ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.05.2014
Справа № 905/1690/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання
Курлянскас В.Б.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго»,
м.Горлівка Донецької області, ,

до відповідача, Публічного
акціонерного товариства «Техсервіс»,
смт.Велика Новосілка
Великоновосілківського району
Донецької області, ,

про стягнення 18 884,05 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: Лю-Хан-Чі О.О. - за
довіреністю;

від відповідача: не з'явився, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство «ДТЕК Донецькобленерго»,
м.Горлівка Донецької області,
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до
відповідача, Публічного акціонерного
товариства «Техсервіс», смт.Велика
Новосілка Великоновосілківського
району Донецької області, про
стягнення 18 884,05 грн., у тому числі 16311,78
грн. суми боргу за активну
електроенергію, спожиту за період
жовтень - грудень 2013р., 684,13 грн. суми
боргу за реактивну електричну енергію,
спожиту за період жовтень, грудень 2013р.,
88,73грн. 3% річних, нарахованих з 23.10.2013р.
по 18.02.2014р. за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань по сплаті
активної електроенергії, спожитої у
жовтні - грудні 2013р., реактивної
електричної енергії, спожитої у жовтні,
грудні 2013р., 384,50грн. пені, нарахованої з
23.10.2013р. по 18.02.2014р. за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань по
оплаті активної електроенергії,
спожитої у жовтні - грудні 2013р.,
реактивної електричної енергії,
спожитої у жовтні, грудні 2013р., 4,65грн.
інфляційних витрат нарахованих у
період з 01.11.2013р. по 30.11.2013р. за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті активної та
реактивної електроенергії, спожитої у
жовтні 2013р., 1410,26грн. суми боргу за
перевищення договірної величини
електроспоживання у жовтні 2013р.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на укладання договору про
постачання електричної енергії №35 від
11.09.2007р. із відповідачем, неналежне
виконання останнім за ним своїх
зобов'язань з оплати вартості активної
електроенергії по рахункам за
жовтень-грудень 2013р. та реактивної
електроенергії по рахункам за жовтень,
грудень 2013р., внаслідок чого утворилась
заборгованість та виникли підстави для
нарахування пені, 3% річних,
інфляційних, а також у зв'язку з
перевищенням відповідачем договірної
величини електроспоживання у жовтні
2013р. виникли підстави для нарахування
суми боргу у розмірі 1 410,26 грн.

На підтвердження викладених обставин
позивачем надано розрахунок заявлених
позовних вимог, у копіях: договір про
постачання електричної енергії №35 від
11.09.2007р. із додатками №5-№8, №12 та
додатковою угодою №2 від 20.06.2012р до
нього, документи, що підтверджують
правовий статус відповідача, акти
прийняття-передавання товарної
продукції (електроенергії) за жовтень
2013р. - грудень 2013р., рахунки за активну
та реактивну електроенергію №65/35 за
жовтень 2013р. - грудень 2013р., рахунок
№65/35.151019 від 15.10.2013р. за перевищення
договірних величин електроспоживання
у жовтні 2013р., акт про споживання
активної електричної енергії понад
договірну величину за жовтень 2013р.,
банківськи виписки, платіжні доручення
№6 (№117079830) від 17.01.2014р., №7 (№120712477) від
12.02.2014р., довіреність відповідача №б/н
від 13.02.2013р., документи, що
підтверджують правовий статус
підприємства.

Нормативно свої вимоги позивач
обґрунтовує посиланням на ст.ст.509, 525,
526, 530, 625 Цивільного кодексу України,
ст.ст.67, 193, 275 Господарського кодексу
України, ст.ст.1, 2, 12, 54-56, 58
Господарського процесуального кодексу
України, ст.ст.26, 27 Закону України «Про
електроенергетику» та положення
Правил користування електричною
енергією, затверджених Постановою
Національної комісії з питань
регулювання електроенергетики України
№28 від 31.07.1996р.

09.04.2014р. через канцелярію
господарського суду Донецької області
представником позивача наданні
пояснення №51юр-1257/14 від 09.04.2014р., за
змістом яких повідомлено про
відсутність даного спору на розгляді
іншого суду та про необізнаність щодо
існування відносно відповідача
провадження по справі про банкрутство.

Разом з цим, позивачем долучено до
матеріалів справи копію акту звірки
розрахунків та доказів його надіслання
на адресу відповідача.

