ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 р. Справа № 909/249/14
Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Кобецької С. М.,
при секретарі судового засідання
Савчин Т.О., розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу:

за позовом: Приватного
підприємства "Перламутр",

вул. Крайківського, 2а,
м.Івано-Франківськ, 76019,

вул. Тисменицька, 214,
м.Івано-Франківськ, 76492;

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_1,

Рожнятівський район,
Івано-Франківська область,77611;

про: стягнення заборгованості в сумі 2
195,12грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Лукачик Т.Д., (довіреність
№05/14 від 31.12.2013р.);

від відповідача: не з"явилися.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ПП "Перламутр" звернувся до
господарського суду
Івано-Франківської області з позовом, в
якому просить суд, стягнути з
відповідача - ФО-П ОСОБА_1
заборгованість в сумі 3 583,89грн., з яких: 2
195,12грн.- основний борг, 284,27грн. - пеня,
1000,00грн. - штраф, 60,58грн. - 3% річних,
43,92грн. - інфляційні втрати.

В судовому засіданні 15.05.14р.,
представник позивача подав суду
клопотання про зменшення позовних
вимог №6795/14, в якому просить суд,
стягнути з відповідача основний борг в
розмірі 2 195,12грн.

Враховуючи правила ст.22
Господарського процесуального кодексу
України, згідно яких позивач, до
прийняття рішення по справі, має право
збільшити або зменшити розмір позовних
вимог, суд прийняв до розгляду заяву
позивача про зменшення позовних вимог,
а спір вирішено, виходячи зі зменшеної
ціни позову.

При цьому, суд бере до уваги п.3.10.
Постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" №18
від 26.12.11р., п.14 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання порушені у
доповідних записках про роботу
господарських судів України у 2009р. щодо
застосування норм господарського
процесуального кодексу України" від
29.06.10р. №01-08/369, в яких зазначено, що в
разі зменшення позовних вимог, якщо
його прийнято господарським судом, має
місце нова ціна позову, виходячи з якої
вирішується спір. При цьому, будь-які
підстави припинення провадження у
справі, в частині зменшення позовних
вимог, у господарського суду відсутні.

Представник позивача, в судовому
засіданні, підтримав позовні вимоги
(зменшені), вказуючи при цьому на:

- укладення між сторонами Договору
поставки №117-П від 10.04.13р., згідно умов
якого, Постачальник/позивач передав у
власність Покупця/відповідача по
видаткових накладних №У-00033589 від
13.04.13р., №У00042686 від 02.05.13р., товар (пиво)
на загальну суму 2 201,22грн.;

- неналежне виконання відповідачем п.
п. 3.6., 4.5. Договору, якими встановлено
порядок здійснення розрахунків за
отриманий товар та умови повернення
зворотної тари, внаслідок чого,
утворилась заборгованість в сумі 2
195,12грн. (зворотна тара на суму 6,10грн.
відповідачем повернена);

- звернення до відповідача з вимогою
від 18.12.13р., про погашення
заборгованості, яка залишились без
належного реагування з боку
відповідача;

- приписи ст.ст. 526, 530, 625 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України.

Представник відповідача в судові
засідання жодного разу не з"явився, про
причини неявки суду не повідомив, хоча
про дату, час та місце розгляду справи
був належним чином повідомлений, про що
свідчать повідомлення про вручення
поштових відправлень від 18.03.14р., 28.03.14р.,
26.04.14р. Будь-яких заперечень в
спростування заявлених позовних вимог,
відповідач суду не подав.

За таких обставин, згідно ст.75
Господарського процесуального кодексу
України, ст.6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод,
стосовно розгляду спору впродовж
розумного строку, враховуючи той факт,
що відповідач, відповідно до
законодавства, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, а у суду є всі
необхідні матеріали (докази) для
вирішення спору по суті, спір належить
вирішити у відсутності представника
відповідача за матеріалами справи,
запобігаючи, одночасно, безпідставному
затягуванню розгляду спору та сприяючи
своєчасному поновленню порушеного
права.

Розглянувши матеріали справи,
всебічно та повно з'ясувавши обставини,
на яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши в сукупності всі
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
враховуючи вимоги чинного
законодавства, суд вважає позов таким,
що підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Між Приватним підприємством
"Перламутр" (Постачальник/позивач) та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(Покупець/відповідач) укладено Договір
поставки №117-П від 10.04.13р.

За даним Договором Постачальник
зобов"язаний передати у власність
товар, асортимент та кількість якого
визначено у відповідній видатковій
накладній, а Покупець зобов"язаний
належним чином прийняти його і
оплатити (п.1.1.Договору).

Відповідно п.2.3. Договору товар
поставляється партіями, згідно
замовлення Покупця. Кількість,
асортимент і ціни товару (партії
товару) вказується у видаткових
накладних, що є невід"ємною частиною
даного Договору. Підписання Покупцем
накладних є підтвердженням його
замовлення, а також доказом належної
якості та кількості товару.

