ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

12 травня 2014 р. Справа №
902/20/14

Господарський суд Вінницької області у
складі судді Банаська О.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Украгролізинг", м.Київ

до: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ялтушків",
с.Черешневе, Барський район, Вінницька
область

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні
відповідача: Ялтушівська
дослідно-селекційна станція Інституту
цукрових буряків Української академії
аграрних наук, с.Черешневе, Барський
район, Вінницька область

про стягнення 521 705,34 грн.

За участю секретаря судового засідання
Нестерова Д.О.

За участю представників

позивача : Шалигіна В.І., довіреність №
14/20-15-14 від 08.01.2014 року, посвідчення № 526
від 02.01.2009 року.

відповідача: не з'явився.

третьої особи: не з'явився.

ВСТАНОВИВ :

До господарського суду Вінницької
області надійшла позовна заява
Державного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Украгролізинг" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ялтушків"
за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні
відповідача Ялтушівської
дослідно-селекційної станції
Інституту цукрових буряків
Української академії аграрних наук про
стягнення 521 705,34 грн. в зв'язку з
порушенням відповідачем умов
додаткової угоди № 3/730 від 01.09.2010 року
до договору підряду № 14-18-199/814 від 12.10.2009
року в частині повернення грошових
коштів, з яких 460 568,36 грн. основного
боргу, 41 148,31 грн. 3 % річних, 19 988,67 грн.
інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 08.01.2014 року порушено
провадження у справі
№ 902/20/14 та призначено до розгляду на
30.01.2014 року.

30.01.2013 року до суду надійшов відзив
третьої особи в якому остання вказує на
безпідставність та неправомірність
заявлених позовних вимог посилаючись
на відсутність належних повноважень у
особи, яка підписала позовну заяву та
відсутність доказів передачі
інформації та документів від позивача
відповідача тощо.

Ухвалою від 30.01.2014 року розгляд справи
відкладено до 12.02.2014 року в зв'язку з
необхідністю витребування додаткових
доказів.

10.02.2014 року до суду надійшло письмове
пояснення позивача (№ 14/366 від 08.02.2014
року) в якому останній посилається на
безпідставність доводів викладених у
відзиві третьої особи.

12.02.2014 року третьою особою подано
додаткове пояснення до відзиву в якому
остання вказує, що на момент укладення
додаткової угоди № 3/730 від 01.09.2010 року
до договору підряду № 14-18-199/814 від 12.10.2009
року розмір витрат зафіксований у п.2.2
останнього не відповідав дійсному,
позаяк третьою особою було виконано
робіт та поставлено товару позивачу на
суму 372 955,63 грн., а тому фактичний розмір
витрат становив 87 612,73 грн..

Ухвалою від 12.02.2014 року розгляд справи
відкладено до 21.02.2014 року в зв'язку з
необхідністю витребування додаткових
доказів.

21.02.2014 року до суду надійшов
супровідний лист третьої особи з рядом
витребуваних ухвалою суду від 12.02.2014
року документів.

Ухвалою від 21.02.2014 року розгляд справи
відкладено до 04.03.2014 року в зв'язку з
необхідністю витребування додаткових
доказів необхідних для розгляду
справи.

Ухвалою суду від 04.03.2014 року
провадження у справі зупинено для
проведення по справі судової технічної
експертизи документів, проведення якої
доручено Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз.

07.04.2014 року до суду надійшов лист №
2779/2780/2781/14-33 від 28.03.2014 року заступника
директора Київського науково -
дослідного інституту судових
експертиз та клопотання судових
експертів від 28.03.2014 року про надання
сторонами додаткових документів для
проведення експертизи та здійснення її
оплати.

Ухвалою суду від 08.04.2014 року
провадження у справі поновлено для
розгляду клопотання експертів про
витребування додаткових документів.

08.04.2014 року ухвалою суду клопотання
судових експертів від 28.03.2014 року про
надання матеріалів необхідних для
проведення експертизи та необхідність
сплати експертних послуг задоволено
повністю - зобов'язано сторони та третю
особу надати витребувані докази в
строк до 16.04.2014 року, а також зобов'язано
третю особу сплатити вартість
експертизи.

09.04.2014 року до господарського суду
Вінницької області надійшов лист
третьої особи - Ялтушівської ДСС
Інституту цукрових буряків
Української академії аграрних наук,
яким останній повідомив, що немає
можливості оплатити вартість
призначеної ухвалою суду від 04.03.2014
року експертизи в зв'язку з відсутністю
на підприємстві коштів та проведенням
весняно-польових робіт, які є
першочерговим завданням дослідної
станції, як державної наукової
установи.