У судових засіданнях позивач
наполягав на задоволені позовних вимог
у повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причин неявки не
повідомив, витребувані судом документи
не представив. Про час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути спір,
відповідно до ст.75 Господарського
процесуального кодексу України, за
наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

За приписами статей 4-2, 4-3
Господарського процесуального кодексу
України, правосуддя у господарських
судах здійснюється на засадах рівності
всіх учасників судового процесу перед
законом і судом та на засадах
змагальності.

Відповідно до вимог статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Судовими доказами за
визначенням статей 32-38 Господарського
процесуального кодексу України слід
вважати документи, які можуть
підтвердити або спростувати обставини,
що мають значення для правильного
вирішення спору.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу
України, цивільні права і обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також з дій осіб, що не передбачені
актами цивільного законодавства , але
за аналогією породжують цивільні права
і обов'язки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини.

11.09.2007р. між Відкритим акціонерним
товариством «Донецькобленерго» (нині-
Публічне акціонерне товариство «ДТЕК
Донецькобленерго») (далі-Постачальник)
та Відкритим акціонерним товариством
«Техсервіс» (нині-Публічне акціонерне
товариство «Техсервіс») (далі-Споживач)
був укладений договір про постачання
електричної енергії №35, згідно з яким
Постачальник продає електричну
енергію Споживачу для забезпечення
потреб електроустановок Споживача з
приєднаною потужністю 343,15 кВт., а
Споживач оплачує Постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами даного
договору (п.1 договору).

Договір набирає чинності з дня його
підписання і укладається на строк до 31
грудня 2009р. та вважається щорічно
продовженим на наступний календарний
рік, якщо за місяць до закінчення
терміну дії договору жодною із сторін
не буде заявлено про припинення його
дії або перегляд його умов (п.9.5
договору).

Як вбачається з матеріалів справи, у
період, за який виник спір, сторони
перебували у договірних відносинах, що
ними не заперечується.

За умовами вказаного договору
Постачальник, зокрема, зобов'язався
постачати Споживачу електроенергію, як
різновид товару в обсягах, визначених
відповідно до розділу 5 та з
урахуванням умов розділу 6 Договору;
згідно з категорією струмоприймачів
Споживача відповідно до Правил
улаштування електроустановок
(далі-ПУЕ) та гарантованого рівня
надійності електропостачання на межах,
визначених додатком №2 «Акт
розмежування балансової належності
електромереж та експлуатаційної
відповідальності сторін»; із
дотриманням на межі балансової
належності Постачальника граничних
показників якості електричної енергії,
визначених державними стандартами; із
забезпеченням отримання електричної
енергії на рівні дозволеної потужності
350 кВт (п.2.2.2 договору), а Споживач
зобов'язався, зокрема, оплачувати
Постачальнику вартість електричної
енергії згідно з умовами додатків №3
«Графік зняття показів засобів обліку
електричної енергії» та №5 «Порядок
розрахунків» (п.2.3.4 договору).

Пунктом 1 додатку №5 «Порядок
розрахунків» до означеного правочину
розрахунковий період встановлений
Споживачу з 15 числа місяця до такого ж
числа наступного місяця.

Відповідно до п.7 вказаного додатку №5,
остаточний розрахунок Споживача за
електричну енергію, спожиту протягом
розрахункового періоду, здійснюється
на підставі виставленого
Постачальником електричної енергії
рахунка відповідно до даних про
фактичне споживання електричної
енергії визначеного на підставі
показів розрахункових засобів обліку
(або розрахунковим шляхом) з
урахуванням сум, що надійшли від
Споживача. За результатами
розрахункового періоду Споживачем та
Постачальником електричної енергії
визначається фактичний обсяг
поставленої споживачу електричної
енергії та оформлюється додатком №10
«Акт прийняття-передавання товарної
продукції».

Для проведення остаточного розрахунку
Споживач у термін до 3 робочих днів з
дня закінчення розрахункового періоду
повинен отримати в розрахунковому
відділі відповідного РЕМ рахунок на
оплату електричної енергії. Цей
рахунок має бути оплачений Споживачем
протягом 5 банківських днів з дня його
отримання, якщо Споживач здійснює
оплату самостійно, та 10 банківських
днів, якщо Споживач здійснює оплату
через свою головну структуру. В разі
неявки Споживача для отримання рахунку
Постачальник направляє рахунок
Споживачу рекомендованим листом. У
такому разі рахунок вважається
отриманим споживачем з дня його
відправлення.

