ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 квітня 2014 року Справа № 910/5849/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Козир Т.П.,
Владимиренко С.В., Кота О.В., Малетича
М.М., Панової І.Ю., розглянувши
заявуДержавного підприємства
"Національна енергетична компанія
"Укренерго" в особі відокремленого
підрозділу "Головний
інформаційно-обчислювальний центр"

про перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 17.12.2013у
справі №910/5849/13за позовом Державного
підприємства "Національна енергетична
компанія "Укренерго" в особі
відокремленого підрозділу "Головний
інформаційно-обчислювальний
центр"доДержавного концерну
"Укрторф"треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача1) Регіональне
відділення Фонду державного майна
України по місту Києву 2)
Міністерство енергетики та вугільної
промисловості України простягнення 391
605, 31 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 10.06.2013, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 21.10.2013,
відмовлено у задоволенні позовних
вимог про стягнення збитків у вигляді
неодержаного доходу у сумі 391 605, 31 грн.

Постановою Вищого господарського суду
України від 17.12.2013 постанову суду
апеляційної інстанції залишено без
змін.

Державне підприємство "Національна
енергетична компанія "Укренерго" в
особі відокремленого підрозділу
"Головний інформаційно-обчислювальний
центр" звернулося із заявою про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 17.12.2013 у справі №910/5849/13, в
якій заявник просить скасувати
зазначену постанову, а справу
направити на новий розгляд до Вищого
господарського суду України, мотивуючи
свої вимоги неоднаковим застосуванням
судом касаційної інстанції положень
статей 11, 16, 22, 1166, 1212, 1214 Цивільного
кодексу України, статей 136, 224, 225
Господарського кодексу України та
статей 2, 3 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна",
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Обґрунтовуючи свої доводи, заявник
посилається на постанови Вищого
господарського суду України від 03.07.2008
у справі №4/55-16/19-3/46, від 29.11.2007 у справі
№4/55-16/19 та від 01.02.2007 у справі №4/55.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
не вбачає підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України з
огляду на таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 статті 11116 ГПК України)
матиме місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за подібних предмета і
підстав позову, змісту позовних вимог
та встановлених судом фактичних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

При вирішенні питання про допуск
справи до провадження Верховного Суду
України враховується сукупність всіх
наявних складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як вбачається зі змісту постанови від
17.12.2013 у справі №910/5849/13, про перегляд
якої подано заяву, Вищий господарський
суд України погодився з висновками
судів попередніх інстанцій щодо
відсутності підстав для задоволення
позову щодо стягнення збитків у формі
упущеної вигоди через недоведеність
позивачем складу цивільного
правопорушення в діях відповідача,
наявності упущеної вигоди та
реальності її отримання, а також вини
відповідача.

Водночас у постанові від 03.07.2008 у справі
№4/55-16/19-3/46, на яку посилається заявник,
Вищий господарський суд України
погодився з висновком суду першої
інстанції щодо наявності підстав для
задоволення позову в частині стягнення
шкоди у вигляді неотриманої орендної
плати у зв'язку з доведеністю цих вимог.
При цьому суд касаційної інстанції
виходив із наявності усіх елементів
складу цивільного правопорушення як
необхідної умови покладення на
відповідача цивільно-правової
відповідальності у вигляді
відшкодування збитків.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
фактичних обставин справи, залежно від
яких суд касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків та
застосував відповідні норми
матеріального права.

Крім того, постанови Вищого
господарського суду України від 29.11.2007
у справі №4/55-16/19 та від 01.02.2007 у справі
№4/55, якими рішення судів попередніх
інстанцій скасовано, а справи передано
на новий розгляд до судів першої
інстанції, також не можуть бути
доказами неоднакового застосування
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, оскільки прийняття
касаційною інстанцією постанови про
скасування судових рішень судів нижчих
інстанцій з передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору у справі, а тому на
відповідні постанови не може бути
здійснено посилання на підтвердження
підстави, встановленої пунктом 1
частини першої статті 11116 ГПК України.

За таких обставин відсутні визначені
статтею 11116 ГПК України підстави для
допуску справи №910/5849/13 до провадження
Верховного Суду України.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 86, 11116,11121 ГПК України, Вищий
господарський суд України

У Х В А Л И В:

Відмовити Державному підприємству
"Національна енергетична компанія
"Укренерго" в особі відокремленого
підрозділу "Головний
інформаційно-обчислювальний центр" у
допуску справи №910/5849/13 до провадження
Верховного Суду України.

Головуючий суддя Т. Козир Судді С.
Владимиренко О. Кот М. Малетич І.
Панова