ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2014 р.
Справа № 910/1897/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛАТРІНА», м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДОРС БУД КОМПАНІ»,
Київська обл., Києво-Святошинський р-н,
м. Вишневе

про стягнення 40 015,09 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Кагарлик Ю.В. -
довіреність № 216 від 24.04.2014 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

до господарського суду міста Києва
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЛАТРІНА» (далі -
позивач) з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «ДОРС БУД
КОМПАНІ» (далі - відповідач) про
стягнення 40 015,09 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
неналежним виконанням Відповідачем
своїх зобов'язань за договором надання
послуг з користування МТК від 04.10.2011 р.
№ 69 щодо оплати наданих послуг. У
зв'язку з цим Позивач просить суд
стягнути з Відповідача 40 015,09 грн.
заборгованості, з якої: 37 777,42 грн.
основного боргу, 647,92 грн. інфляційних
втрат та 1 589,75 грн. 3 % річних.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 10.02.2014 р. порушено провадження
у справі № 910/1897/14 та призначено її до
розгляду на 21.02.2014 р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 24.03.2014 р. справу № 910/1897/14
передано за підсудністю до
господарського суду Київської області,
оскільки згідно Спеціального витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
юридичною адресою Відповідача є: 08132,
Київська обл., Києво-Святошинський р-н,
м. Вишневе, вул. Святошинська, 41, оф. 52.

14.04.2014 р. матеріали справи № 910/1897/14
надійшли до господарського суду
Київської області та за наслідками
автоматизованого розподілу дану
справу було передано для розгляду
судді Наріжному С.Ю.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 15.04.2014 р. справу № 910/1897/14
прийнято до свого провадження,
призначено розгляд справи на 12.05.2014 р.

12.05.2014 р. у судове засідання з'явився
представник Позивача, позовні вимоги
підтримав та просив задовольнити
повністю. Відповідач у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, витребувані
документи суду не надав.

Згідно до п.п. 3.9.1, 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. За змістом цієї норми,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. У випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Відповідно до роздруківки з сайту
УДППЗ «Укрпошта» - відстеження
пересилання поштових відправлень,
відправлення за номером 379 -
ухвала суду від 15.04.2014 р. про прийняття
справи №910/1897/14 до провадження, яка
направлялася відповідачу у справі,
надійшло 19.04.2014 року до відділення
зв'язку ВИШНЕВЕ 0 з індексом 08132, на
даний час не вручене.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що Відповідач належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарський судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення
приймається господарським судом за
результатами оцінки доказів, поданих
сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

У відповідності з правилами статей 33, 34
ГПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи надані представником
Позивача пояснення та матеріали
справи, які є достатніми для вирішення
спору в даному судовому засіданні, суд
вважає за можливе розглянути позов за
наявними у справі матеріалами, згідно з
вимогами ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Детально розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
Позивача, з'ясувавши фактичні
обставини, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, дослідивши подані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2011 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ЛАТРІНА»
(виконавець, позивач у справі) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ДОРС БУД КОМПАНІ»
(замовник, відповідач у справі)
укладено договір надання послуг з
користування МТК № 69 (далі - договір),
відповідно до умов якого (п. 1.1.
Договору) виконавець зобов'язується
надати замовнику комплекс послуг з
користування мобільних туалетних
кабінок (надалі по тексту - МТК), на
умовах цього договору, а замовник
зобов'язується прийняти та вчасно
оплатити надані виконавцем послуги.

За умовами Договору (п. 1.2.), комплекс
послуг з користування мобільних
туалетних кабінок складається з оренди
МТК, які є власністю виконавця та з
обслуговування МТК на умовах, що
визначаються та узгоджуються
сторонами у додатку до договору, який є
його невід'ємною частиною.

За умовами п. 1.3. Договору, для
забезпечення виконання зобов'язань по
предмету договору, виконавець передає
по акту прийому-передачі МТК в
користування замовнику в кількості, що
узгоджується сторонами в додатку -
невід'ємної частини до цього договору.

Відповідно до додатків № 1, № 2, № 3 від
04.10.2011 р. до Договору, виконавцем
передано замовнику МТК в користування
та зазначено, що щомісячна вартість
послуг з оренди МТК складає: 3 000,00 грн.,
900,00 грн. та 900,00 грн. відповідно.

Згідно п. п. 4.2., 4.3. Договору, обсяг
наданих послуг щомісячно оформляється
Актом наданих послуг, який складається
в двох примірниках, підписується
виконавцем та передається замовнику.
Замовник протягом трьох банківських
днів з дня закінчення обумовленого
терміну надання послуг підписує Акт
наданих послуг, що є підставою для
остаточних розрахунків, та повертає
один екземпляр підписаного акту
виконавцю.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивачем на виконання Договору було
надано Відповідачу послуги за період з
січня 2012 р. по січень 2013 р. на загальну
суму 45 577,42 грн., що
підтверджується у тому числі актами
здачі-приймання робіт (надання послуг)
за період з січня 2012 р. по серпень 2012 р.,
які підписані Позивачем та
Відповідачем, а також актом звірки
взаємних розрахунків станом на 31.08.2012
р., підписаним Позивачем та
Відповідачем, відповідно до якого
заборгованість Відповідача станом на
вказану дату складає 25 777,42 грн.

Крім цього Позивачем надано Акти
здачі-приймання робіт (надання послуг)
за період з вересня 2012 р. по січень 2013 р.
на загальну суму 12 000,00 грн., які не
підписані Відповідачем.