Матеріали справи містять акти
прийняття-передавання товарної
продукції (електроенергії) з жовтня
2013р. по грудень 2013р., що підписані
сторонами та скріплені печатками.
Згідно даних актів обсяги спожитої
відповідачем електроенергії наступні:

-у жовтні 2013 року: активна
електроенергія - 6166 кВт/год на суму 7
638,94грн., реактивна електроенергія - 9308
кВт/год на суму 635,22грн.;

-у листопаді 2013 року: активна
електроенергія - 4945 кВт/год на суму 6
126,26грн.; реактивна електроенергія - 0
кВт/год на суму 0 грн.;

- у грудні 2013 року: активна
електроенергія - 8366 кВт/год на суму 10
364,47грн., реактивна електроенергія - 2022
кВт/год на суму 48,91грн.

З представлених суду доказів
вбачається, що позивачем відповідачу
виставлені рахунки за спожиту ним
енергію відповідно до Договору про
постачання електричної енергії №35 від
11.09.2007р., спожиту у визначений спірний
період.

Відповідно до ст.275 Господарського
кодексу України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.ч.6, 7 ст.276 Господарського
кодексу України розрахунки за
договорами енергопостачання
здійснюються на підставі цін (тарифів),
встановлених відповідно до вимог
закону. Оплата енергії, що
відпускається, здійснюється
відповідно до умов договору.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612
Цивільного кодексу України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й
частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України, відповідно до якої
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (ст.599
Цивільного кодексу України).

Згідно п.5.1. Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою Національної комісії з
питань регулювання електроенергетики
України № 28 від 31.07.1996 р. (далі - ПКЕЕ)
договір про постачання електричної
енергії є основним документом, який
регулює відносини між постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом, що здійснює свою діяльність на
закріпленій території, і споживачем та
визначає зміст правових відносин, прав
та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без
договору не допускається.

За умовами п. 6.1. ПКЕЕ, розрахунки
споживача за використану електричну
енергію здійснюються за розрахунковий
період відповідно до умов договору.
Розрахунковий період становить один
місяць, за винятком випадку,
передбаченого пунктом 6.8 цих Правил.
Обсяги електричної енергії, які
підлягають оплаті, мають визначатися
відповідно до даних розрахункового
обліку електричної енергії про її
фактичне споживання за винятком
випадків, передбачених цими Правилами.

Положеннями пп. 2 п. 10.2. ПКЕЕ
встановлено, що споживач електричної
енергії зобов'язаний оплачувати обсяг
спожитої електричної енергії, а також
здійснювати інші платежі відповідно до
умов договору та рахунків, виставлених
на підставі актів про порушення цих
Правил та умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач свої зобов'язання виконав
належним чином, поставив відповідачеві
за період з жовтня 2013р. по грудень 2013р.
активної електричної енергії у обсязі
19 477 кВт/год на загальну суму 24 129,67 грн.
та за період жовтень 2013р. і грудень 2013р.
реактивної електричної енергії у
обсязі 11 330 кВт/год на загальну суму 684,13
грн., а відповідач її прийняв без
заперечень, що підтверджується
відповідними актами
прийняття-передавання електроенергії.

Рахунок на оплату спожитої у жовтні
2013р. активної електроенергії на суму 7
638,94 грн. та реактивної електроенергії
на суму 635,22 грн. отриманий відповідачем
15.10.2013р., рахунок за листопад 2013р. на
суму вартості активної електроенергії
у розмірі 6 126,26 грн. отриманий
відповідачем 19.11.2013р., рахунок за
грудень 2013р. на суму вартості активної
електроенергії у розмірі 10 364,47грн. та
реактивної електроенергії у розмірі
48,91 грн. отриманий відповідачем 30.12.2013р.,
про що свідчать відповідні відмітки на
цих документах.

Разом з цим, відповідач розрахунки за
спожиту активну та реактивну
електроенергію у визначений спірний
період здійснив з порушенням строків
обумовлених сторонами у договорі.

