ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.05.14р. Справа № 904/1753/14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДНІПРОТРАКТОР",
м.Дніпропетровськ

до Сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ-3",
Дніпропетровська обл., с.Январське

про стягнення 21 287,55 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

Секретар судового засідання Завалєй
Я.О.

Представники:

від позивача: Голубенко Н.Л.,
представник за довіреністю №б/н від
19.03.14р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дніпротрактор"
(далі-позивач) звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Союз-3"
(далі - відповідач) про стягнення 21 287,55
грн.

Позивач обґрунтовує свої вимоги
невиконанням відповідачем зобов'язань
за договором поставки товарів на
умовах відстрочки оплати № 22/01-19-1 від
22.01.2013 року, в частині повного та
своєчасного розрахунку за поставлений
товар.

Ухвалою господарського суду від 20.03.14р.
порушено провадження у справі №904/1753/14,
прийнято позовну заяву до розгляду та
судове засідання призначено на 15.04.14р.

Ухвалою господарського суду від 15.04.14р.
відкладено розгляд справи на 06.05.14р.

06.05.14р. у судовому засіданні
повноважний представник позивача
заявлені позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх у повному
обсязі. Крім того, повноважний
представник позивача надав для огляду
суду всі оригінали первинних
документів на підставі яких виник спір,
а для долучення до матеріалів справи
докази повідомлення відповідача про
день, час та місце розгляду справи.

В свою чергу, повноважний представник
відповідача у судове засідання не
з'явився, відзив на позов та інші
витребувані документи до суду не надав,
але до суду від відповідача надійшло
клопотання (факс) про відкладення
розгляду справи у зв'язку з участю
повноважного представника відповідача
в іншому судовому засіданні.

Повноважний представник позивача
наполягав на розгляді спору по суті в
даному судовому засіданні без участі
повноважного представника відповідача
за наявними в ній матеріалами справи.

Господарський суд вважає за можливе
розглянути справу в даному судовому
засідання без участі повноважного
представника відповідача за наявними в
ній матеріалами справи, оскільки:

По-перше, відповідач не обмежений у
виборі осіб, котрі будуть здійснювати
його представництво в господарському
суді.

По-друге, у відповідача було достатньо
часу для надання суду відзиву на
позовну заяву та інших витребуваних
судом документів.

По-третє, відповідач до свого
клопотання про відкладення розгляду
справи не додав жодних доказів в
обґрунтування неможливості
забезпечення явки свого повноважного
представника.

В судовому засіданні 06.05.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення згідно зі ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, дослідивши
подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.01.14р. між позивачем та відповідачем
укладено договір поставки товарів на
умовах відстрочки оплати № 22/01-19-1 (далі
- Договір поставки), відповідно до умов
п.1.1. якого за цим договором позивач
зобов'язується передати відповідачеві
товар згідно з накладною, що є
невід'ємною частиною чинного Договору.
Відповідач зобов'язується прийняти та
оплатити отриманий товар.

В п.1.2. Договору поставки зазначено про
те, що за цим договором позивач
зобов'язується надати відповідачеві
товарний кредит у сумі не більше 30 000
грн. для придбання товарів у позивача
на термін не більше 30 календарних днів.

Відповідно до п.1.3. Договору поставки
термін оплати починає обчислюватися з
наступного дня після дня отримання
товару. Термін обчислюється для кожної
партії товару окремо (під партією
товару розуміється товар, отриманий по
одній накладній).

Пунктом 3.1. Договору поставки
передбачено, що відповідач за чинним
Договором, зобов'язаний здійснити
розрахунки з позивачем у розмірі
вартості отриманого товару.

Як зазначено у п. 3.3. Договору поставки,
ціни на товар, що одержується за цим
Договором, визначені в накладних, які є
невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно з п.3.4. Договору поставки
відповідач зобов'язується оплатити
вартість отриманого товару у термін 30
днів, з дати отримання товару за
накладною, шляхом перерахування на
поточний рахунок/внесення коштів до
каси позивача.

Договір набирає чинності в момент його
підписання і діє до 31.12.13р. Термін дії
договору може бути продовжений шляхом
підписання сторонами додаткової угоди
(п. 5.1. Договору поставки).