Також у вказаному листі третя особа
заперечує проти знищення оригіналів
документів наданих на експертне
дослідження.

В зв'язку з отриманням вказаного листа
суд запропонував сторонам здійснити
оплату експертизи надіславши
відповідного листа 14.04.2014 року.

17.04.2014 року та 06.05.2014 року на адресу
господарського суду надійшли листи
позивача в яких він повідомив про
відсутність можливості сплатити
вартість судової експертизи, висловив
заперечення щодо знищення документів,
а також просить прийняти рішення по
суті позову без проведення експертизи.

Як встановлено судом станом на 06.05.2014
року відповіді на ухвалу від 08.04.2014 року
та лист від 14.04.2014 року відповідачем не
надано.

Беручи до уваги те, що позивач та третя
особа висловлюють заперечення щодо
знищення документів при проведенні
судової експертизи, а також те, що
сторонами та третьою особою не
забезпечено оплату вартості
експертизи, суд ухвалою від 06.05.2014 року
поновив провадження у справі № 902/20/14 та
призначив її до розгляду на 12.05.2014 року.

В засідання суду 12.05.2014 року відповідач
та третя особа не з'явились,
витребуваних судом документів не
надали, причин неявки та неподання
документів суду не повідомили.

При цьому про час, день та місце
розгляду справи їх було повідомлено
завчасно та належним чином - ухвалою
суду від 06.05.2014 року (надіслання якої
стверджується реєстром відправки
поштової кореспонденції суду) та окрім
того повідомлено уповноваженим
працівником суду засобами телефонного
зв'язку про розгляд справи 12.05.2014 року,
що стверджується телефонограмою від
08.05.2014 року за № 902/20/14/788/14.

Також слід зазначити, що про
обізнаність розгляду даної справи за
участю відповідача свідчать численні
поштові повідомлення про вручення
останньому попередніх ухвал суду.

Враховуючи викладене суд вважає, що
вжив всі залежні від нього заходи для
забезпечення явки відповідача та
третьої особи в судове засідання для
реалізації ними права на судовий
захист своїх прав та інтересів.

При цьому суд враховує, що статтею 6
Конвенції про захист прав і основних
свобод людини 1950 року, ратифікованою
Верховною Радою України (Закон України
від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі
гарантовано право на справедливий і
відкритий розгляд при визначенні її
громадських прав і обов'язків впродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, створеним
відповідно до закону.

Враховуючи те, що норми ст.ст.38, 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п.4 ч.3
ст.129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів.

Проте, відповідач та третя особа своїм
правом на участь у засіданні суду не
скористалися, а тому, беручи до уваги
приписи ч.1 ст.69 ГПК України щодо
строків вирішення спору та той факт, що
неявка в засідання суду відповідача,
третьої особи або їх представників,
належним чином та відповідно до
законодавства повідомлених про дату,
час та місце судового засідання, не
перешкоджає розгляду справи, суд
дійшов висновку про розгляд справи за
наявними у ній матеріалами, відповідно
до приписів ст.75 Господарського
процесуального кодексу України.

Відзиву на позовну заяву відповідач не
надав та не надіслав.

За відсутності відповідного
клопотання справа розглядається без
фіксації судового процесу технічними
засобами.

В засіданні суду представник позивача
підтримав свої позовні вимоги в повній
сумі та просить їх задовольнити
посилаючись також на те, що протягом
розгляду справи відповідач, який був
обізнаний про розгляд справи за його
участю, жодного разу не з'явився в
засідання суду та не висловив своїх
обґрунтованих заперечень щодо
заявленого позову.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
позивача, з'ясувавши фактичні
обставини на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті судом встановлено наступне.

12.10.2009 року між Відкритим акціонерним
товариством "Національна акціонерна
компанія "Украгролізинг" (Замовник) та
Ялтушківською дослідно-селекційною
станцією Інституту цукрових буряків
Української академії аграрних наук
(Підрядник) було укладено договір
підряду № 14-12-199/814 (а.с.12-15, т.1).

За умовами Договору Підрядник
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених Договором, на власний ризик
за письмовим завданням Замовника
виконати роботи з використанням своїх,
та/або залучених, та/або наданих
Замовником матеріалів та устаткування,
результатом яких буде розробка
новітніх технологій та отримання
врожаю, а Замовник зобов'язується в
порядку та на умовах визначених
Договором прийняти та оплатити
виконані роботи (п.1.1 Договору).