Водночас, умовами п. 4.4. Договору
встановлено, що якщо протягом строку,
передбаченого п. 4.3. цього Договору
замовник не зробив письмових зауважень
щодо повноти та якості наданих послуг,
то вони вважаються прийнятими, а Акт
виконаних послуг вважається
підписаним замовником, що є підставою
для остаточних розрахунків.

За таких обставин вказані Акти
здачі-приймання робіт (наданих послуг)
за період з вересня 2012 р. по січень 2013 р.
на загальну суму 12 000,00 грн. приймаються
судом як належні докази надання
Позивачем послуг за Договором.

Крім цього Позивачем у якості доказів
надання послуг за Договором надано
рахунки-фактури та податкові накладні
за вказаний період.

Таким чином, за наслідками дослідження
матеріалів справи, судом встановлено,
що Позивач виконав взяті на себе
зобов'язання за Договором.

Згідно п. п. 5.1., 5.2. Договору, вартість
надання послуг визначаються та
затверджуються сторонами у додатку до
цього Договору. Попередню оплату за
кожен місяць замовник сплачує на
підставі рахунку-фактури не пізніше
20-го числа поточного місяця.

Проте, в порушення свого грошового
зобов'язання, вартість наданих послуг
за Договором Відповідач оплатив лише
частково, зокрема відповідно до акту
звірки взаєморозрахунків, підписаного
сторонами, Відповідачем сплачено
Позивачу грошові кошти на загальну
суму 13 432,26 грн. Доказів здійснення
Відповідачем інших оплат за Договором
до суду не надано.

Таким чином, як вбачається з матеріалів
справи, на момент розгляду спору у суді
заборгованість Відповідача перед
Позивачем за Договором становить - 37
777,42 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

З огляду на вищенаведене,
господарський суд дійшов висновку про
доведеність існування боргу
Відповідача перед Позивачем в розмірі
37 777,42 грн., а відтак заявлена позовна
вимога є обґрунтованою та підлягає
задоволенню.

Окрім того, у зв'язку з неналежним
виконанням Відповідачем грошового
зобов'язання за Договором, Позивачем
заявлено до стягнення з Відповідача 1
589,75 грн. 3% річних за період з 01.04.2012 р. по
31.12.2013 р. та інфляційні втрати за період
з квітня 2012 р. по грудень 2013 р. у сумі 647,92
грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Перевіривши наданий Позивачем
розрахунок 3 % річних, господарський суд
встановив, що він є обґрунтованим та
арифметично вірним, а отже вимога
Позивача про стягнення з Відповідача 3%
річних за період з 01.04.2012 р. по 31.12.2013 р. у
сумі 1 589,75 грн. підлягають
задоволенню повністю.

Разом з тим, перевіривши наданий
Позивачем розрахунок інфляційних
втрат, судом встановлено, що останній є
невірним, оскільки Позивачем не
враховано місяці, в яких індекс
інфляції становив менше одиниці (тобто
мала місце дефляція) та Позивачем в
розрахунках зазначено, що в квітні 2012 р.
індекс інфляції становив 100,7, в той час
як відповідно до офіційних відомостей,
у квітні 2012 р. індекс інфляції становив
100,0.

В пункті 3.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 14 від
17.12.2013 р. «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» зазначено, що
згідно з Законом України «Про
індексацію грошових доходів
населення» індекс споживчих цін
(індекс інфляції) обчислюється
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
статистики і не пізніше 10 числа місяця,
що настає за звітним, публікується в
офіційних періодичних виданнях. На
даний час індекс інфляції
розраховується Державною службою
статистики України і щомісячно
публікується, зокрема, в газеті
«Урядовий кур'єр».

Індекс інфляції - це показник, що
характеризує динаміку загального
рівня цін на товари та послуги, які
купуються населенням для
невиробничого споживання, і його
найменший період визначення складає
місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу
інфляції визначається виходячи з суми
боргу, що існувала на останній день
місяця, в якому платіж мав бути
здійснений, помноженої на індекс
інфляції, визначений названою
Державною службою, за період
прострочення починаючи з місяця,
наступного за місяцем, у якому мав бути
здійснений платіж, і за будь-який
місяць (місяці), у якому (яких) мала
місце інфляція. При цьому в розрахунок
мають включатися й періоди часу, в які
індекс інфляції становив менше одиниці
(тобто мала місце дефляція).

Згідно з вірним розрахунком,
здійсненим судом, за період квітня 2012 р.
по грудень 2013 р., сума інфляційних втрат
становить 83,83 грн., які підлягають
стягненню з Відповідача на користь
Позивача.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на сторони
пропорційно задоволених вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
49, 75, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «ДОРС БУД
КОМПАНІ» (08132, Київська обл.,
Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул.
Святошинська, 41, оф. 52; )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛАТРІНА» (02098, м.
Київ, вул. Шумського, 10, кв. 116; ) 37 777 (тридцять сім тисяч сімсот
сімдесят сім) грн. 42 коп. основного
боргу, 1 589 (одна тисяча п'ятсот
вісімдесят дев'ять) грн. 75 коп. 3 % річних,
83 (вісімдесят три) грн. 83 коп.
інфляційних втрат та 1 801 (одна тисяча
вісімсот одна) грн. 24 коп. судового
збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

3. В іншій частині позову
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата виготовлення та підписання
рішення 14.05.2014 р.

Суддя
Наріжний С.Ю.