Пунктом 2.6. Договору встановлено, що
перевірка якості, кількості та
асортименту поставленого товару
здійснюється Покупцем (уповноваженою
особою Покупця) безпосередньо під час
приймання такого товару по місцю
поставки, вказаному Покупцем в
замовленні. Момент приймання - передачі
товару посвідчується підписанням
сторонами (уповноваженими
представниками сторін) видаткової
(товарно-транспортної) накладної.

Розрахунки за кожну партію товару
здійснюються на умовах оплати
протягом 6 (шести) календарних днів з
моменту поставки товару (п.3.6.Договору).

Згідно п. п. 4.1.,4.2.Договору, продукція
поставляється Покупцю у зворотній
тарі. До зворотної тари відносяться
поліетиленові пивні ящики, КЕГи
ємністю50; 30; 20л, піддон дерев"яний
1200*1000мм, балон вуглекислотний (ємкістю
5л, 7л, 10л). Заставна вартість зворотної
тари встановлюється Постачальником на
момент відвантаження Товару та
обов"язково зазначається у видатковій
накладній.

Покупець зобов"язаний повернути
зворотну тару Постачальнику протягом 10
днів з моменту одержання товару. В разі
прострочення Покупцем термінів
повернення тари він зобов"язується
сплатити Постачальнику подвійний
розмір її заставної вартості з
урахуванням ПДВ, оскільки така тара
вважається втраченою (п.4.5.Договору).

Дослідженням матеріалів справи,
судом встановлено, що на виконання умов
договірних відносин,
Постачальник/позивач передав у
власність Покупця/відповідача по
видаткових накладних №У-00033589 від
13.04.13р., №У00042686 від 02.05.13р., товар (пиво)
на загальну суму 2 201,22грн.

При цьому, видаткові накладні є
первинними документами у розумінні
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", відповідають вимогам ст. 9
цього Закону та п. 2.4. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, фіксують факт
здійснення господарської операції, в
даному випадку, поставку товару
Постачальником Покупцю та є підставою
для виникнення у відповідача обов"язку
щодо здійснення розрахунків за
отриманий товар.

Проте, відповідач не виконав взяті
на себе договірні зобов"язання, в
частині здійснення розрахунків за
отриманий товар та повернення
зворотної тари, внаслідок чого,
утворилась заборгованість в сумі 2
195,12грн. При цьому, зворотна тара на суму
6,10грн., відповідачем частково
повернена (прибуткова накладна №У00250773
від 02.05.13р., а.с. 41).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звертався до відповідача з
вимогою від 18.12.13р., про погашення
заборгованості (а.с.18). Проте, дана
вимога залишились без належного
реагування з боку відповідача.

Позивачем доведено перед судом, факт
наявності у відповідача боргу за
поставлений товар в сумі 2 195,12грн.

Станом на 15.05.14р., в матеріалах справи
відсутні відомості, які підтвердили б
сплату вище зазначеної заборгованості.

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу
України вбачається, що цивільні права
та обов"язки виникають зокрема, з
Договору.

Договір поставки №117-П від 10.04.13р.,
укладений між сторонами в межах
чинного законодавства України - є
правомірним, оскільки його
недійсність прямо не встановлена
законом та він не визнаний судом
недійсним (ст.204 Цивільного кодексу
України).

В силу ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України).

В силу положень ст. 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України, ч. 7 ст. 193
Господарського кодексу України).

Нормою ч.1 ст.530 Цивільного кодексу
України, встановлено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Більше того, як вказує ст.629
Цивільного кодексу України договір є
обов"язковим для виконання сторонами.

Приписами ст.ст. 610, 612 Цивільного
кодексу України, встановлено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

З огляду на вимоги ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Позивачем доведено та документально
підтверджено обставини, на які він
посилався, як на підставу своїх вимог.
Відповідач в судові засідання не
з"явився, будь-яких заперечень проти
позову чи доказів належного виконання
своїх зобов"язань не надав, доводи
позивача не спростував.

За таких обставин, на основі вище
сказаного, вимога позивача про
стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 2 195,12грн.,
правомірна, обґрунтована,
документально підтверджена і підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи приписи ст.49
Господарського процесуального кодексу
України, судові витрати покласти на
відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 11, 204, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 629, 712
Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 193
Господарського кодексу України ст. ст.
22, 33, 43, 49, 75, 82 -85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов ПП "Перламутр" до відповідача
ФО-П ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості в сумі 2 195,12грн. -
задовольнити.

Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
на користь Приватного підприємства
"Перламутр", вул. Крайківського, 2а,
м.Івано-Франківськ, 76019
(ідентифікаційний код 23799460) - 2 195,12грн.
(дві тисячі сто дев"яносто п"ять грн.
12коп.) - заборгованості, 1
827,00грн. (одну тисячу вісімсот двадцять
сім грн. 00коп.) - судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 19.05.14р.

Суддя
С.Кобецька