Склад, обсяг та конкретні умови робіт,
що доручаються до виконання
Підряднику, визначатимуться додатками
до даного Договору (п.1.2. Договору).

Загальна площа, на якій
вирощуватимуться
сільськогосподарські культури з
впровадженням новітніх технологій
становить 1000 гектарів (п.1.4 Договору).

Замовник проводить розрахунок із
Підрядником за здійснення діяльності
на території станції, зокрема,
земельних ділянок, належних Підряднику
незалежно від наслідків діяльності в
розмірі 400 гривень за один гектар для
відновлення родючості ґрунту,
проведення природоохоронних заходів
тощо (п.1.5 Договору).

Ціна робіт за Договором включає
відшкодування витрат Підрядника,
пов'язаних із виконанням Договору та
плату за виконану ним роботу. Замовник
сплачує Підряднику вартість
придбаного матеріалу і вартість
виконаних робіт засобами Підрядника
(п.2.. Договору).

Сторони домовились, що ціна виконаних
робіт, порядок їх оплати та строки
виконання робіт визначаються
сторонами в Додаткових угодах до
даного Договору (розділ 2-4 Договору).

13.10.2009 року між сторонами було укладено
додаткові договори:

- № 1/815 за умовами якого на етапі
підготовки ґрунту до посіву і сівби
озимої пшениці на площі 300 га та оранки
на зяб на площі 700 га для придбання
матеріальних цінностей Замовник
перераховую Виконавцю на
розрахунковий рахунок 307 568 грн. 36 коп.;

- № 2/827 за умовами якого на придбання
матеріали (насіння озимої пшениці
Білоцерківської напівкарликової)
Замовник перераховує Виконавцю 63 000
грн.;

- № 3/162/236 за умовами якого на етапі
підготовки ґрунту до посіву та посів
озимої пшениці Замовник замовляє, а
Виконавець виконує для Замовника
власною та найманою технікою роботи по
обробітку ґрунту, посіву
сільськогосподарських культур.
Пунктом другим даної додаткової угоди
сторони визначили вартість робіт по
оранці, культивації, дискуванню та
посіву за один гектар, а також вартість
транспортних робіт, послуг автомашини
САЗ-3507 та за протруювання насіння.
Виконання робіт за даною додатковою
угодою підтверджується Актом
виконаних робіт (а.с. 16-19 т. 1).

Судом встановлено, що Замовник (позивач
по справі) на виконання умов договору №
14-18-199/814 від 12.10.2009 року та додаткових
угод до нього від 13.10.2009 року
перерахував Підряднику (третій особі)
63 000 грн. та 307 568 грн. 36 коп. - 14.10.2009 року; 90
000 грн. - 01.12.2009 року, що стверджується
виписками з банку від 14.10.2009 року та від
01.12.2009 року та не заперечується третьою
особою.

З матеріалів справи вбачається, що
01.09.2010 року між Відкритим акціонерним
товариством "Національна акціонерна
компанія "Украгролізинг" (Первісний
Замовник), Ялтушківською
дослідно-селекційною станцією
Інституту цукрових буряків Українська
академія аграрних наук (Підрядник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ялтушків" (Новий
Замовник) було укладено додаткову
угоду № 3/730 (а.с.20-21, т.1).

За умовами даної Додаткової угоди
Сторони домовились, що всі права та
обов'язки за договором підряду №
14-18-199/814 від 12.10.2009 року, які ніс
Первісний Замовник з моменту
підписання даної додаткової угоди
приймає на себе Новий Замовник, який
стає стороною договору підряду №
14-18-199/814 від 12.10.2009 року, укладеного між
Первісним Замовником та Підрядником
(п.1.1. додаткової угоди).

Пунктом 1.2 додаткової угоди № 3/730 від
01.09.2010 року Первісний Замовник та
Підрядник підтвердили, що на дату
укладення даної додаткової угоди на
виконання договору підряду № 14-18-199/814
від 12.10.2009 року Первісний Замовник
сплатив Підряднику 460 568 грн. 36 грн.

Розділом другим сторони передбачили
обов'язки сторін.

Так, Первісний Замовник зобов'язується
протягом 60-ти днів з дати підписання
даної додаткової угоди передати Новому
Замовнику всю інформацію і
документацію, яка засвідчує права та
обов'язки, що передаються (п.1.2
додаткової угоди).

