залізничне полотно та
облаштовано смугу відведення
залізниці, що відображено у
вищезгаданому схематичному плані.

При цьому, підкреслює позивач,
залізниця, як належний
землекористувач, за вищезгадану
земельну ділянку сплачує земельний
податок відповідно до норм чинного
законодавства. Земельна ділянка,
продана п/п ОСОБА_1 знаходиться в
наближенні до залізничного полотна від
2м.

Нормами законодавства, яке
існувало при облаштуванні
залізничного полотна та смуги
відведення ("Инструкция о нормах и
порядке отвода земель для железных
дорог и использовании полосы отвода"
затв. Міністерством шляхів сполучення
СРСР 01.11.1955; "Положение о землях
предоставленных транспорту"
затв.постановою СНК СССР 07.02.1933; інші
нормативні акти та будівельні норми)
вимоги щодо виготовлення та отримання
державного акту не передбачалися, а
землі транспорту вважалися землями
спеціального призначення, які
використовувалися на підставі
особливих положень про ці землі
відповідно до п.п.54,55 Общих начал
землепользования и землеустройства
(Постанова ЦИК СССР 15.12.1928).

Оформлення прав органів шляхів
сполучення на землі, що закріплювалися
за ними, проводилося шляхом відведення
за схемою згідно вищезазначених
нормативних актів.

Дані обставини підтверджуються також і
п. 2 Положення про землі транспорту,
затвердженого Постановою Ради
Міністрів СРСР від 08 січня 1981 року за №
24, де зазначено, що «размеры земельних
участков, предоставляемых для
указанных целей, определяются в
соответствии с утвержденными в
установленном порядке нормами или
проектно-технической документацией».

В подальшому, при зміні законодавства
та введення інституту державних актів
в Земельних Кодексах, вимоги щодо їх
оформлення поширювалися тільки на нові
земельні ділянки при їх відведенні та
не вимагалося отримання актів на
існуючі та наявні у користуванні землі.

Проте, всупереч вищезазначеному,
зазначає позивач, спірні земельні
ділянки були продані, в той час коли
залізниця як суміжний користувач не
погоджувала ні проект відведення
земельних ділянок, ні акт встановлення
і узгодження зовнішніх меж
землекористування в натурі та у
жодному випадку не надавала погодження
на вилучення земельних ділянок з
постійного землекористування.

Чернівецькою міською радою, вважає
позивач, при винесенні оскаржуваного
рішення порушено також норми п. б ч. 4 ст.
84 ЗК України, який передбачає, що до
земель державної власності, які не
можуть передаватись у приватну
власність, належать, зокрема, землі під
державними залізницями. Державне
територіально-галузеве об'єднання
„Львівська залізниця" засноване на
державній власності і входить до сфери
управління Міністерства
інфраструктури України, майно
залізниці є державною власністю і
закріплене за нею на праві повного
господарського відання, а отже міська
рада не мала правових підстав приймати
рішення, яке порушувало право
землекористування залізниці.

Поряд з наведеним позивач вважає, що
Чернівецькою міською радою, при
прийнятті оскаржуваних у справі акту і
договору не дотримано вимог статей 116,
149 Земельного кодексу України щодо
порядку надання та вилучення земельної
ділянки з метою передання її у
користування або у власність.

Представники позивача і відповідачів в
судове засідання, призначене на
06.05.2014р., для участі у розгляді справи не
прибули; будь-яких пояснень щодо причин
їх неприбуття, а також причин неподання
витребуваних судом документів у строк
до дня розгляду справи від позивача та
від другого відповідача, п/п ОСОБА_1, до
суду не надійшло.

Від першого відповідача 30.04.2014р. до суду
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи на інший день з
урахуванням обставин(перебування у
відрядженні), за яких Чернівецька
міська рада позбавлена можливості
забезпечити участь повноважного
представника в судовому засіданні,
призначеному на 06.05.2014р.

З матеріалів справи також вбачається,
що ухвала суду від 14.04.2014р. «про
порушення провадження» у даній справі,
надіслана другому відповідачу на
адресу, зазначену позивачем у позовній
заяві, повернута господарському суду
органом зв'язку з відмітками «неповна
адреса», «не зареєстрований», «не
розшукано». Дана обставина не виключає
того, що позовна заява, яка була
надіслана позивачем другому
відповідачу за тією ж адресою, що і
ухвала суду, також не була вручена п/п
ОСОБА_1, а тому позивачу необхідно
надати докази про те, що і позов і
ухвала суду надіслані на адресу, яка
відповідає місцезнаходженню
відповідача за його державною
реєстрацією.

Враховуючи викладене, з метою
дотримання норм процесуального права
щодо обов'язковості надіслання
позивачем копії позовної заяви і
доданих до неї документів відповідачу
і іншим учасникам судового процесу, а
також щодо своєчасного і належного
повідомлення судом учасників судового
процесу про час і місце розгляду
справи, керуючись ст.ст. 56, 64, 77, 86 ГПК
України,суд

У Х В А Л И В:

1.Відкласти розгляд справи на 11-20год. 22
травня 2014 року.

2.Зобовязати позивача у строк до
дня розгляду справи виконати вимоги
суду, визначені в пункті 3 резолютивної
частини ухвали від 14.04.2014р., а також у
цей же строк додатково подати до суду:
довідку державного реєстратора станом
на день звернення з позовом про
державну реєстрацію п/п ОСОБА_1 та про
включення його до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. У разі, якщо адреса,
зазначена у позові, не відповідає
державній реєстрації місцезнаходження
відповідача, позивачу надіслати на цю
адресу копію позовної заяви з додатком,
про що подати докази до суду.

3.Відповідачам у строк до дня
розгляду справи подати до суду
документи, визначені в п.3 резолютивної
частини ухвали від 14.04.2014р.

4.Участь сторін у розгляді справи
визнати обов'язковою.

Суддя
Желік Б.Є.