ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28 квітня 2014 року № 912/220/13-г

Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Деревінської
Л.В., розглянувши матеріали справи №
912/220/13-г

за заявою кредитора - управління
Пенсійного фонду України в м.
Олександрії та Олександрійському
районі, Кіровоградська область, м.
Олександрія,

до боржника - комунального
підприємства "Теплоелектроцентраль",
Кіровоградська область, м. Олександрія,

про банкрутство.

Представники сторін участі не брали.

ВСТАНОВИВ.

Постановою від 15.07.2013 р. господарський
суд визнав комунальне підприємство
"Теплоелектроцентраль" банкрутом,
відкрив ліквідаційну процедуру щодо
банкрута. Призначив ліквідатором
банкрута арбітражного керуючого
Зімницю О.І.

Оголошення про визнання комунального
підприємства "Теплоелектроцентраль"
банкрутом опубліковано в газеті
"Урядовий кур'єр" № 133 від 26.07.2013 року.

Ухвалою від 17.01.2014 р. господарський суд
продовжив строк ліквідаційної
процедури банкрута на шість місяців та
зобов'язав ліквідатора не пізніше
15.07.2014 року подати господарському суду
звіт ліквідатора та ліквідаційний
баланс банкрута, що відповідають
вимогам ст. 46 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" (
далі - Закон).

Управління Пенсійного фонду України в
м. Олександрії та Олександрійському
районі подало суду заяву від 31.03.2014 р.
про визнання поточних грошових вимог
до банкрута в сумі 349345,93 грн., в тому
числі заборгованість з витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій в
сумі 349345,93 грн., яка виникла за період з
01.12.2013 р. по 31.03.2014 р. включно.

За твердженням кредитора, зазначена
заборгованість з витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій виникла в
результаті нарахування виплати
управлінням (кредитором) пенсії за
віком на пільгових умовах по списку № 2
колишнім працівникам банкрута КП
"Теплоелектроцентраль", що
підтверджено карткою особового
рахунку по відшкодуванню фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за списком № 2 з 01.12.2013
р. по 28.03.2014 р.

Ліквідатор арбітражний керуючий
Зімниця О.І. подав суду повідомлення
від 08.04.2014 р. про відмову у визнанні
заявлених грошових вимог в сумі 349 345,93
грн. на підставі ст. 38 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", так як
вказані вимоги виникли після визнання
боржника банкрутом.

Розглядаючи заяву кредитора,
господарський суд виходить з
наступного.

Провадження по справі про банкрутство
КП "Теплоелектроцентраль" провадиться
за Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції,
чинній після 19.01.2013 р. (далі - Закон),
відповідно до вимог абз. 1 п. 1-1
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Згідно ст.4-1 ГПК України господарські
суди розглядають справи про
банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Як вбачається із матеріалів справи,
кредиторські вимоги УПФ України в м.
Олександрії та Олександрійському
районі Кіровоградської області в
розмірі 349345,93 грн. нараховані
кредитором з 01.12.2013 р. по 28.03.2014 р., тобто
під час здійснення ліквідаційної
процедури КП "Теплоелектроцентраль".

Відповідно до ст. 38 Закону з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута
вважається таким, що настав, у банкрута
не виникає жодних додаткових
зобов'язань (у тому числі зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів)), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури, а вимоги, що
виникли під час проведення процедур
банкрутства (розпорядження майном та
санації), можуть пред'являтися тільки в
межах ліквідаційної процедури.

Зазначений строк є граничним і
поновленню не підлягає. Кредитори,
вимоги яких заявлені після закінчення
строку, встановленого для їх подання,
або не заявлені взагалі, не є
конкурсними, а їх вимоги погашаються в
шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Також згідно положень зазначеної
статті у банкрута припиняється
підприємницька діяльність та
припиняються повноваження органів
управління банкрута щодо управління
банкрутом та розпорядження його
майном, а також повноваження власника
(власників) майна банкрута.

