ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.05.2014
Справа № 905/1211/14

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Демідової П.В.

При секретарі судового засідання
Самойловій К.Є.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
„Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгово-будівельна
компанія "Апіс", м. Донецьк

про зобов'язання визнати вимоги зі
сплати заборгованості, яка станом на
03.09.2013р. складає 2 726 059,30 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: Кахраманов Р.Н. за
довіреністю.

Від відповідача: не з'явився.

Суд перебував в нарадчій кімнаті

06.05.2014р. з 11.10 год. по 11.15 год.

Суть справи:

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк „Приватбанк", м.
Дніпропетровськ звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгово-будівельна
компанія "Апіс", м. Донецьк про
зобов'язання визнати вимоги зі сплати
заборгованості, яка станом на 03.09.2013р.
складає 2 726 059,30 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на
неправомірність ухилення відповідача
від визнання його вимог про стягнення
заборгованості в сумі 2 726 059,30 грн. у
процедурі ліквідації.

Ухвалою суду від 26.02.2014р. за вказаним
позовом порушено провадження по справі
№905/1211/14.

За клопотанням позивача ухвалою суду
від 22.04.2014р. строк розгляду справи
№905/1211/14 продовжено на 15 днів у
відповідності до вимог ст. 69 ГПК
України.

Представник позивача в судове
засідання 06.05.2014р. підтримав заявлені
позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача в жодне судове
засідання не з'явився.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців АД №065701,
станом на 06.03.2014р. Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Торгово-будівельна компанія «Апіс»
зареєстровано за адресою: 83001, м.
Донецьк, пр. Ілліча, 3. Аналогічні
відомості щодо місцезнаходження
відповідача містяться у позовній
заяві.

За змістом ч.3 п.3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011р. „Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Враховуючи вищевикладене та беручи до
уваги наявні в матеріалах справи
поштові відправлення №№34785350, 35186239,
35472401, надіслані на адресу реєстрації
відповідача та повернуті органом
поштового зв'язку з відміткою «за
зазначеною адресою не проживає», суд
робить висновок про належне виконання
обов'язку його повідомити про час та
місце розгляду справи №905/1211/14.

За змістом правової позиції Вищого
господарського суду України,
викладеної в п.3.9.2 постанови №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору. При цьому неявка у
судове засідання однієї з сторін,
належним чином повідомленої про час і
місце цього засідання, не перешкоджає
такому переходові до розгляду позовних
вимог, якщо у господарського суду
відсутні підстави для відкладення
розгляду справи, передбачені частиною
першою статті 77 ГПК України (п.3.12
постанови).

Оскільки у матеріалах справи достатньо
документів, які мають значення для
правильного вирішення спору, справа
розглядається відповідно до ст.75
Господарського процесуального кодексу
України без явки відповідача за
наявними в ній матеріалами.

Перед початком розгляду справи по суті
представника позивача було
ознайомлено з правами та обов'язками,
передбаченими ст.22 ГПК України. Судом,
відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України,
складено протокол, який долучено до
матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129
Конституції України, ст.ст.42,43 ГПК, ст. 33
ГПК України основними засадами
судочинства є рівність усіх учасників
судового процесу перед законом та
судом, змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ст.34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
За приписами ст.43 ГПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд -

Встановив:

20 травня 2008р. між Приватбанком (далі -
банк) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торгово-будівельна
компанія "Апіс" (далі - клієнт) укладено
договір №VO-030 про надання
овердрафтового кредиту, відповідно до
п.1.1 якого банк за наявності вільних
грошових ресурсів зобов'язується
здійснювати овердрафтові
обслуговування клієнта, що полягає у
проведенні його платежів понад залишку
коштів на поточному рахунку клієнта
№4368, відкритому в банку, за
рахунок кредитних коштів в межах
ліміту, встановленого згідно з п.1.3,
шляхом дебатування поточного рахунку,
внаслідок чого утворюється дебетове
сальдо.