Новий Замовник зобов'язується
відшкодувати Первісному Замовнику
понесені витрати за Договором підряду
№ 14-18-199/814 від 12.10.2009 року в сумі 460 568 грн.
36 коп. до 31 грудня 2010 року.

Із матеріалів справи слідує, що свої
зобов'язання за додатковою угодою
№ 3/730 від 01.09.2010
року відповідач (Новий Замовник) щодо
сплати коштів позивачу (Первісному
Замовнику) в сумі 460 568 грн. 36 коп. не
виконав, коштів не сплатив,
обґрунтованих заперечень (пояснень)
щодо причин не виконання взятого
зобов'язання не надав.

Факт несплати відповідачем позивачу
коштів в сумі 460 568 грн. 36 коп. за період з
01.09.2010 року по 29.01.2014 року також
стверджується довідкою банку
№ 7487-28.1-165366
від 30.01.2014 року наданою ПАТ "Альфа-Банк"
(а.с.67, т.1).

Так як, відповідач не виконав належним
чином свого зобов'язання по сплаті
коштів в сумі 460 568 грн. 36 коп., позивач
змушений був звернутись з даним
позовом до суду.

З врахуванням встановлених обставин
суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України
вказує, що цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки,
й серед підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, передбачає
договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського
кодексу України, господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
із господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідносини, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку. Таке
ж положення містить і ст.173
Господарського кодексу України, в якій
зазначено, що господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

За договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові (ч. 1,2 ст. 837 ЦК України).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих Кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України, ч.7 ст.193
Господарського кодексу України).

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 2.2 додаткової угоди №
3/730 від 01.09.2010 року до договору підряду
№ 14-18-199/814 від 12.10.2009 року Новий Замовник
зобов'язаний був відшкодувати
Первісному Замовнику понесені витрати
за Договором підряду № 14-18-199/814 від
12.10.2009 року в сумі 460 568 грн. 36 коп. до 31
грудня 2010 року.

Як свідчать матеріали справи,
відповідач не виконав свого обов'язку
перед позивачем по сплаті коштів в сумі
460 568 грн. 36 коп. в строк до 31 грудня 2010
року.

Слід зазначити, що на час звернення
позивача до суду з позовною заявою
Договір підряду № 14-18-199/814 від 12.10.2009
року , додаткові договори № 1/815,
№ 2/827 та № 3/162/236 від
13.10.2009 року, а також Додаткова угода №
3/730 від 01.09.2010 року до договору підряду
№ 14-18-199/814 від 12.10.2009 року не визнані
недійсними повністю чи в їх частині
відповідно до положень законодавства.

В силу ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Згідно з нормами чинного законодавства
неправомірними мають вважатися такі
правочини, які за своїм змістом, формою
чи іншими елементами в імперативній
формі визнаються законом недійсними з
моменту їх вчинення (нікчемні
правочини). Нікчемними, зокрема, є
правочини щодо забезпечення
зобов'язань, вчинені без додержання
письмової форми (ст.547 ЦК), правочини,
вчинені з порушенням вимог закону про
нотаріальне посвідчення (ст. 220 ЦК).
Також неправомірними можуть вважатись
ті правочини, недійсність яких
встановлюється судом на вимогу
заінтересованої особи у встановлених
законом випадках (оспорювані
правочини). Такими, зокрема, є
правочини, вчинені малолітніми та
неповнолітніми особами за межами
їхньої цивільної дієздатності (статті
221 - 222 ЦК), недієздатними особами (ст. 227
ЦК), під впливом помилки, обману чи
насильства (статті 229 - 231).

Матеріали справи свідчать про
відсутність доказів визнання
вищевказаних договору та додаткових
договорів і угод недійсними чи то не
укладеними.

Згідно ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має
право вимагати доказів того, що
обов'язок виконується належним
боржником або виконання приймається
належним кредитором чи уповноваженою
на це особою, і несе ризик наслідків
непред'явлення такої вимоги.

Стаття 610 цього ж Кодексу передбачає, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.614 ЦК України
особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Частиною1 статті 625 ЦК України
встановлено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Станом на день розгляду справи в суді,
відповідач не надав доказів виконання
зобов'язання щодо сплати позивачу
коштів передбачених п.2.2 Додаткової
угоди № 3/730
від 01.09.2010 року до договору підряду №
14-18-199/814 від 12.10.2009 року або
обґрунтованих заперечень щодо
заявленого позову.

