ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2014 р.Справа № 922/885/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання
Коваленко М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Асоціація
"Світлотехніка", м. Київ до
Приватного підприємства "Нова
Проджект", м. Харків про стягнення 83
931,80 грн. за участю представників
сторін:

позивача - Ісаєв М.Г., довіреність б/н
від 24.03.2014 р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Асоціація
"Світлотехніка", м. Київ (позивач)
звернулося до господарського суду із
позовною заявою, в якій просить суд (з
урахуванням заяви про зміну предмету
позову) стягнути з Приватного
підприємства "Нова Проджект", м. Харків
(відповідача) 83 931,80 грн., з яких:
80 391,29 грн. основного боргу, 3
138,56 грн. 3% річних та 401,95 грн.
інфляційних втрат, посилаючись на
неналежне виконання відповідачем
договірних зобов'язань за договором
поставки №83/12 від 03.02.2012 р. Позивач
також просить суд покласти на
відповідача витрати по сплаті судового
збору в розмірі 1 827,00 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні та у клопотанні від 22.04.2014 р.
відмовився від позовних вимог в
частині стягнення з відповідача
інфляційних втрат в розмірі 401,95 грн. В
іншій частині позовні вимоги підтримує
повністю, просить суд позов
задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі відмовитись від позову.

Пунктом 4.6. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. передбачено, що якщо у справі
заявлено кілька позовних вимог і
позивач відмовився від деяких з них,
провадження у справі на підставі
пункту 4 частини першої статті 80 ГПК
України припиняється у частині тих
вимог, від яких було заявлено відмову
(за умови, що судом не буде застосовано
припис частини шостої статті 22 ГПК
України щодо неприйняття відмови від
позовних вимог), а розгляд решти
позовних вимог здійснюється в
загальному порядку.

Виходячи з наведеного, суд вважає за
необхідне прийняти відмову позивача
від позовних вимог про стягнення з
відповідача інфляційних втрат у
розмірі 401,95 грн. та
припинити провадження у справі в цій
частині на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК
України.

Відповідач про дату, час і місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином, в судове
засідання свого повноважного
представника не направив, про причини
неявки суду не повідомив, витребуваних
документів до суду не подав.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Враховуючи те, що судом вжито всіх
передбачених законом заходів для
належного повідомлення відповідача
про дату, час та місце розгляду справи,
суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності представника
відповідача за наявними в ній
матеріалами відповідно до вимог ст. 75
ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, дослідивши
матеріали справи, всебічно та повно
оцінивши надані позивачем докази у їх
сукупності, суд встановив наступне.

03 лютого 2012 року позивачем
(постачальник) та відповідачем
(покупцем) було укладено договір
поставки №83/12 (далі - договір), за
умовами якого позивач зобов'язався
поставити продукцію
виробничо-технічного та побутового
призначення, з найменуванням,
зазначеним у видаткових накладних
(надалі - товар), а відповідач
зобов'язався прийняти та оплати товар в
кількості, асортименті, цінам
відповідно до підписаних сторонами
видаткових накладних.

За умовами п.1.3. договору асортимент,
ціни та кількість товару наведені у
підписаних сторонами видаткових
накладних.

В п.2.1. договору визначено, що ціни та
кількість товару вказані у видатковій
накладній на кожну окрему партію
товару, що оформлена належним чином.

Згідно з п.12.2. договору договір набуває
чинності з дати його підписання
сторонами і діє до 31.12.2012 р., але в
будь-якому разі до моменту повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
згідно з умовами договору.

Відповідно до статті 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому кожна суттєва для справи
обставина повинна підтверджуватися
належними і допустимими доказами.

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Як свідчать надані позивачем та
досліджені судом матеріали справи,
позивач виконав свої договірні
зобов'язання належним чином, поставив
відповідачу товар на загальну суму 380
676,29 грн., що підтверджується
відповідними видатковими накладними
(а.с. 13-18, 20-22, 24, 27, 29-31, 33-35, 37-39, 41, 43-46, 48-52, 54,
56-57, 62, 64, 66), підписаними повноважними
представниками сторін, та
довіреностями на отримання
відповідачем товарно-матеріальних
цінностей (а.с. 19, 23, 26, 28, 32, 36, 40, 42, 47, 53, 55,
58, 61, 63, 65, 67-68).

Згідно з частиною 1 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

За умовами п.5.2. договору строк оплати
товару, що поставляється становить 21
календарний день від дати кожної
партії товару. За домовленістю сторін в
кожному окремому випадку строк оплати
поставленого товару може бути
змінений, про що зазначається у
відповідному рахунку-фактурі, який
виставлений на ім'я відповідача або
специфікації.

Згідно з п.5.3. договору
взаєморозрахунки з відповідачем
здійснюються за договором в цілому. Всі
платежі спрямовуються в першу чергу на
погашення дебіторської
заборгованості, що виникла раніше.

Відповідач товар отримав, але в
порушення умов п.5.2. договору оплатив
вартість товару частково на загальну
суму 300 285,00 грн., що підтверджується
наданими позивачем банківськими
виписками (а.с. 69-81).

Таким чином судом встановлено, що у
відповідача існує заборгованість
перед позивачем з оплати товару за
договором поставки в розмірі 80 391,29 грн.
(380 676,29 грн. - 300 285,00 грн. = 80
391,29 грн.) (розрахунок на а.с. 82).

Відповідно до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом (ст.
525 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193
ГК України зобов'язання повинно
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Аналогічна норма
міститься в ст. 193 ГК України.

В силу ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

З огляду на вищевикладені обставини,
норми закону і на те, що суму
заборгованості відповідачем не
спростовано і не погашено у повному
обсязі, суд вважає позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 80 391,29 грн.
правомірними, обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню.

За приписами ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Позивач також нарахував та пред'явив до
стягнення з відповідача 3% річних у
розмірі 3 138,56 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши правильність нарахування
позивачем 3% річних в розмірі
3 138,56 грн., суд вважає позовні вимоги
в цій частині правомірними,
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в частині
стягнення 80 391,29 грн. основного боргу та
3 138,56 грн. 3% річних. В
частині позовних вимог про стягнення з
відповідача інфляційних втрат в
розмірі 401,95 грн. провадження у справі
слід припинити на підставі п. 4 ч. 1
статті 80 ГПК України.

Вирішуючи питання розподілу судового
збору, суд керується ст. 49 ГПК України,
покладаючи його на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
193 Господарського кодексу України, ст.
ст. 509, 525, 526, 530, 610, 625, 629, 692, 712 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44,
49, 75, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства
"Нова Проджект" (вул. Університетська, 9,
кв. 60, м. Харків, 61003, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Асоціація
"Світлотехніка" (вул. Харківське шосе,
201-203, літ. 2А, м. Київ, 02121, ) заборгованість в розмірі 80
391,29 грн., 3% річних в розмірі 3 138,56 грн. та
судовий збір в розмірі 1 818,25 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В решті позовних вимог провадження у
справі припинити.

Повне рішення складено 24.04.2014 р.

Суддя О.В. Макаренко