Так, зважаючи на твердження позивача,
що не спростовані у порядку
господарського процесуального
законодавства, а також представлені
суду банківські виписки, вартість
отриманої активної електричної
енергії у жовтні 2013р. оплачена частково
в наступних розмірах: 455,12 грн. - 23.07.2013р.
(банківська виписка за 23.07.2013р.), 5 491,50
грн. (банківська виписка за 27.08.2013р.), 200,00
грн. (платіжне доручення №6 від 17.01.2014р.),
100,00 грн. (платіжне доручення №7 від
12.02.2014р.), вартість отриманої активної
електричної енергії у листопаді 2013р.
оплачена частково в розмірі 1 571,27 грн.
(банківська виписка за 27.09.2013р.).

Позивачем відомостей щодо оплати
залишку вартості отриманої активної
електроенергії, в тому числі у грудні
2013р., та реактивної електроенергії у
жовтні 2013р. і грудні 2013р. суду не надано.

Відповідачем доказів сплати вартості
цієї поставленої активної
електроенергії у загальному розмірі 16
311,78 грн. та реактивної електроенергії у
розмірі 684,13 грн. суду також не
представлено.

Так, приймаючи до уваги викладені
обставини справи, вбачається, що
позивачем належним чином доведено факт
виконання обов'язку щодо поставки
активної електроенергії за спірним
правочином протягом жовтня-грудня 2013р.,
а також реактивної електроенергії
протягом жовтня 2013р., грудня 2013р.
вартістю у вищенаведених розмірах та
невиконання відповідачем в порушення
статей 525 та 526 Цивільного кодексу
України, які передбачають, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, причому одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається, цього грошового
зобов'язання у встановлені договором
строки.

Прострочення відповідачем грошового
зобов'язання на підставі статті 625
Цивільного кодексу України тягне за
собою обов'язок сплати суми боргу з
урахуванням індексу інфляції та 3%
річних з простроченої суми за весь час
несвоєчасного виконання обов'язку щодо
сплати відповідних сум, якщо інший
розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Пунктом 8 додатку №5 до договору про
постачання електричної енергії
сторони обумовили, що у разі
несвоєчасної оплати встановлених
даним додатком нарахувань
Постачальник проводить Споживачу
нарахування за весь час прострочення, у
тому числі за день оплати: пені у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який здійснюються
нарахування від суми боргу; 3% річних з
простроченої суми. При цьому сума
грошового зобов'язання повинна бути
оплачена Споживачем з урахуванням
встановленого індексу інфляції.

Відповідно до п.4.4 додатку №5 до
договору встановлено, що датою оплати
вважається дата надходження грошових
коштів на поточний рахунок, поточний
рахунок зі спеціальним режимом
використання Постачальника або дата
внесення Споживачем готівкових коштів
в касу Постачальника.

За розрахунком позивача загальна сума
інфляційних витрат за прострочення
основного зобов'язання становить 4,65
грн. (нарахування здійснено у період з
01.11.2013р. по 30.11.2013р. за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань по
оплаті активної та реактивної
електроенергії за жовтень 2013р., тобто
на загальну суму 2 327,25 грн.);

3% річних - 88,73 грн. (фактично нараховані
за період з 23.10.2013р. по 18.02.2014р. за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті активної
електроенергії за період жовтень 2013р. -
грудень 2013р. та нараховані за період з
23.10.2013р. по 18.02.2014р. за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань по
оплаті реактивної електроенергії за
період жовтень 2013р. і грудень 2013р. щодо
кожної із сум з урахуванням оплат та у
проміжку часу згідно наданого
розрахунку);

Перевіривши арифметичний розрахунок
даних позовних вимог за допомогою
програми інформаційно-пошукової
системи «Законодавство» у
відповідності до методики, що
міститься в п. 2 Інформаційного листа
Вищого господарського суду №01-06/928/2012
від 17.07.2012р., суд дійшов висновку про
задоволення інфляційних витрат у
розмірі визначеному позивачем.

Разом з цим, як вже було зазначено,
рахунок має бути оплачений Споживачем
протягом 5 банківських днів з дня його
отримання, якщо Споживач здійснює
оплату самостійно, та 10 банківських
днів, якщо Споживач здійснює оплату
через свою головну структуру.

Представлені суду докази свідчать про
здійснення відповідачем платежів
самостійно, а отже строком розрахунку,
за умовами укладеного між сторонами
правочину, є період часу протягом 5-ти
банківських днів з дня отримання
відповідного рахунку.

З урахуванням викладеного, судом
здійснено розрахунок 3% річних, за
результатами якого встановлено,
невідповідність дійсним обставинам
нарахування позивачем в частині
визначення цих вимог щодо наявної
заборгованості за грудень 2013р.

