ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" квітня 2014 р.
Справа №
918/369/14

за позовом Заступника прокурора м.
Рівне

до відповідача-1 Рівненської міської
ради

до відповідача-2 Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

третя особа на стороні позивача
Фізична особа-підприємець ОСОБА_3

про визнання недійсним рішення,
договору оренди земельної ділянки

Суддя Андрійчук О.В.

Представники учасників:

від позивача: Грицак Ю.М., посв. 024979 від
20.03.2014 року

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: ОСОБА_2, паспорт
НОМЕР_1 від 04.10.1996 року

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У квітні 2014 року заступника прокурора
м. Рівне звернувся до господарського
суду Рівненської області з позовом до
Рівненської міської ради, до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання
недійсним рішення, договору оренди
земельної ділянки.

Ухвалою від 01.04.2014 року порушено
провадження, справу призначено до
розгляду на 08.04.2014 року.

У судовому засіданні 08.04.2014 року
оголошувалась перерва до 15.04.2014 року.

Ухвалою суду від 15.04.2014 року розгляд
справи відкладено на 29.04.2014 року.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши учасників судового процесу,
встановив таке.

Як вбачається з позовної заяви
прокурора, предметом позовних вимог у
даній справі є визнання недійсним
рішення відповідача-1 № 2761 від 20.08.2009
року в частині передачі земельної
ділянки площею 2303 м.кв. в оренду
відповідачу-2 і, як наслідок, визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, укладеного між відповідачем-1
та відповідачем-2.

Матеріально-правовою підставою
заявлених позовних вимог є, зокрема ч. 4
ст. 120 ЗК України.

У свою чергу, згідно з ч. 4 ст. 120 ЗК
України (в редакції, що діяла станом на
дату виникнення спірних правовідносин)
при переході права власності на
будівлю та споруду до кількох осіб
право на земельну ділянку визначається
пропорційно часткам осіб у вартості
будівлі та споруди, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження
будівлі і споруди.

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, рішенням відповідача-1 № 2761 від
20.08.2009 року вирішено передати за
рахунок земель запасу промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення (будівлі
і двори) в оренду на десять років
земельну ділянку загальною площею 5 425
м.кв. на АДРЕСА_1 для реконструкції та
обслуговування будівлі складу, у тому
числі:

- площею 1 561 м.кв. - громадянину ОСОБА_5 на
підставі біржового контракту
купівлі-продажу нерухомості від 26.10.2001
року;

- площею 1 561 м.кв. - громадянину ОСОБА_3 на
підставі договору купівлі-продажу від
12.09.2007 року;

- площею 2 303 м.кв. - суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_2 на
підставі договорів купівлі-продажу від
29.08.2005 року та від 05.12.2006 року.

У свою чергу, вартість частини будівлі,
придбаної ОСОБА_5 на підставі біржового
контракту купівлі-продажу нерухомості
від 26.10.2001 року, склала 2 000,00 грн.

Вартість частини будівлі, придбаної
ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу від 12.09.2007 року, склала
302 000,00 грн.

Вартість частини будівлі, придбаної
ОСОБА_2 на підставі договорів
купівлі-продажу від 29.08.2005 року та від
05.12.2006 року, склала 402 643,00 грн.

Взявши до уваги вказані договору, судом
встановлено, що вартість частин
будівлі визначалася станом на 2001, 2005,
2006, та 2007 роки.

Разом з тим, вартості будівлі, яка
знаходиться на земельній ділянці
площею 5 425 м.кв., станом на дату
виникнення спірних правовідносин в
матеріалах справи немає, так само як
немає відомостей про частку
відповідача-2 у вартості вказаної
будівлі.

У той же час вирішення питання про
вартість будівлі станом на дату
прийняття оскаржуваного рішення та
частки відповідача-2 у ній, враховуючи
вимоги ч. 4 ст. 120 ЗК України,
забезпечить дотримання повного,
всебічного та об'єктивного дослідження
в судовому процесі всіх обставин
справи, що входять до предмету
доказування.

З'ясування зазначених обставин
потребує спеціальних знань, якими суд в
обсязі, необхідному для прийняття
законного та обґрунтованого рішення у
справі, не володіє.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
23.03.2012 року № 4 "Про деякі питання
практики призначення судової
експертизи" судова експертиза
призначається лише у разі дійсної
потреби у спеціальних знаннях для
встановлення фактичних даних, що
входять до предмета доказування, тобто
у разі, коли висновок експерта не
можуть замінити інші засоби
доказування.

Відповідно до ст. 41 ГПК України для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу.

