ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.04.14р. Справа № 904/1186/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "АВТОЛЮКС", м.Кривий
Ріг

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "СЕНСОРНІ КІОСКИ",
м.Кривий Ріг

про стягнення 3 725,14 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Завалєй
Я.О.

Представники:

від позивача: Мостіпан Ю.М., представник
за довіреністю № б/н від 01.03.14р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "АВТОЛЮКС"
(далі-позивач) звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "СЕНСОРНІ
КІОСКИ" (далі - відповідач) про
стягнення 3 725,14 грн.

Позивач обґрунтовує свої вимоги
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язань за договором оренди № 040112
від 01.01.12р., в частині повної та
своєчасної оплати орендної плати.

Ухвалою господарського суду від 27.02.14р.
порушено провадження у справі,
прийнято позовну заяву до розгляду,
призначено судове засідання на 25.03.14р.

Ухвалою господарського суду від 25.03.14р.
відкладено розгляд справи на 24.04.14р.

24.04.14р. у судовому засіданні
повноважний представник позивача
заявлені позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх у повному
обсязі. Крім того, повноважний
представник позивача надав для огляду
суду всі оригінали первинних
документів на підставі яких виник спір,
а для долучення до матеріалів справи
додаткові письмові пояснення по суті
заявлених позовних вимог та докази
належного повідомлення відповідача
про день, час та місце розгляду справи.

В свою чергу, повноважний представник
відповідача у судове засідання не
з'явився, відзив на позов на інші
витребувані документи до суду не надав.
Жодних пояснень щодо причини неявки
або інших клопотань до господарського
суду не надходило. Про день, час та
місце розгляду справи відповідач
повідомлений належним чином, що
підтверджують повідомлення про
вручення поштового відправлення (а.с.46,
51,52).

Враховуючи зазначене, господарський
суд прийшов до висновку про те, що
повноважний представник відповідача у
судове засідання не з'явився та не
подав відзив на позов та інші
витребувані судом документи без
поважних причин, у зв'язку з чим суд
вважає за можливе розглянути справу в
даному судовому засіданні без участі
повноважного представника відповідача
за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 24.04.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення, згідно зі ст.85
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи, подані
документи, заслухавши пояснення
повноважного представника позивача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.12р. між позивачем та відповідачем
укладено договір оренди № 040112 (далі -
Договір оренди), відповідно до умов п. 1.1
якого позивач передає, а відповідач
приймає у тимчасове платне
користування нежитлове приміщення
загальною площе 40,7 кв. м., яке
знаходиться на 2 поверху будинку, в
якому знаходиться приміщення: м. Кривий
Ріг, пр. Карла Маркса, 1, кімната № 210.

Метою оренди приміщення є розміщення в
ньому офісу (п. 1.2. Договору оренди).

Відповідно до п. 2.1. Договору оренди,
розмір орендної плати за один місяць
оренди приміщення складає 2 442 грн. 00
коп.

Згідно з п. 2.2. Договору оренди, орендна
плата сплачується в безготівковому
порядку на поточний рахунок позивача
наперед не пізніше 10 числа кожного
місяця .

Умовами п. 2.3. Договору оренди
передбачено, що якщо орендна плата за
поточний місяць не була сплачена
відповідачем до кінця цього місяця,
позивач має право в односторонньому
порядку припинити дію Договору та з
першого числа наступного місяця
закрити відповідачу та його
співробітникам доступ в приміщення до
повного його розрахунку за оренду
приміщення.

Як зазначено в п. 2.6. Договору оренди,
вартість комунальних послуг входить до
орендної плати.

Всі витрати за користування телефонами
та Інтернетом сплачуються
відповідачем самостійно (п.2.7. Договору
оренди).

Відповідно до п. 3.1 Договору оренди,
приміщення передається позивачем та
приймається відповідачем за актом
здачі-приймання, підписання якого
свідчить про фактичну передачу
приміщення в орендне користування та
який є невід'ємною частиною даного
Договору.

Згідно з п. 4.3. Договору оренди,
відповідач зобов'язаний своєчасно
здійснювати орендні платежі.

Строк дії цього Договору складає з
01.01.2012 по 01.01.2013 року включно (п. 5.1.
Договору оренди.

Пунктом 5.2. Договору оренди
передбачено, що після закінчення
терміну дії цього Договору, сторони
можуть подовжити його дію шляхом
укладання додаткової угоди.

У випадку порушення своїх зобов'язань
за цим Договором сторони несуть
відповідальність, визначену чинним в
Україні законодавством. Порушення
зобов'язання є його невиконання або
неналежне виконання, тобто виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (п. 7.1. Договору оренди).

