ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2014 р.Справа № 922/1053/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання
Кріциній В.Е.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стальконструкція",
м. Харків до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нью Системс АМ", м.
Харків про стягнення коштів за участю
представників:

позивача -Кролевецького К.І.(дов від
20.01.2014 року)

відповідача - Нікуліна І.В. (дов від
11.09.2013 року).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стальконструкція"
звернулось до господарського суду
Харківської області із позовною заявою
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нью Системс АМ", в
якій просить суд стягнути з
відповідача заборгованості за
виконані будівельні роботи в сумі 14
534,0грн., пеню в сумі 895,53грн., інфляційні
втрати в сумі 189,82грн., 3% річних в сумі
206,65грн., посилаючись на укладення між
сторонами договору підряджу №24/12/5 від
28.05.2012 року,як вказує позивач в позовній
заяві, ним було виконано належним
чином роботи на загальну суму 731 034.00
грн., що підтверджується підписаними
без будь-яких зауважень актами
приймання виконаних будівельних робіт
за формою КБ-2в та довідкою про вартість
виконаних будівельних робіт та витрат
за формою КБ-3, виконані позивачем
роботи були оплачені відповідачем лише
частково на загальну суму 716 500,00 грн.,
неоплаченими залишаються виконані
належним чином та прийняті
Відповідачем роботи на загальну суму 14
534.00 грн., вказані обставини стали
причиною звернення позивача до суду з
відповідним позовом.

Ухвалою господарського суду від 24.03.2014
року, порушено провадження у справі
№922/1053/14, розгляд справи призначено на
12.05.2014року.

У зв`язку з відсутністю судді Мамалуя
О.О. згідно приписів ч.3 ст. 2-1
Господарського процесуального кодексу
України автоматизованою системою було
призначено для розгляду справи №
922/1053/14 суддю Присяжнюка О.О., про що
складено відповідний протокол
повторного розподілу справи між
суддями від 12 травня 2014 року.

Представник позивача в судовому
засіданні 12.05.2014 року підтримав
заявлені позовні вимоги у повному
обсязі

Представник відповідача письмового
відзиву на позовну заяву не надав, про
те в судовому засіданні12.05.2014року, не
заперечує проти наявності
заборгованості перед позивачем за
спірним договором підряду.

Враховуючи те, що норми ст.38
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст.
129 Конституції України визначає одним з
принципів судочинства свободу в
наданні сторонами суду своїх доказів і
у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе здійснити розгляд
справи за наявними у справі і додатково
поданими на вимогу суду матеріалами і
документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані учасниками
судового процесу докази, суд встановив
наступне.

Між TOB «НЬЮ-СІСТЕМС AM» та TOB
«СТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ» був укладений
договір підряду № 24/12/5 від 28.05.2012 щодо
реконструкції об'єкту будівництва -
будівництво КПП. Благоустрій
території, що входить до комплексу
об'єктів аеропорту за адресою: м.
Харків, вул. Ромашкіна. 1 .

На підставі укладених договорів,
виходячи зі змісту ч.І ст.509 ІДК України,
ст.ст.173- ст.175 ГК України, між Сторонами
виникли майново-господарські
зобов'язання.

Згідно з умовами п.2.1 ст.2 Договору,
генеральний підрядник зобов'язується
на умовах Договору та згідно вимог
чинного законодавства, за завданням
замовника (Відповідач) на свій ризик
виконати та здати замовникові в
установлений договором строк всі
роботи за цим договором, а також
закупівлю та поставку всіх необхідних
матеріалів та обладнання, організацію
та виконання всіх необхідних
будівельно- монтажних та інших робіт,
отримання необхідної дозвільної
документації для виконання робіт,
проходження всіх необхідних комісій та
експертиз, передачу замовнику в
обумовлений у цьому договорі строк
(термін) завершених належним чином
робіт, а також усунення дефектів під
час гарантійного строку експлуатації,
а замовник зобов'язується надати
підряднику будівельний майданчик,
проектну документацію, прийняти від
генерального підрядника виконані
належним чином та відповідно до умов
цього договору роботи та оплатити
виконані належним чином та у
відповідності до умов цього договору
роботи.

Відповідно до п.8.1 ст.8 Договору,
підрядник отримує в якості оплати за
роботи, виконані відповідно до умов
договору належним чином плату, що
становить 731 034.00 грн. з врахуванням ПДВ,
яке становить 121 839.00 грн.