На виконання умов вищезазначеного
Договору поставки, позивачем було
поставлено відповідачеві товар на
загальну суму 21 287,55 грн., що
підтверджують видаткові накладні:

- № 5748/19 від 16.07.13р. на загальну суму 2 979,00
грн. (а.с. 9);

- № 6368/19 від 31.07.13р. на загальну суму 2 925,00
грн. (а.с. 10);

- № 6514/19 від 06.08.13р. на загальну суму 660,00
грн. (а.с. 11);

- № 6763/19 від 13.08.13р. на загальну суму 396,00
грн. (а.с. 12);

- № 6918/19 від 19.08.13р. на загальну суму 2 520,00
грн. (а.с. 13);

- № 7157/19 від 23.08.13р. на загальну суму 732,00
грн. (а.с. 14);

- № 7803/19 від 11.09.13р. на загальну суму 3 450,00
грн. (а.с. 15);

- № 7906/19 від 16.09.13р. на загальну суму 1 611,00
грн. (а.с. 16);

- № 8236/19 від 23.09.13р. на загальну суму 1 107,00
грн. (а.с. 17);

- № 8437/19 від 27.09.13р. на загальну суму 1 287,75
грн. (а.с. 18);

- № 8731/19 від 04.10.13р. на загальну суму 3 619,80
грн. (а.с. 19).

Як зазначає позивач, відповідачем не
було оплачено у передбачені строки
поставлений позивачем товар.

Позивач звертає увагу суду, що між
сторонами було проведено звірку
взаєморозрахунків, відповідно до умов
якої відповідач визнав існуючу
заборгованість перед позивачем станом
на 01.01.14р. у розмірі 21 287,55 грн., що
підтверджує Акт звірки
взаєморозрахунків від 01.01.14р.(а.с.27).

Крім того, позивач зазначає про те, що
попередні поставки відповідачем були
оплачені у повному обсязі, що
підтверджується випискою з банку (а.с.
20-26).

Враховуючи вищевикладене, позивач
просить стягнути з відповідача
заборгованість за поставлений товар у
розмірі 21 287,55 грн.

В свою чергу, відповідач доказів
належного виконання своїх зобов'язань
по вищезазначеному Договору поставки
на момент розгляду спору до
господарського суду не надав. Крім
того, відповідач не скористався
наданим йому правом на судовий захист,
наведених позивачем обставин не
спростував.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, оцінивши надані
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Згідно з ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Статтею 266 Господарського кодексу
України передбачено, що предметом
поставки є визначені родовими ознаками
продукція, вироби з найменуванням,
зазначеним у стандартах, технічних
умовах, документації до зразків
(еталонів), прейскурантах чи
товарознавчих довідниках. Предметом
поставки можуть бути також продукція,
вироби, визначені індивідуальними
ознаками. Загальна кількість товарів,
що підлягають поставці, їх часткове
співвідношення (асортимент, сортамент,
номенклатура) за сортами, групами,
підгрупами, видами, марками, типами,
розмірами визначаються специфікацією
за згодою сторін, якщо інше не
передбачено законом.

Згідно з ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Частиною 2 статті 218 Господарського
кодексу України передбачено, що
учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу
України у разі прострочення сплати за
товар продавець має право вимагати
сплати товару.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивач свої обов'язки по Договору
поставки виконав належним чином, а саме
позивач поставив відповідачу товар на
загальну суму 21 287,55 грн., а відповідач в
свою чергу прийняв товар без будь-яких
зауважень, що підтверджують видаткові
накладні (а.с.9-19).

Крім того, господарський суд бере до
уваги, що між сторонами було проведено
звірку взаєморозрахунків, відповідно
до умов якої відповідач визнав існуючу
заборгованість перед позивачем станом
на 01.01.14р. у розмірі 21 287,55 грн., що
підтверджує Акт звірки
взаєморозрахунків від 01.01.14р.(а.с.27).
Зазначений акт також був підписаний
відповідачем та скріплений печаткою
підприємства без будь-яких зауважень.

Враховуючи вищезазначені норми
чинного законодавства України, умови
Договору поставки та обставини справи,
господарський суд вважає вимоги
позивача обґрунтованими та доведеними,
у зв'язку з чим підлягають задоволенню
у повному обсязі, оскільки зобов'язання
повинні виконуватись належним чином та
в установлені строки.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 599, 610, 612, 692
Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174,
193, 265, 266 Господарського кодексу
України, ст. ст. 4, 32-34, 43-44, 49, 75, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальності "Союз-3" (53623,
Дніпропетровська область, Покровський
район, с. Январське, вул. Центральна,
буд. 40А, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпротрактор" (49051,
м.Дніпропетровськ, вул. Журналістів,
буд. 5-а, ) заборгованість
за поставлений товар у розмірі 21 287,55
грн. (двадцять одна тисяча двісті
вісімдесят сім грн. 55 коп.), витрати по
сплаті судового збору у розмірі 1827,00
грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім
грн. 00 коп.)

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Н.Е. Петренко Повне рішення
складено 06.05.14р.