Учасники судового процесу мають право
пропонувати господарському суду
питання, які мають бути роз'яснені
судовим експертом. Остаточне коло цих
питань встановлюється господарським
судом в ухвалі.

Проведення судової експертизи
доручається державним спеціалізованим
установам чи безпосередньо особам, які
відповідають вимогам, встановленим
Законом України "Про судову
експертизу". Особа, яка проводить
судову експертизу (далі - судовий
експерт) користується правами і несе
обов'язки, зазначені у ст. 31 цього
Кодексу.

Як роз'яснив Пленум Вищого
господарського суду України у п. 23
Постанови від 23.03.2012 року № 4 "Про
деякі питання практики призначення
судової експертизи", витрати, пов'язані
з проведенням судової експертизи, під
час судового розгляду має нести
заінтересована сторона, а у разі
призначення господарським судом
судової експертизи з власної
ініціативи - сторона, визначена в
ухвалі господарського суду про
призначення судової експертизи. Тому в
зазначеній ухвалі суд вправі
зобов'язати відповідну сторону
перерахувати, в тому числі шляхом
здійснення попередньої оплати, суму
витрат на проведення експертизи на
рахунок експертної установи.

У силу вимог п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України
господарський суд має право зупинити
провадження у справі за клопотанням
сторони, прокурора, який бере участь в
судовому процесі, або за своєю
ініціативою, зокрема у випадку
призначення господарським судом
судової експертизи.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 27, 41, 79, 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У порядку ст. 27 ГПК України залучити
до участі у справі в якості третьої
особи на стороні позивача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, ОСОБА_5.

Зобов'язати ОСОБА_5 у строк до 06.05.2014
року надати суду правовстановлюючі
документи на частини будівлі, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
(договори, витяги тощо).

2. Зобов'язати прокурора надати суду
витяг (довідку) з ЄДРЮОФОП щодо третьої
особи на стороні позивача - ОСОБА_5;
направити третій особі на стороні
позивача - ОСОБА_5 копію позовної заяви
та додані до неї документи; докази
направлення надати суду.

3. Призначити у справі № 918/369/14 судову
будівельно-технічну експертизу.

4. Поставити експерту для роз'яснення
такі питання:

- Якою була вартість будівлі, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, станом
на серпень 2009 року, в якій ОСОБА_2
придбав приміщення складу літ. "Л-1" № 10,
№ 11- № 19 площею 393,4 м.кв. та приміщення
складу літ. "Л-1" № 7, № 8, № 9 площею 206,5
м.кв. на підставі договорів
купівлі-продажу від 29.08.2005 року та від
05.12.2006 року?

- Якою була частка ОСОБА_2 у вартості
будівлі, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, станом на серпень 2009 року?

5. Зобов'язати відповідача-2 та третіх
осіб надати суду у строк до 06.05.2014 року
технічні паспорти на частини будівлі,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
належні їм на праві власності.

6. Проведення експертизи доручити
Волинському відділенню Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз.

7. Зобов'язати судового експерта, у разі
коли для вирішення поставлених перед
експертом питань необхідні додаткові
матеріали (документи, зразки тощо),
звернутися до господарського суду з
проханням про їх надання у порядку ч. 4
ст. 31 ГПК України.

8. Зобов'язати відповідача-2 та третіх
осіб забезпечити судовому експерту
безперешкодний доступ до об'єктів
експертизи.

9. Зобов'язати судового експерта
провести судову експертизу у строк,
визначений п. 1.13. Наказу Мін'юсту від
08.10.1998 року № 53/5 "Про затвердження
Інструкції про призначення та
проведення судових експертиз та
експертних досліджень та
Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз та експертних
досліджень". У разі необхідності
дослідження великої кількості
документів та у разі складності
призначеної експертизи, дозволити
проведення експертизи у більш тривалий
строк відповідно до
чинного законодавства.

10. Попередити судового експерта про
кримінальну відповідальність,
передбачену ст.ст. 384 і 385 Кримінального
кодексу України.

11. Зобов'язати Волинське відділення
Львівського науково-дослідного
інституту судових експертиз після
завершення проведення експертизи
надіслати копії експертних висновків
сторонам у справі.

12. Витрати, пов'язані з проведенням
судової будівельно-технічної
експертизи, покласти на ОСОБА_2.

13. Зобов'язати ОСОБА_2 надати суду
докази оплати судової експертизи.

14. Для проведення експертизи надіслати
матеріали справи № 918/369/14 на адресу
Волинського відділення Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз.

15. Провадження у справі № 918/369/14 на час
проведення судової експертизи
зупинити.

Суддя
Андрійчук О.В.