Так, належним виконанням обов'язку з
оплати вартості спожитої відповідачем
активної та реактивної електроенергії
у грудні 2013р. є сплата останнім
грошових коштів за відповідним
рахунком у загальному розмірі 10 413,38
грн. по 11.01.2014р., оскільки 31.12.2013р.-06.01.2014р.
не є банківськими днями.

Отже, у разі невиконання грошового
зобов'язання за договором про
постачання електричної енергії №35 від
11.09.2007р. у наведений термін, наступний
за ним день - є першим днем
прострочення.

Враховуючи наведене та перевіривши
арифметичний розрахунок даних
позовних вимог, у тому числі в
залишковій їх частині, за допомогою
програми інформаційно-пошукової
системи «Законодавство», суд дійшов
висновку про їх часткове задоволення, а
саме у розмірі 86,16 грн.

Як вже було зазначено вище, п.8 додатку
№5 до договору визначено
відповідальність за внесення платежів,
передбачених умовами цього правочину,
з порушенням термінів, визначених
додатком №5 «Порядок розрахунків», що
полягає у сплаті Споживачем
Постачальнику пені в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України за кожний день прострочення
платежу, враховуючи день фактичної
оплати.

За розрахунком позивача загальна сума
пені за прострочення основного
зобов'язання становить 384,50 грн.
(нарахована загалом за період з 23.10.2013р.
по 18.02.2014р. за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань по оплаті
активної електроенергії за
жовтень-грудень 2013р. та несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань по
оплаті реактивної електроенергії за
жовтень 2013р. і грудень 2013р. щодо кожної
із сум та у проміжку часу згідно
наданого розрахунку).

Згідно Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»,
розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.6 ст.232 Господарського
кодексу України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

За змістом п.1 ст.230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Враховуючи наведене та перевіривши
арифметичний розрахунок даних
позовних вимог за допомогою програми
інформаційно-пошукової системи
«Законодавство», суд дійшов висновку
про їх часткове задоволення в сумі 373,38
грн.

Разом з цим, посилаючись на перевищення
споживачем у жовтні 2013р. обсягу
договірної величини споживання
електричної енергії, позивач просить
стягнути 1 410,26 грн.

Відповідно до п.2.1. Договору, під час
виконання умов цього Договору, а також
вирішенні всіх питань, що не обумовлені
цим Договором, сторони зобов'язуються
керуватися чинним законодавством
України та Правилами користування
електричної енергії.

Порядок визначення та узгодження
договірних величин споживання
електричної енергії та потужності
викладений сторонами у розділі 5
Договору.

Згідно п.5.1 Договору, для визначення
договірних величин споживання
електричної енергії та потужності на
наступний рік, споживач не пізніше 01
листопада поточного року надає
Постачальнику відомості про розмір
очікуваного споживання електричної
енергії за формою встановленою
додатком №7 «Обсяги очікуваного
споживання електричної енергії та
потужності споживачем» до цього
договору.

Заявлені Споживачем згідно з п.5.1
договору обсяги споживання
електричної енергії узгоджуються
сторонами і оформлюються додатком №8
«Договірні величини споживання
електричної енергії» до цього
договору, як договірні величини
споживання електричної енергії (п.5.2
договору).

Відповідно до додатку №8 «Договірні
величини споживання електричної
енергії» на 2013 рік, узгодженими
величинами споживання електричної
енергії на жовтень 2013р. є 4800 кВт/год.

Пунктом 4.4 ПКЕЕ (в редакції, яка діяла у
спірний період), передбачено, що
Споживач має право протягом
розрахункового періоду звернутися до
постачальника електричної енергії за
регульованим тарифом із заявою щодо
коригування договірної величини
споживання електричної енергії.

З матеріалів справи та пояснень
представника позивача вбачається, що
відповідач не звертався до позивача із
заявою про коригування (збільшення)
договірних величин споживання
електричної енергії на спірний період,
і іншого відповідачем по справі не
доведено.

За наведених вище обставин, суд дійшов
висновку, що договірна величина
споживання електричної енергії, яка
узгоджена сторонами в установленому
порядку у відповідності до приписів
чинного законодавства на жовтень 2013р.
становить 4800 кВт/год.

Відповідно до п.6.14 ПКЕЕ (в редакції,
яка діяла у спірний період),
перевищення договірної величини
споживання електричної енергії
визначається під час підбиття
підсумків розрахункового періоду на
основі підтверджених сторонами даних
розрахункового обліку електричної
енергії або акта прийняття-передавання
електричної енергії.

