ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року Справа № 5015/6311/11

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Алєєвої І.В.,

Кочерової Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну

скаргу Державного підприємства
"Вугілля України"

на постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 13 січня 2014 року

у справі № 5015/6311/11

за заявою Державного
підприємства "Вугілля України" про
зміну порядку виконання рішення
господарського суду Львівської
області від 27 лютого 2012 року

господарського суду Львівської
області

за позовом Державного
підприємства "Вугілля України"

до Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Західенерго"

про стягнення 36375353,68 грн.

за участю представників

позивача - Андрусенко Ю. С.

відповідача - Дворніков А.О.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 12 листопада 2013
року (суддя Деркач Ю.Б.) залишеною без
змін постановою Львівського
апеляційного господарського суду від 13
січня 2014 року (судді Зварич О.В., Данко
Л.С., Хабіб М.І.) у справі № 5015/6311/11
відмовлено у задоволенні заяви ДП
"Вугілля України" про зміну порядку
виконання рішення господарського суду
від 27 лютого 2012 року у справі № 5015/6311/11
шляхом розстрочення його виконання на
два роки рівними частинами щомісячно.

Не погоджуючись з вищезазначеними
ухвалою та постановою Державне
підприємство "Вугілля України"
звернулось до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою в
якій просить ухвалу господарського
суду Львівської області від 12
листопада 2013 року та постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 13 січня 2014 року
та задовольнити заяву скаржника про
зміну порядку виконання рішення
господарського суду Львівської
області від 27 лютого 2012 року у повному
обсязі.

В обґрунтування зазначених вимог
заявник касаційної скарги посилається
на неправильне застосування судом
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування господарськими судами
першої та апеляційної інстанцій норм
процесуального права, вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням
господарського суду Львівської
області від 27 лютого 2012 року у справі №
5015/6311/11 позов ДП «Вугілля України»
задоволено частково. Стягнуто з ПАТ
«Західенерго» на користь ДП «Вугілля
України» 35655054,80 грн., з яких: 35201477,23 грн.
основного боргу, 453577,57 грн. - 3% річних з
розстрочкою виконання рішення суду
рівними частинами щомісячно стороком
на 20 років (240 місяців), а саме по 148562,72
грн. перші 239 місяців та 148564,72 грн.
останній місяць. Стягнуто з ПАТ
«Західенерго» на користь ДП «Вугілля
України» 25005,94 грн. державного мита та
231,43 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. Припинено
провадження у справі в частині
позовних вимог щодо стягнення 15529,82 грн.
основного боргу. У решті частин
позовних вимог у задоволенні позову
відмовлено (а.с.96-104, т.7).

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 14.06.2012 р.
залишено без змін рішення
господарського суду Львівської
області від 27.02.2012р. у справі
№ 5015/6311/11 (а.с.70-73, т.8).

31 липня 2012р. місцевий господарський суд
видав накази про примусове виконання
рішення господарського суду
Львівської області від 27.02.2012р. у справі
№ 5015/6311/11 (а.с.77-78, т.8).

30 жовтня 2013 року Державне підприємство
«Вугілля України» подало в суд першої
інстанції заяву за № 1593/06 від 02.10.2013р.
про зміну порядку виконання рішення
господарського суду Львівської
області від 27.02.2012р. у справі № 5015/6311/11,
а саме, про зміну строку розстрочення
на два роки рівними частинами
щомісячно по 1355915,29 грн. з жовтня 2013 року
по жовтень 2015 року (а.с. 105-106, т.8).

На підтвердження своїх вимог заявник
додав до матеріалів справи копію
Наказу Міністерства енергетики та
вугільної промисловості № 554 від
02.08.2013р., яким затверджено план
ліквідації державного підприємства
"Вугілля України" (а.с.107-109, т.8).

Підставою звернення ДП «Вугілля
України» з касаційною скаргою стала
відмова судами попередніх інстанцій у
задоволенні заяви про зміну порядку
виконання рішення господарського суду
Львівської області від 27 лютого 2012 року
у справі № 5015/6311/11.

Наявною в матеріалах справи копією
статуту ПАТ «ДТЕК Західенерго»,
затвердженого загальними зборами
акціонерів ПАТ «Західенерго» 28 березня
2012 року та зареєстрованого 29 березня 2012
року підтверджується факт
перейменування відповідача у ПАТ «ДТЕК
Західенерго» (а.с.27-30, т.8).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

В пункті 7.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 9 від 17
жовтня 2012 року "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
зазначено, що оскільки згадана стаття
не обмежує відповідне право
господарського суду певним строком,
воно може бути реалізоване у будь-який
час після набрання рішенням законної
сили і до його фактичного повного
виконання, в межах строку пред'явлення
наказу до виконання. Також не
обмежується право заявника на повторне
звернення з відповідною заявою, якщо
вона вже розглядалася судом.