Таким чином, виходячи з аналізу
положень Закону, в ліквідаційній
процедурі нові зобов'язання у банкрута
можуть виникати виключно у випадках,
прямо передбачених у цьому Законі і
порядок їх виконання визначений
спеціальними нормами Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до встановленого в п. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" порядку
формування джерел (коштів, призначених
на оплату праці), підприємства та
організації здійснюють внесення до
Пенсійного фонду України плати, що
покриває фактичні витрати на виплату
та доставку пільгових пенсій.

Згідно вимог ч. 2 ст. 41 Закону з дня
визнання підприємства банкрутом та
відкриття відносно нього
ліквідаційної процедури працівники
цього підприємства повідомляються про
звільнення в установленому законом
порядку, кошти на оплату праці не
перераховуються, виплата заробітної
плати припиняється, а фонд оплати праці
саме з метою оплати праці працівників з
вказаного часу припиняє своє
формування.

Таким чином, в ліквідаційній процедурі
в банкрута не з'являється ніяких
додаткових поточних зобов'язань зі
сплати обов'язкових платежів, крім тих,
які у вигляді конкурсних вимог
включені до реєстру вимог кредиторів у
порядку Закону.

У справах про банкрутство норми Закону,
який є спеціальним Законом, мають
перевагу серед інших
нормативно-правових актів, в тому числі
пов'язаних із застосуванням норм
податкового права.

Абзацом 3 пункту 29 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
26.12.2013 № 01-06/1862/2013 (зі змінами та
доповненнями) визначено, що
капіталізація витрат на виплату і
доставку відповідних пенсій чинним
законодавством не передбачена. У
ліквідаційній процедурі в
установлений Законом строк можуть бути
заявлені лише ті вимоги щодо витрат на
виплату і доставку відповідних пенсій,
які виникли в процедурах розпорядження
майном та санації, оскільки після
визнання боржника банкрутом
відповідні зобов'язання не виникають.

За викладених обставин, суд відмовляє
кредиторові управлінню Пенсійного
фонду України в м. Олександрії та
Олександрійському районі у визнанні
його поточних вимог на суму 349345,93 грн.
заборгованості з витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, що
нараховані за період з 01.12.2013 р. по 31.03.2014
р. включно.

Викладена позиція зазначена в
постановах Вищого господарського суду
України від 12.02.2014р. №5017/2939/2012 та від
25.02.2014р. №6/84-09.

Згідно підпункту 14 пункту 2 частини 2
статті 4 Закону України "Про судовий
збір" за подання до господарського суду
заяв кредиторів, які звертаються з
грошовими вимогами до боржника після
оголошення про порушення справи про
банкрутство, а також після
повідомлення про визнання боржника
банкрутом, встановлено ставку судового
збору - 1 розмір мінімальної
заробітної плати.

Оскільки, управління Пенсійного фонду
України в м. Олександрії та
Олександрійському районі згідно з
чинним законодавством звільнено від
сплати судового збору, а судом
відмовлено у визнанні спірних вимог до
банкрута, відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК
України судовий збір в сумі 1147,00 грн. не
стягується.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 23, 38, 40, 41 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст. 4-1, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд ,-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у визнанні поточних
грошових вимог управління Пенсійного
фонду України в м. Олександрії та
Олександрійському районі на суму 349345,93
грн. заборгованості з витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій, що
нараховані за період з 01.12.2013 р. по
31.03.2014 р. включно.

2. Ухвалу суду може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду в установленому
законом порядку.

3. Примірники ухвали направити
управлінню Пенсійного фонду України в
м. Олександрії та Олександрійському
районі (вул. Шевченка, 76, м. Олександрія,
Кіровоградська область, 28008),
ліквідатору арбітражному керуючому
Зімниці О.І. (вул. Чкалова, 11, м.
Дніпропетровськ, 49101), банкруту (28000,
Кіровоградська область, м. Олександрія,
вул. Кільцева, 9).

Суддя
Л. В. Деревінська