м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/3937/14 08.04.14

За позовом приватного
акціонерного товариства "Страхове
товариство "Іллічівське"

до приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Україна"

про відшкодування шкоди в
порядку регресу в розмірі 17 750,47 грн.

Суддя Удалова О.Г.

Представники сторін:

від позивача Чекалов А.В. (за
довіреністю)

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
"Страхове товариство "Іллічівське"
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Україна" про відшкодування
шкоди в порядку регресу в розмірі 17 750,47
грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Українська
страхова група", на підставі договору
добровільного страхування наземних
транспортних засобів № ЦО-05-1-002323 від
29.10.2012 р., внаслідок настання страхової
події - дорожньо-транспортної пригоди,
виплачено страхове відшкодування, а
тому позивачем відповідно до положень
ст. 27 Закону України "Про страхування"
та ст.ст. 993, 1191 ЦК України отримано
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Оскільки цивільна відповідальність
власника транспортного засобу, з вини
якого трапилась ДТП, що
підтверджується постановою суду, була
застрахована приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія
"Україна", позивачем було направлено
останньому заяву про виплату
страхового відшкодування в порядку
регресу. Враховуючи, що відповідачем не
відшкодована заявлена сума, позивач
просить стягнути з відповідача шкоду в
розмірі 17 750,47 грн. у судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 13.03.2014 р. порушено провадження у
справі № 910/3937/14 та призначено до
розгляду на 08.04.2014 р.

27.03.2014 р. через канцелярію суду з
Моторного (транспортного) страхового
бюро України надійшла відповідь на
судовий запит з інформацією про
розміри страхового покриття.

У судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримав та просив суд їх
задовольнити.

Відповідач у судове засідання свого
представника не направив та відзиву на
позовну заяву не надав.

Враховуючи викладене, суд в порядку ст.
75 Господарського процесуального
кодексу України може розглянути справу
за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи та вирішення спору
по суті, суд встановив:

29.10.2012 р. між приватним акціонерним
товариством "Страхове товариство
"Іллічівське" (далі - страховик) та
ОСОБА_2 (далі - страхувальник) було
укладено Договір добровільного
страхування наземних транспортним
засобів № ЦО-05-1-002323. Вищевказаним
договором застраховано майнові
інтереси страхувальника з володіння,
користування, розпорядження
транспортним засобом автомобілем
марки Suzuki, державний номерний знак
НОМЕР_1.

02.08.2013 р. ОСОБА_3, керуючи автомобілем
МАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2, в
м. Києві скоїв ДТП за участю автомобіля
Suzuki, державний номерний знак НОМЕР_1.
Внаслідок ДТП автомобілі отримали
механічні пошкодження.

Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 29.08.2013 р. ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого п. 10.1
Правил дорожнього руху України, ст. 124
КУпАП, та накладено на останнього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 340 грн.

На підставі звіту № 618 від 08.08.2013 р. з
визначення вартості матеріального
збитку було складено страховий акт та
розрахунок суми страхового
відшкодування.

На виконання умов Договору № ЦО-05-1-002323
позивач здійснив виплату страхового
відшкодування в розмірі 17 750,47 грн. на
рахунок станції сервісного
обслуговування - товариства з
обмеженою відповідальністю "Автосоюз",
що підтверджується платіжним
дорученням № 7718 від 30.08.2013 р.

Згідно зі статтею 993 Цивільного кодексу
України та статтею 27 Закону України
"Про страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Позивач, здійснивши виплату страхового
відшкодування, набув право вимоги до
відповідальної за заподіяні збитки
особи.

Як вбачається з матеріалів справи,
цивільно-правова відповідальність
винної особи на момент скоєння ДТП була
застрахована приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія
"Україна" згідно з полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АЕ/0061694.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у разі
настання страхового випадку страховик
у межах страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, на підставі
вищезазначених норм та у зв'язку з
укладенням полісу АЕ/0061694 відповідач
прийняв на себе обов'язок
відшкодовувати шкоду, заподіяну
страхувальнику внаслідок експлуатації
автомобіля МАЗ, державний номерний
знак НОМЕР_2.

12.11.2013 р. позивач звернувся до
відповідача з заявою № 6058/426 ІЛ про
виплату страхового відшкодування в
порядку регресу в сумі 17 775,47 грн., проте
відповідач вказану суму не
перерахував.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов
висновку позовні вимоги задовольнити
частково з наступних підстав.

Позивачем заявлено до відшкодування
матеріальну шкоду в розмірі 17 750,47 грн.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні" процедури оцінки майна
встановлюються нормативно-правовими
актами з оцінки майна. У випадках
проведення незалежної оцінки майна
складається звіт про оцінку майна. У
випадках самостійного проведення
оцінки майна органом державної влади
або органом місцевого самоврядування
складається акт оцінки майна. Вимоги до
звітів про оцінку майна та актів оцінки
майна встановлюються відповідно до
статті 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
"Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні" оцінка майна проводиться у
випадках, встановлених законодавством
України, міжнародними угодами, на
підставі договору, а також на вимогу
однієї з сторін угоди та за згодою
сторін.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні" проведення оцінки майна є
обов'язковим у випадках необхідності
визначення збитків або розміру
відшкодування у випадках, встановлених
законом.

Позивачем було замовлено у товариства
з обмеженою відповідальністю
"Сальватор" проведення оцінки
пошкодженого автомобіля Suzuki.

Відповідно до звіту № 618 про визначення
вартості матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу Suzuki, державний номерний знак
НОМЕР_1, вартість матеріального збитку
склала 22 473,50 грн.

Статтею 12 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлюється, що розмір
франшизи при відшкодуванні шкоди,
заподіяної майну потерпілих,
встановлюється при укладанні договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності і
не може перевищувати 2 відсотки від
страхової суми, в межах якого
відшкодовується збиток, заподіяний
майну потерпілих.

Згідно з полісом № АЕ/0061694 франшиза
дорівнює 1 000,00 грн.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Таким чином, заявлені позовні вимоги
щодо стягнення відшкодування шкоди в
порядку регресу в розмірі 17 750,47 грн.
підлягають задоволенню з урахуванням
зменшення на суму франшизи 1 000,00 грн.

Оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
щодо стягнення з відповідача
відшкодування шкоди в порядку регресу
підлягають частковому задоволенню. З
відповідача підлягає стягненню сума в
розмірі 16 750,47 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 4, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Україна"
(02140, м. Київ, вул. Ревуцького, 42-Г, код
30636550) з будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення, на користь приватного
акціонерного товариства "Страхове
товариство "Іллічівське" (01033, м. Київ,
вул. Саксаганського, 38Б, код 25186738) 16 750
(шістнадцять тисяч сімсот п'ятдесят)
грн. 47 коп. основного боргу, 1 724 (одну
тисячу сімсот двадцять чотири) грн. 14
коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Повний текст рішення складено 29.04.2014 р.

Суддя
О.Г. Удалова