Відмовляючи в задоволенні заяви
позивача про зміну порядку виконання
рішення господарського суду
Львівської області від 27 лютого 2012 року
у справі № 5015/6311/11 в частині зміни
строку розстрочення, суд першої
інстанції виходив з матеріальних
інтересів обох сторін та їх
фінансового стану. Одночасно, суд
врахував те, що ПАТ «ДТЕК Західенерго»
сумлінно виконує рішення суду про
стягнення з нього 35655054,80 грн. з
розстрочкою на 20 років та не має
можливості сплатити суму боргу із
дворічною розстрочкою, що призведене
до неможливості виконання рішення в
цілому. Разом з тим, місцевий
господарський суд врахував
відсутність в матеріалах справи
доказів здійснення заявником заходів,
які передують його ліквідації і
вимагають необхідності термінового
стягнення коштів від кредиторів.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України погоджується з висновком
судів попередніх інстанцій про
відсутність правових підстав для
задоволення заяви ДП «Вугілля України»
про зміну порядку виконання судового
рішення у даній справі, з огляду на
наступне:

Як роз'яснив Пленум Вищого
господарського суду України у
постанові № 9 від 17 жовтня 2012 року "Про
деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України", під зміною способу і
порядку виконання рішення слід
розуміти прийняття господарським
судом нових заходів для реалізації
рішення в разі неможливості його
виконання у порядку і способом, раніше
встановленими. Наприклад, зміна
способу виконання рішення можлива
шляхом видозмінення зазначеної у
рішенні форми (грошової чи майнової)
виконання, тобто за відсутності у
боржника присудженого позивачеві
майна в натурі або грошових коштів,
достатніх для покриття заборгованості.
Змінюючи спосіб і порядок виконання
судового рішення, суд не може змінювати
останнє по суті.

Застосовуючи заходи, передбачені
статтею 121 ГПК, господарські суди
повинні мати на увазі, що підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. Вирішуючи питання про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення, зміну способу і порядку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Господарський суд не має права
самостійно скасувати надану ним
відстрочку чи розстрочку виконання
судового рішення, в тому числі й з тих
мотивів, що такі умови не виконуються
відповідачем. Але оскільки відстрочка
і розстрочка є складовими способу та
порядку виконання судового рішення, то
умови їх надання може бути переглянуто
у процесі розгляду господарським судом
заяви про зміну способу та порядку
виконання судового рішення.

Так, в матеріалах справи містяться
копії платіжних доручень про
перерахування відповідачем коштів в
якості погашення заборгованості перед
ДП "Вугілля України", які підтверджують
вчасну щомісячну сплату рівними
платежами коштів у розмірі 148562,72грн. за
період з липня 2012 року по жовтень 2013
року, всього 3261650,41 грн. (а.с.127-143, т.8).

Натомість, заявником не подано суду
доказів про здійснення ним заходів, які
передують його ліквідації і вимагають
необхідності термінового стягнення
коштів від кредиторів. В обґрунтування
своєї заяви стягувач додав лише копію
Наказу Міністерства енергетики та
вугільної промисловості № 554 від 02
серпня 2013 року "Про затвердження плану
ліквідації Державного підприємства
"Вугілля України" та затверджений цим
же Наказом План ліквідації, який
передбачає здійснення заходів щодо
підготовки та прийняття розпорядчого
акту КМ України стосовно стабілізації
фінансового стану державного
підприємства, здійснення заходів щодо
недопущення збільшення кредитного
портфеля, оптимізацію структури,
упорядкування майнових та фінансових
питань, тощо.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до
уваги наявні в матеріалах справи
докази, колегія суддів касаційної
інстанції погоджується з висновками
судів попередніх інстанцій, про те що
наведені позивачем обставини не
підтверджують неможливість виконання
рішення господарського суду
Львівської області від 27 лютого 2012 року
у справі № 5015/6311/11 раніше встановленим
способом і вважає, що місцевий
господарський суд першої та
апеляційної інстанцій правомірно
відмовили в задоволенні заяви ДП
«Вугілля України».

Колегія суддів вищого господарського
суду дійшла висновку про те, що
оскаржувана постанова суду
апеляційної інстанції та ухвала суду
першої інстанції прийняті з повним,
всебічним та об'єктивним з'ясуванням
обставин, які мають значення для
справи, а також з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, правові підстави для
задоволення касаційної скарги
відсутні.

Таким чином, доводи заявника
касаційних скарг про порушення і
неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
під час прийняття оскаржуваних
процесуальних документів не знайшли
свого підтвердження, в зв'язку з чим
підстав для зміни чи скасування
законного та обґрунтованого судового
рішення колегія суддів Вищого
господарського суду України не вбачає.

З огляду на зазначене, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку, що постанову суду
апеляційної інстанції слід залишити
без змін, а касаційну скаргу - без
задоволення.

На підставі наведеного вище і
керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111
Господарського процесуального кодексу
України,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державне
підприємство "Вугілля України"
залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського
апеляційного господарського суду від 13
січня 2014 року зі справи № 5015/6311/11
залишити без змін.

Головуючий суддя І. А. Плюшко

Судді
І. В. Алєєва

Н. О. Кочерова