Істотними умовами укладеного між
сторонами договору є наступні:

- ліміт кредитування - 740 000,00 грн.;

- строк проведення платежів - 19.05.2009р.;

- період безперервного користування
кредитом - не більше 30 днів;

- для розрахунку відсотків за
користування кредитом встановлюється
диференційованою ставка, яка залежить
від строку існування непогашеного
залишку за кредитом: протягом 1-3 днів -
18%, протягом 4-7 днів - 20%, протягом 8-15 днів
- 22%, протягом 16-30 днів - 23%; при порушенні
клієнтом будь-якого із зобов'язань з
погашення кредиту клієнт сплачує банку
відсотки в розмірі 46% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості;
проценти, що не сплачені після
закінчення періоду безперервного
користування кредитом, вважаються
простроченими (п.4.3)

- клієнт сплачує банку винагороду за
кредитне обслуговування в розмірі 0,17%
щомісячно від встановленого ліміту на
цілі, відмінні від сплати страхових
внесків, в поточну дату сплати
процентів, у гривні.

За порушення клієнтом будь-якого зі
зобов'язань: по сплаті відсотків за
користування кредитом, строків
повернення кредиту, винагороди, клієнт
сплачує банку за кожний випадок пеню в
розмірі 0,2% відсотки від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочки, але не більше подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який
сплачується пеня. Нарахування
неустойки здійснюється протягом 3
років з дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконано. (п.п.5.1,
5.4 договору).

Договір вступає в силу (за винятком п.4.4)
набирає сили з моменту надання
клієнтом розрахунковим документів на
використання кредиту в межах
зазначених в них сум, і діє в обсязі
перерахованих коштів до повного
виконання зобов'язань сторонами за цим
договором (п.6.1 договору).

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України (далі - ГК України),
ст.ст.525,526 ЦК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом.

За відомостями витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців АД №065701 від
06.03.2014р., 20.05.2013р. зареєстровано
відомості щодо припинення відповідача
на підставі рішення Донецького
окружного адміністративного суду по
справі №2а/0570/9257/2012.

Відповідно до ч.ч.2-3 ст.60 Господарського
кодексу України, орган (особа), який
прийняв рішення про ліквідацію
суб'єкта господарювання, встановлює
порядок та визначає строки проведення
ліквідації, а також строк для заяви
претензій кредиторами, що не може бути
меншим, ніж два місяці з дня оголошення
про ліквідацію. Ліквідаційна комісія
або інший орган, який проводить
ліквідацію суб'єкта господарювання,
вміщує в друкованих органах відповідно
до закону повідомлення про його
ліквідацію та про порядок і строки
заяви кредиторами претензій, а явних
(відомих) кредиторів повідомляє
персонально у письмовій формі у
встановлені цим Кодексом чи
спеціальним законом строки.

Відповідачем не надано належних
доказів виконання встановленого
законом обов'язку оприлюднити у
спеціалізованому друкованому ЗМІ
відомостей щодо припинення діяльності
та строку для заявлення кредиторами.

Проте, позивач звернувся до нього з
заявою від 05.09.2013р. про визнання
кредиторських вимог щодо стягнення
заборгованості за період з 20.05.2008р. по
03.09.2013р. в сумі 2 726 059,30 грн., яка
складається з заборгованості за
кредитом в сумі 686 693,42 грн.,
заборгованості за відсотками в сумі 1 093
665,07 грн. та пені в сумі 945 700,81 грн.
Аналогічні за змістом вимоги викладено
в заяві від 12.09.2013р.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 ЦК України у
разі відмови ліквідаційної комісії у
задоволенні вимог кредитора або
ухилення від їх розгляду кредитор має
право протягом місяця з дати, коли він
дізнався або мав дізнатися про таку
відмову звернутися до суду із позовом
до ліквідаційної комісії. За рішенням
суду вимоги кредитора можуть бути
задоволені за рахунок майна, що
залишилося після ліквідації юридичної
особи.

Проте, відповідачем не доведено
належними доказами дотримання
встановленої законом процедури
розгляду кредиторських вимог.
Натомість, незважаючи на надіслання
вищевказаної заяви на юридичну адресу
відповідача, її залишено без відповіді
та задоволення, що стало підставою для
звернення Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до господарського суду з
позовною заявою від 18.02.2014р.