Так, на виконання умов вищезазначеного
Договору оренди, 01.01.12р. позивачем було
передано відповідачу кімнату № 210
площею 40,7 кв.м. розташовану за адресою:
50000, м.Кривий Ріг, пр. Карла Маркса, 1, що
підтверджує Акт приймання-передачі
(а.с.13).

Позивач звертає увагу, що Договір
оренди був достроково розірваний на
підставі заяви відповідача за вих. № 31
від 01.09.12р. (а.с.24).

Як зазначає позивач, на підставі
Договору оренди, позивачем були надані
відповідачу послуги на загальну суму 19
536,00 грн., з яких тільки 7 326,00 грн.
відповідачем було оплачено. Таким
чином, заборгованість по Договору
оренди складає 12 210,00 грн. Позивач
звертає увагу, що між сторонами було
проведено взаємозалік , у зв'язку з чим
заборгованість відповідача за
вказаним Договором оренди складає 3 552,50
грн.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачами своїх обов'язків по
Договору оренди, позивачем, відповідно
до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України,
були нараховані інфляційні витрати у
розмірі 3,55 грн. та 3% річних у розмірі
169,09 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач
просить стягнути з відповідача
заборгованість по орендній платі у
розмірі 3 552,50 грн., інфляційні витрати у
розмірі 3,55 грн., 3% річних у розмірі 169,09
грн., всього 3 725,14 грн.

Відповідач доказів належного
виконання своїх зобов'язань по
вищезазначеному Договору оренди на
момент розгляду спору до
господарського суду не надав. Крім
того, відповідач не скористався
наданим йому правом на судовий захист,
наведених позивачем обставин не
спростував.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, оцінивши надані
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку ( ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України).

Статтею 759 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк. Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору найму (оренди).

Частиною 1 статтею 761 Цивільного
кодексу України визначено, що право
передання майна у найм має власник речі
або особа, якій належать майнові права.

В статті 762 Цивільного кодексу України
зазначено про те, що за користування
майном з наймача справляється плата,
розмір якої встановлюється договором
найму. Якщо розмір плати не
встановлений договором, він
визначається з урахуванням споживчої
якості речі та інших обставин, які
мають істотне значення. Плата за
користування майном може вноситися за
вибором сторін у грошовій або
натуральній формі. Форма плати за
користування майном встановлюється
договором найму. Договором або законом
може бути встановлено періодичний
перегляд, зміну (індексацію) розміру
плати за користування майном. Наймач
має право вимагати зменшення плати,
якщо через обставини, за які він не
відповідає, можливість користування
майном істотно зменшилася. Плата за
користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором. Наймач звільняється від
плати за весь час, протягом якого майно
не могло бути використане ним через
обставини, за які він не відповідає.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Як зазначено в п. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивач свої зобов'язання по Договору
оренди виконав належним чином, а саме:
надав відповідачу в оренду нерухоме
майно передбачене Договором оренди, що
підтверджує Акт приймання-передачі
майна від 01.01.12р. (а.с.13), акти
здачі-приймання робіт (надання послуг)
(а.с. 15, 18), податкові накладні (а.с.16, 19),
виставлені рахунки на оплату послуг
(а.с. 14, 17).

Крім того, господарський суд вважає, що
відповідач визнав себе зобов'язаною
особою по відношенню до позивача,
оскільки до дій які свідчать про
визнання боргу може відноситися
часткове погашення самим боржником
основного боргу.

Враховуючи вищезазначені норми
чинного законодавства України, умови
Договору оренди та обставини справи,
господарський суд вважає, що вимоги
позивача в частині стягнення
заборгованості по орендній платі у
розмірі 3 552,50 грн. є обґрунтованими та
доведеними, у зв'язку з чим підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі вищевказаної норми закону,
позивачем були нараховані інфляційні
витрати у розмірі 3,55 грн. та 3% річних у
розмірі 169,09 грн., розрахунок яких
господарським судом перевірений та
визнаний таким, що підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Викладене є підставою для задоволення
позову у повному обсязі, оскільки
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином та в установлені строки.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 599,
610, 611, 612, 625, 629, 759, 761, 762 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 218
Господарського кодексу України, ст.ст.
1, 4, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "СЕНСОРНІ КІОСКИ" (50004,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. Урицького, буд. 26, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "АВТОЛЮКС" (50000,
Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг,
пр. Карла Маркса, буд. 1, офіс 1, ) заборгованість по
орендній платі у розмірі 3 552,50 грн. (три
тисячі п'ятсот п'ятдесят дві грн. 50 коп.),
інфляційні витрати у розмірі 3,55 грн.
(три грн. 55 коп.), 3% річних у розмірі 169,90
грн. (сто шістдесят дев'ять грн. 90 коп.),
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім грн.00 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Н.Е. Петренко

Повне рішення складено 28.04.14р.