Умови здійснення платежів за договором
передбачені статтею 8 «Ціна Договору та
порядок здійснення платежів»».

Згідно із пп.8.4.1 п.8.4 ст.8 Договору,
гарантійний фонд за договором
встановлюється у розмірі 4 % від ціни
договору та формується шляхом
щомісячного утримання замовником
(залишення у замовника) 4 % вартості
фактично виконаних робіт з урахуванням
ПДВ.

Відповідно до пп.8.4.5 п.8.4 ст.8 Договору,
перерахування замовником на рахунок
генерального підрядника решти коштів
гарантійного фонду здійснюється
протягом 30 (тридцяти) календарних днів
після закінчення одного календарного
року з моменту приймання об'єкту
будівництва в експлуатацію, та
отримання замовником від генерального
підрядника відповідного
рахунку-фактури.

Згідно з умовамип.10.1. договору , роботи
(етапи робіт) за договором , будуть
прийматися замовником щомісяця після
їх виконання шляхом підписання
сторонами та скріплення печатками
сторін , Довідки про вартість виконаних
підрядних робіт типової форми №КБ-3 та
Акту виконаних підрядних робіт з
розрахунком вартості виконаних
підрядних робіт та суми оплати за
розрахунковий місяць (форма КБ-2в).

Отже, підставою для оплати решти
Гарантійного фонду, згідно із
наведеним пунктом договорів, є
настання відповідної події прийняття
Об'єкту будівництва в експлуатацію і
надання рахунку-фактури, та закінчення
строку - 30 календарних днів після
закінчення одного календарного року з
моменту приймання Об'єкту будівництва
в експлуатацію.

Об'єкт будівництва за договором був
прийнятий до експлуатації на підставі
Сертифікату відповідності № ХК 8
від 30.01.2012 та акту готовності об'єкта до
експлуатації від 18.01.2012.

Позивачем за Договором всього було
виконано належним чином та прийняті
відповідачем без будь-яких зауважень
на загальну суму 731 034.00 грн., що
підтверджується підписаним без
будь-яких зауважень актами приймання
виконаних будівельних робіт за формою
КБ-2в та довідкою про вартість
виконаних будівельних робіт та витрат
за формою КБ-3.

Оригінали рахунків-фактур на оплату
направлялися на адресу відповідача
листом вих.371/1 від 16.08.2013, який був
вручений відповідачу 27.08.2013, однак як
вбачається із наданих в матеріалів
справи документів, виконані Позивачем
роботи були оплачені Відповідачем лише
частково на загальну суму 716 500,00 грн.
неоплаченими залишаються Відповідачем
роботи на загальну суму 14 534,00 грн.,
вказані обставини стали причиною
звернення позивача до суду з
відповідним позовом, за захистом
порушених прав.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Відповідно до частини другої статті 11
Цивільного кодексу України, підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

За приписами ст. 626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

За договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК
України).

У договорі підряду визначається ціна
роботи або способи її визначення (ч. 1
ст.843 ЦК України).

За приписами частини першої статті 853
ЦК України замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини четвертої статті
882 ЦК України, передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною.

В частині 1 статті 854 ЦК України
закріплено, що якщо договором підряду
не передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Як вбачається з матеріалів справи,
роботи за спірним договором виконані
позивачем без зауважень, що свідчить
про наявність зобов'язання відповідача
сплатити за виконані роботи в
обумовлений сторонами строк.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 525 ЦК України встановлює, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Враховуючи вказані обставини суд
дійшов висновку, що відповідач порушив
умови укладеного з позивачем Договору
та вимоги ст. 526 Цивільного кодексу
України, відповідно до якої
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. За таких підстав, суд
вважає вимогу позивача про стягнення з
відповідача 14 534,0грн. боргу за виконані
роботи обґрунтованою та підлягаючою
задоволенню.

Крім того, позивач за неналежне
виконання основних зобов'язань за
договором, просить суд стягнути з
відповідача пеню сумі 895,53 грн.

Відповідно п. 12.5 договору у випадку ,
якщо замовник безпідставно прострочив
виконання свого грошового
зобов'язання , встановленого цим
договором , затримує оплату
заборгованості Генеральному
підряднику , замовник сплачує
Генеральному підряднику пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми простроченого платежу.