Як зазначає позивач та не спростовує
відповідач, станом на 03.09.2013р. у
відповідача наявна заборгованість за
договором №VO-030 про надання
овердрафтового кредиту від 20.05.2008р., яка
складається з заборгованості за
кредитом в сумі 686 693,42 грн.,
заборгованості за відсотками в сумі 1 093
665,07 грн. На вимогу суду позивачем до
матеріалів справи № 905/1211/14 надані
документи первинного бухгалтерського
обліку (виписки з відповідних рахунків
другого класу Плану рахунків
бухгалтерського обліку банків
України), з яких вбачається, що
заборгованість за кредитом в сумі 686
693,42 грн. та заборгованість за
відсотками в сумі 478 205,66 грн. банком
списано з балансу за рахунок
спеціального резерву 26.03.2012р. та 30.06.2010р.
відповідно, у зв'язку з чим в подальшому
заборгованість за договором №VO-030 від
20.05.2008р. обліковувалась поза балансом
банку.

Відповідно до п.7 Порядку відшкодування
банками України безнадійної
заборгованості за рахунок резерву,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України №172 від
01.06.2012р., відшкодування (списання) за
рахунок резерву безнадійної
заборгованості не є підставою для
припинення вимог банку до
позичальника/контрагента.

Крім того, позивачем на підставі п.п.5.1,
5.4 нараховано пеню за прострочення
виконання відповідачем взятих на себе
грошових зобов'язань за договором №VO-030
про надання овердрафтового кредиту від
20.05.2008р. загальною сумою 945 700,81 грн.
станом на 03.09.2013р.

Проаналізувавши наданий позивачем
розрахунок пені, судом встановлено, що
відповідачем не взяті до уваги
узгоджене в договорі обмеження строку
нарахування пені трьома роками, у
зв'язку з чим правомірними є вимоги про
стягнення пені за кредитом в сумі 392 542,05
грн. та пені за відсотками в сумі 449 365,00
грн., що з урахуванням її часткової
сплати в сумі 5 026,26 грн. становить 836 880,79
грн.

За приписами ч.5 ст.112 ЦК України, вимоги
кредиторів, які не визнані
ліквідаційною комісією, якщо кредитор
у місячний строк після одержання
повідомлення про повну або часткову
відмову у визнанні його вимог не
звертався до суду з позовом, вимоги, у
задоволенні яких за рішенням суду
кредиторові відмовлено, а також вимоги,
які не задоволені через відсутність
майна юридичної особи, що ліквідується,
вважаються погашеними.

Виходячи зі змісту наведеної норми,
закон не визначає в якості підстави для
визнання погашеними вимог кредитора,
від визнання яких боржник ухиляється,
заявлених після сплину строку,
встановленого ч.3 ст.112 ЦК України.

З огляду на наведені обставини, суд
кваліфікує як протиправне ухилення
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгово-будівельна
компанія "Апіс" від визнання
кредиторських вимог ПАТ КБ
«Приватбанк» про стягнення
заборгованості за договором №VO-030 про
надання овердрафтового кредиту від
20.05.2008р., яка складається з
заборгованості за кредитом в сумі 686
693,42 грн., заборгованості за відсотками
в сумі 1 093 665,07 грн. та пені в сумі 836 880,79
грн., тому задовольняє в обґрунтованій
частині позовні вимоги, зобов'язуючи
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торгово-будівельна
компанія "Апіс" визнати вимоги
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» про
стягнення заборгованості у
вищевказаному розмірі.

За приписами ст.49 ГПК України, судовий
збір покладається на сторін
пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.129
Конституції України, ст.ст.16, 50-1, 525, 526
Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України, ст.ст.1,
4, 22, 33-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк „Приватбанк", м.Дніпропетровськ
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгово-будівельна
компанія "Апіс", м. Донецьк про
зобов'язання визнати вимоги зі сплати
заборгованості, яка станом на 03.09.2013р.
складає 2 726 059,30 грн. - задовольнити
частково.

Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торгово-будівельна
компанія "Апіс" (83001, м. Донецьк, пр.
Ілліча, 3, ) визнати вимоги
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ) про стягнення
заборгованості за договором №VO-030 про
надання овердрафтового кредиту від
20.05.2008р., яка складається з
заборгованості за кредитом в сумі 686
693,42 грн., заборгованості за відсотками
в сумі 1 093 665,07 грн. та пені в сумі 836 880,79
грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгово-будівельна
компанія "Апіс" (83001, м. Донецьк, пр.
Ілліча, 3, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ) судовий збір в
сумі 1 169,38 грн.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

У судовому засіданні 06.05.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення. Повний текст рішення за
правилами ст.ст.84-85 ГПК України
підписано 07.05.2014р.

Суддя
П.В. Демідова