ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2014 р.
Справа №917/371/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "КВС-Україна",
бул.Дружби Народів, 19, м.Київ, 01042

до Сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю "Фіалка",
с. Великі Будища, Гадяцький
район, Полтавська область, 37320

про стягнення 545713,50 грн.

Суддя
Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача: Куришко О.Я.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення
відповідно до ст.85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позов про
стягнення з відповідача
заборгованості за договором поставки
№11/07-2009 від 28.04.2009р. у розмірі 545713,50грн.,
у т.ч. 131382,00грн. - сума основного боргу,
377591,87грн. - пеня, 15517,47грн. - 3% річних,
19222,16грн. - інфляційні нарахування та
2000грн. - збитки.

Відповідач у відзиві на позов від
14.03.2014р. вих. №83 проти позову заперечує.

Крім того, відповідачем заявлено
клопотання про застосування строку
позовної давності (від 25.03.2014р. вих. №97).

Клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи в зв"язку з
неможливістю забезпечити явку свого
представника в судове засідання,
оскільки останній знаходиться в
судовому засіданні, не може бути
задоволено судом, так як відповідач не
обмежений у праві вибору іншого
представника у випадку відрядження
особи, що його представляє.

Згідно ст.28 ГПК України, справи
юридичих осіб в господарському суді
ведуть їх органи, що діють в межах
повноважень, наданих їм
законодавством та установчими
документами, через свого представника.
Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть
бути також інші особи, повноваження
яких підтверджуються довіреністю від
імені підприємства, організації.
Довіреність видається за підписом
керівника або іншої уповноваженої ним
особи та посвідчується печаткою
підприємства, організації.

Крім того, позивачем не надано доказів
у підтвердження даного клопотання про
відкладення розгляду справи.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

В зв'язку з тим, що необхідних для
вирішення спору доказів наявних в
матеріалах справи достатньо, неявка
позивача не перешкоджає розгляду
справи, то справа розглядається без
участі представника позивача за
наявними в ній матеріалами на підставі
ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, господарський суд встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, між
товариством з обмеженою
відповідальністю «КВС-Україна»
(Постачальник) та СТОВ «Фіалка»
(Покупець) було укладено Договір
поставки №11/07-2009 від 28.04.2009р. (Договір)
на поставку насіння
сільськогосподарських культур (Товар),
а саме:

Згідно Додатку №01 від 28.04.2009 р. до
договору №11/07-2009 від 28.04.2009 р. домовлено
поставити 200 посівних одиниць:

- Соняшник АК 0324, Апрон, 150 тис. насінин,
партія 2-06-1, 200 п.о. за ціною 656,91 грн. на
загальну суму 131382,00 грн, в т.ч. ПДВ.

Поставка Товару відбувалася 28.04.2009 року
згідно Видаткової накладної №80213298 в
обсязі 200 п.о. на суму 131382,00 грн, в т.ч.
ПДВ.

Товар було прийнято Відповідачем, про
що свідчить видаткова накладна №80213298
та підпис ОСОБА_2 , який діяв за
довіреностями ЯПК №682368 від 28 квітня 2009
року, який отримав Товар.

Відповідно до п. З.1. Договору
передбачено, що порядок, розміри та
строки розрахунків за поставлений
Товар визначається в Додатках до
Договору.

У Додатку №1 від 28.04.2009р. до договору
№11/07-2009 від 28.04.2009р. передбачено, що
оплата здійснюється в наступному
порядку:

Перший етап - попередня оплата у
розмірі 0% від загальної вартості
Товару.

Другий етап - оплата в розмірі 30% від
загальної вартості Товару за даним
додатком до 25 серпня 2009 року.

Третій етап - оплата в розмірі 30% від
загальної вартості Товару за даним
додатком до 25 вересня 2009 року.

Четвертий етап - Остаточний розрахунок
здійснюється не пізніше 15 грудня 2009
року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
посилається на те, що відповідач не
виконав свої зобов"язання за договором,
внаслідок чого заборгованість
відповідача перед позивачем становит
131382,00 грн, в т.ч. ПДВ.

Позивач відправив Відповідачу
письмову Вимогу №25.11/06/13 від 25.11.2013 р. з
відповідними додатками про сплату
боргу та штрафних санкцій. Відповідач
відповідь на претензію не надав, суму
боргу не сплатив.