Частиною першою ст. 216 Господарського
кодексу України встановлено, що
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

За змістом ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції та
адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми (1)
неустойка, 2) штраф, 3) пеня, яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують
на користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань" розмір
пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Отже, яким би способом не визначався в
договорі розмір пені, він не може
перевищувати той розмір, який
установлено законом як граничний,
тобто за прострочення платежу за
договором може бути стягнуто лише пеню,
сума якої не перевищує ту, що обчислено
на підставі подвійної облікової ставки
Національного банку України.

Господарський суд зазначає, що договір
підряду №24/12/5 від 28.05.2012 року укладений
сторонами з дотриманням вимог,
необхідних для чинності правочину, а
тому має обов'язкову силу насамперед
для самих сторін. Будучи пов'язаними
взаємними правами та обов'язками,
сторони не можуть в односторонньому
порядку відмовлятись від виконання
зобов'язання або змінювати його умови,
крім випадків, передбачених угодою
сторін або законом.

Розрахунок пені перевірено судом
самостійно та встановлено, що
нарахована позивачем пеня за період з
27.09.2013 року по 18.03.2014 року відповідає
вимогам чинного законодавства,
нарахована в межах 6-ти місяців, в
зв*язку з чим, суд враховуючи наведені
законодавчі приписи та встановлені
фактичні дані щодо невиконання
відповідачем взятих на себе
зобов'язань щодо оплати наданих послуг,
дають підстави для висновку суду про
правомірність позовних вимог щодо
стягнення на користь позивача пені в
сумі 895,53 грн.

Щодо заявлених до стягнення 3% річних в
сумі 206,65грн., та інфляційних втрат в
сумі 189,82грн. суд зазначає наступне.

Належним виконанням зобов'язання є
виконання, прийняте кредитором, у
результаті якого припиняються права та
обов'язки сторін зобов'язання.

Статтею 625 ЦК України визначено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

При цьому, необхідно зазначити, що
оскільки наслідки прострочення
боржником грошового зобов'язання у
вигляді нарахування позивачем на суму
боргу 3% річних та інфляційних
нарахувань не є санкціями, а виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, то такі кошти нараховуються
незалежно від вини боржника та входять
до складу грошового зобов'язання.

На підставі викладеного, враховуючи, що
відповідач не надав суду доказів
своєчасної сплати коштів за товар або
обґрунтованих заперечень проти позову,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
щодо стягнення з відповідача 3% річних
в сумі 206,65 грн., інфляційних втрат в
сумі 189,82грн. обґрунтовані, перевірені
судом, підтверджуються наявними у
матеріалах справи доказами та
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Відповідно до п.2.3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" №18 від 26.12.2011р. якщо
стороною (або іншим учасником судового
процесу) у вирішенні спору не подано
суду в обґрунтування її вимог або
заперечень належні і допустимі докази,
в тому числі на вимогу суду, або якщо
в разі неможливості самостійно надати
докази нею не подавалося клопотання
про витребування їх судом (частина
перша статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у
суду вищої інстанції відсутні
підстави для скасування судового
рішення з мотивів неповного
з'ясування місцевим господарським
судом обставин справи.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої судовий
збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на обидві
сторони, якщо господарським судом
відхилено частину пропозицій кожної із
сторін; у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших
підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Якщо спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Судовий
збір, від сплати якого позивач у
встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.
Стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
мито за рахунок другої сторони і в тому
разі, коли друга сторона звільнена від
сплати судового збору. Суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші
витрати, пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Таким чином, суд вважає необхідним
витрати по сплаті судового збору у сумі
1 827,0грн. покласти на відповідача.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.
193 Господарського кодексу України,
ст.ст. 525, 526, 530, 612, 629 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 1, 12, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю"НЬЮ СИСТЕМС АМ"(61115,
м.Харків, пр.Косіора,81, код 35133822) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стальконструкція"
(61106, м.Харків, просп. Московський,буд.283,
код 21191412)- заборгованості за виконані
будівельні роботи в сумі 14 534,0грн, пеню
в сумі 895,53грн., інфляційні втрати в сумі
189,82грн., 3% річних в сумі 206,65грн., витрати
по сплаті судового збору в сумі 1827,0грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 12.05.2014 р.

Суддя О.О. Присяжнюк