Виходячи з встановлених обставин
справи та наведених вище законодавчих
приписів, суд вважає вимогу позивача
про стягнення боргу в розмірі 460 568 грн.
36 коп. правомірною та обґрунтованою, з
огляду на що задовольняє її в повному
обсязі.

Заперечення третьої особи щодо
стягнення суми основного боргу
оцінюються судом критично, оскільки
сторонами станом на 01.09.2010 року
трьохсторонньою додатковою угодою №
3/730 від 01.09.2010 року до договору підряду
№ 14-18-199/814 від 12.10.2009 року зафіксовано
суму коштів, яку відповідач, як Новий
Замовник повинен сплатити позивачу, як
Первісному Замовнику за додатковою
угодою в строк до 31.12.2010 року.

Фіксування в додатковій угоді від
01.09.2010 року зазначеного розміру боргу
ніяким чином не порушує і не впливає на
права третьої особи щодо спірних
правовідносин позаяк остання може
висунути свої заперечення щодо розміру
боргу в разі надходження до нього
вимоги нового кредитора, яким
являється ТОВ "Ялтушків" з урахуванням
приписів ст.518 України.

Окрім того суд зауважує, що при
розгляді вказаної справи з метою
встановлення об'єктивної істини що
факту виконання третьою особою робіт
та поставки товару позивачу на суму 372
955,63 грн. на момент укладення додаткової
угоди № 3/730 від 01.09.2010 року до договору
підряду № 14-18-199/814 від 12.10.2009 року судом
призначалась судова технічна
експертиза для встановлення дати
виготовлення актів виконаних робіт від
25.05.2010 року та видаткової накладної від
16.11.2009 року № 84.

Однак як вказувалось вище, як позивач
так і третя особа відмовились від
оплати експертизи та знищення наданих
для проведення експертизи оригіналів
документів.

Також судом розглянуто вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача
19 988 грн. 67 коп. інфляційних втрат за
період з 01.01.2011 року по 30.11.2013 рік
відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України та 41
148 грн. 31 коп. - 3 % річних за період з
01.01.2011 року по 22.12.2013 року відповідно до
ч.2 ст.625 ЦК України, за результатами
чого суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином суд вважає, що вимоги щодо
стягнення 3 % річних та інфляційних
втрат є правомірними, оскільки
відповідають умовам укладеного
договору та чинного законодавства.

При перевірці правильності розрахунку
3 % річних та інфляційних втрат судом
отримано більші значення ніж вказав
позивач (20 010,32 грн. інфляційних втрат та
41 149,92 грн. 3 %
річних), а тому за відсутності заяв про
збільшення розміру позовних вимог
вказані вимоги задовольняються у
заявлених позивачем розмірах.

Як визначає ст.32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Відповідно до ст.ст.33, 34, 43
Господарського процесуального кодексу
України докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення для господарського суду не
є обов'язковим. Обов'язок доказування
та подання доказів розподіляється між
сторонами, виходячи з того, хто
посилається на юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги і
заперечення.

Всупереч наведеним вище нормам та
вимогам ухвали суду відповідач не
подав до суду будь-яких належних та
допустимих доказів в спростування
позовних вимог позивача щодо стягнення
боргу, 3 % річних та інфляційних втрат.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про задоволення позову в повному
обсязі.

Витрати на судовий збір підлягають
віднесенню на відповідача відповідно
до ст.49 ГПК України.

12.05.2014 року в судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 42, 43, 44,
48, 49, 82, 84, 85, 87, 115, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ялтушків",
вул.Селекційна, 4, с.Черешневе, Барський
район, Вінницька область, 23021
(ідентифікаційний код - 36318491) на користь
Державного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Украгролізинг", вул.Мечникова, 16А,
м.Київ, 01601 (ідентифікаційний код - 30401456)
- 460 568 грн. 36 коп. - боргу, 19 988 грн. 67 коп. -
інфляційних втрат, 41 148 грн. 31 коп. - 3 %
річних, 10 434 грн. 11 коп. - відшкодування
витрат пов'язаних зі сплатою судового
збору.

3. Видати наказ в день набрання рішенням
законної сили.

4. Копію рішення надіслати відповідачу
та третій особі рекомендованим листом
з поштовим повідомленням про вручення
поштової кореспонденції.

Повне рішення складено 19 травня 2014 р.

Суддя Банасько
О.О.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи.

2 - відповідачу - вул.Селекційна, 4,
с.Черешневе, Барський район, Вінницька
область, 23021.

3 - третій особі - с.Черешневе, Барський
район, Вінницька область, 23021.