Позивач зазначає, що за вказаних
обставин у нього виникло право вимоги
про стягнення з відповідача
545713,50грн., у т.ч. 131382,00грн. - сума
основного боргу, 377591,87грн. - пеня (згідно
п.8.4 договору), 15517,47грн. - 3% річних,
19222,16грн. - інфляційні нарахування (ст.625
ЦК України) та 2000,00грн. - збитки (згідно
п.8.7 договору).

Дослідивши в сукупності всі обставини
та матеріали справи, проаналізувавши
вимоги чинного законодавства, що
регулюють спірні правовідносини,
господарський суд дійшов висновку, що
позов не підлягає задоволенню з огляду
на наступне.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позивачем заявлені вимоги про
стягнення з відповідача зобов'язань,
термін виконання яких визначений - не
пізніше 15 грудня 2009р.

Перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок ( ст. 253 ЦК).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення

Відповідачем у справі заявлено
клопотання про застосування строку
позовної давності

З огляду на вище викладене та заяву
представника відповідача про
застосування строків позовної
давності, суд приходить до висновку, що
вимоги позивача про стягнення суми
основного боргу у розмірі 131382,00грн. не
підлягають задоволенню як такі, що
пред'явлені за межами, встановленого
ст. 257 Цивільного кодексу України.

Також позивач за порушення
відповідачем грошового зобов'язання
просить стягнути на свою користь
15517,47грн. - 3% річних та 19222,16грн. -
інфляційні нарахуваннь.

Згідно з приписами п.5.3. Постанови
Пленуму ВГСУ від 29.05.2013р. №10 "Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів" встановлено, що
зі спливом позовної давності за
вимогою про повернення або сплату
коштів спливає й позовна давність за
вимогою про сплату процентів,
передбачених статтями 536, 625 ЦК України,
і сум інфляційних нарахувань згідно з
тією ж статтею 625 ЦК України (незалежно
від періоду часу, за який обчислено
відповідні суми процентів та
інфляційних нарахувань, оскільки такі
суми є складовою загальної суми боргу).

Крім того, позивачем заявлено до
стягнення з відповідача пені у розмірі
377591,87грн. та 2000,00грн. - збитків.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказує, що згідно п.8.4. договору
поставки №11/07-2009 від 28.04.2009р. сторони
відповідно до ст.259 ЦК України
домовились про те, що строк позовної
давності щодо стягнення штрафних
санкцій збільшується до повного
виконання Сторонами своїх грошових
зобов"язань, а нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов"язань здійснюється за весь
період прострочення без обмеження
строку та згідно п.8.7 договору поставки
№11/07-2009 від 28.04.2009р.у випадку звернення
Стороною до суду внаслідок порушення
другою Стороною своїх зобов"язань за
даним Договором, Сторона, що ініціює
судовий процес має право додатково
стягувати з виенної Сторони збитки, що
пов"язані з витратами на відновлення
порушеного права або захисту законних
інтересів (крім судових витрат), у
заздалегідь погодженій твердій сумі,
що становить 2000 (дві тисячі) грн.

Враховуючи, що відповідачем було
допущено порушення строку оплати
вартості придбаного товару за
договором поставки №11/07-2009 від 28.04.2009р.,
позивачем за період з 15.12.2009р. по 20.11.2013р.
нарахована пеня в розмірі 377591,87грн.

Дійсно, приписами ч.1 ст.259 Цивільного
кодексу України передбачено, що
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Проте, позивачем не прийнято до уваги
норми ст.266 ЦК України, якою
встановлено, що зі спливом позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставне майно тощо).

Частиною 1 статті 598 ЦК України
передбачено, що зобов'язання
припиняється частково або в повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт спливу
позовної давності до основної вимоги
(припинення зобов"язання), тому в силу
приписів ст.266 ЦК України позовна
давність спливла і до додаткової
вимоги (стягнення неустойки, тощо).

Аналогічна правова позиція міститься у
п.5.2. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України „Про
деякі питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів" №10 від 29.05.2013р.
та Постанові Вищого господарського
суду України від 17.07.2013р. у справі
№8/145-12.

Враховуючи вищевикладене, а також
норми ч.4 ст.267 Цивільного кодексу
України, за якою сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові, а також норми ст.266
Цивільного кодексу України, згідно
якої зі спливом позовної давності до
основної вимоги вважається, що позовна
давність спливла і до додаткової
вимоги (стягнення неустойки,
накладення стягнення на заставлене
майно тощо), суд відмовляє позивачу у
задоволенні позову.

Судові витрати у відповідності до ст. 49
ГПК України покладаються на позивача

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити.

Повне рішення складено: 14.04.2014р.

Суддя
Кльопов І.Г.