Згідно двостороннього акту
прийняття-передавання товарної
продукції (електроенергії) за жовтень
2013р., який підписано обома сторонами та
скріплений їх печатками, відповідач
фактично спожив 6166 кВт/год.

На виконання умов договору
постачальник виставив відповідачу
рахунок №65/35.151019 на оплату суми
вартості за перевищення договірної
величини електроспоживання за жовтень
2013р. на суму 1 410,26 грн., про що свідчить
відповідна відмітки на цьому
документі, а саме означений рахунок
отриманий відповідачем 15.10.2013р.

Статтею 26 Закону України «Про
електроенергетику» (в редакції, що
діяла в спірний період), споживачі (крім
населення, професійно-технічних
навчальних закладів та вищих
навчальних закладів I -IV рівнів
акредитації державної і комунальної
форм власності) у випадку споживання
електричної енергії понад договірну
величину за розрахунковий період
сплачують енергопостачальникам
двократну вартість різниці фактично
спожитої і договірної величини.

Відповідно до п.6.16. ПКЕЕ (в редакції,
яка діяла у спірний період), обсяг
перевищення договірних величин
споживання електричної енергії та/або
величини потужності протягом
розрахункового періоду оплачується
споживачами постачальнику електричної
енергії за регульованим тарифом
відповідно до законодавства України та
договору.

Вказаний вище рахунок на момент
розгляду справи відповідачем не
оплачений, у зв'язку з чим за ним перед
позивачем є наявним грошове
зобов'язання з оплати вартості обсягів
перевищення договірних величин
електроспоживання у жовтні 2013р. в
розмірі 1 410,26 грн., що підтверджено
матеріалами справи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
заявлена до стягнення сума боргу за
перевищення договірної величини
електроспоживання у розмірі 1 410,26 грн.
підтверджена матеріалами справи та
підлягає стягненню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу з
урахуванням норм статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи зазначене та керуючись
ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго», м.Горлівка
Донецької області, до Публічного
акціонерного товариства «Техсервіс»,
смт.Велика Новосілка
Великоновосілківського району
Донецької області, с.Білосарайська
Коса Донецької області, про стягнення 18
884,05 грн., що складається з 16311,78 грн. суми
боргу за активну електроенергію,
спожиту за період жовтень - грудень
2013р., 684,13 грн. суми боргу за реактивну
електричну енергію, спожиту за період
жовтень, грудень 2013р., 88,73грн. 3% річних,
нарахованих з 23.10.2013р. по 18.02.2014р. за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по сплаті активної
електроенергії, спожитої у жовтні -
грудні 2013р., реактивної електричної
енергії, спожитої у жовтні, грудні 2013р.,
384,50грн. пені, нарахованої з 23.10.2013р. по
18.02.2014р. за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань по оплаті
активної електроенергії, спожитої у
жовтні - грудні 2013р., реактивної
електричної енергії, спожитої у жовтні,
грудні 2013р., 4,65грн. інфляційних витрат
нарахованих у період з 01.11.2013р. по
30.11.2013р. за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань по оплаті
активної та реактивної
електроенергії, спожитої у жовтні 2013р.,
1410,26грн. суми боргу за перевищення
договірної величини електроспоживання
у жовтні 2013р., задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Техсервіс» (85500, Донецька
область, Великоновосілківський район,
смт.Велика Новосілка, вул.Горького, б.51,
, банківські реквізити
не зазначено) на користь Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» (84601, Донецька
область, м.Горлівка, пр-т.Леніна, буд.11,
, банківські реквізити
не зазначено) 18 870,36грн., у тому числі 16
311,78 грн. суми боргу за активну
електроенергію, 684,13грн. суми боргу за
реактивну електричну енергію, 86,16 грн. 3%
річних, 373,38грн. пені, 4,65грн. інфляційних
витрат та 1410,26 грн. суми боргу за
перевищення договірної величини
електроспоживання у жовтні 2013р., а
також відшкодування сплаченого
судового збору в сумі 1 825,68 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

5. В судовому засіданні 06.05.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

6. Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його оголошення. Зазначений
строк обчислюється з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
ст.ст.84, 85 Господарського
процесуального кодексу України.

7. Повний текст рішення складено 08.05.2014р.

Суддя
О.В. Кротінова