РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

30 квітня 2014 року
Справа № 903/1147/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій
В.А.

судді Дужич
С.П. ,

судді
Петухов М.Г.

при секретарі судового засідання
Баклан Н.С.,

за участю представників:

позивача - Сорочук Мар'яна Юріївна (
довіреність № ГО-13/243 від 05.12.2013 р. )

відповідача - Шемет Ігор
Констянтинович ( довіреність № 86 від
22.05.2013 р. )

розглянувши матеріали апеляційної
скарги приватного підприємства "Л"
Транс" на рішення господарського суду
Волинської області від 23.12.2013р. у справі
№903/1147/13

за позовом приватного акціонерного
товариства "Страхова група "ТАС" (м.Київ)

до приватного підприємства "Л" Транс"
(м.Луцьк)

про стягнення 8 305, 28 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Волинської області від 23.12.2013р. у справі
№903/1147/13 задоволено позов приватного
акціонерного товариства "Страхова
група "ТАС" до приватного підприємства
"Л" Транс" про стягнення 8305,28 грн.

Стягнуто з ПП "Л" Транс" на користь ПАТ
"Страхова група "ТАС" 8305,28 грн.
страхового відшкодування та 1720,50 грн.
витрат по сплаті судового збору.

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги відповідають чинному
законодавству і фактичним обставинам
справи, підтверджені належними
доказами (арк.справи 56).

22.01.2014р. до Рівненського апеляційного
господарського суду надійшла
апеляційна скарга приватного
підприємства "Л" Транс" на вказане
рішення, в якій останній просить
скасувати його та винести постанову,
якою у позові відмовити.

В скарзі зазначає, що перебіг позовної
давності по договору, який посвідчено
полісом №ВС/5521919, згідно ч.5 ст.261
Цивільного кодексу України закінчився
12.02.2014р. Строк давності по регрес ній
вимозі позивача сплив станом на час
звернення до суду, тому що за регрес
ними зобов'язаннями перебіг позовної
давності починається від дня виконання
основного зобов'язання (ч.6 ст.265 ЦК
України). Основне зобов'язання
(відшкодування шкоди потерпілому
ОСОБА_3 у ДТП) виконано Дженералі
Грант-філія Оптіма 04.11.2009р. Скаржник
вважає, що строк позовної давності
закінчився 04.11.2012р.

Посилаючись на норми п.5 ч.1 ст.991 ЦК
України, п.5 ч.1 ст.26 Закону України «Про
страхування», пп..37.1.4 ст.37 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», скаржник стверджує, що
позивач не мав законних підстав
здійснювати виплату на шкоду
страхувальнику.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду у справі №903/1147/13
від 03.03.2014р. апеляційну скаргу ПП "Л"
Транс" прийнято до провадження, справу
призначено до слухання (арк.справи 76 ).

01.04.2014р. позивач подав письмовий відзив
на апеляційну скаргу, в якому заперечує
проти доводів скаржника.

Позивач, посилаючись на норми ст.993 ЦК
України та ст.27 Закону України «Про
страхування», стверджує, що 04.11.2009р. до
ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» у межах
фактичних витрат і суми виплаченого
страхового відшкодування, перейшло
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за цими вимогами.

Стверджує, що строк звернення ВАТ «УСК
«Дженералі Гарант» до ПрАТ "Страхова
група "ТАС" з 05.11.2009 до 05.11.2012р. Як вважає
позивач, 23.10.2012р. (у межах строку
звернення) ПАТ «УСК «Гарант-АВТО»
(правонаступник ВАТ «УСК «Дженералі
Гарант») використовуючи, передбачене
законом право регресної вимоги,
звернулося до позивача у даній справі з
заявою про виплату страхового
відшкодування в порядку регресу.

На підставі викладеного просить
залишити рішення господарського суду
Волинської області від 23.12.2013р. у справі
№903/1147/13 без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

Розпорядженням голови Рівненського
апеляційного господарського суду від
29.04.2014р. внесено зміни до складу колегії
суддів, окрім заміни головуючого судді.
У справі №903/1147/13 визначити колегію
суддів у складі: головуючий суддя
Саврій В.А., суддя Дужич С.П., суддя
Петухов М.Г.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції 30.04.2014р. представник
відповідача підтримав доводи та вимоги
апеляційної скарги, з підстав
викладених в ній. Просить суд рішення
господарського суду Волинської
області від 23.12.2013р. у справі №903/1147/13
скасувати та прийняти нове, яким
відмовити в задоволенні позову.
Представник позивача заперечив проти
доводів та вимог апеляційної скарги,
вважає їх безпідставними та
необгрунтованими. Просить суд рішення
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

11.02.2009р. публічне акціонерне товариство
"Страхова група "ТАС" (страховик) та
приватне підприємство "Л "Транс"
(страхувальник) уклали договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів
№ВС/5521919 (поліс), відповідно до якого
застраховано відповідальність ПП "Л"
Транс" та забезпечено належний
страхувальнику транспортний засіб -
автомобіль марки "ДАФ-ТЕ95ХР", д/р
№АС5958АТ (арк.справи 7).

Як свідчить постанова Голосіївського
районного суду м.Києва від 15.07.2009р. у
справі №3-7638/09 (арк.справи 10), 26.06.2009р. о
21.05год. в м.Києві на Великій кільцевій
дорозі, водій ОСОБА_5 (працівник
відповідача), керуючи автомобілем
“ДАФ” д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом
“Шмідс” д.н.з. НОМЕР_2 (застрахований
автомобіль), при зміні напрямку руху не
впевнився в безпеці, в результаті чого
сталося зіткнення з автомобілем
“Део-Ланос” д.н.з. НОМЕР_3, що призвело
до пошкодження транспортних засобів.
Даною постановою ОСОБА_5 визнано винним
у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 20 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян, що
становить 340грн.

Згідно договору (полісу №19а-№0222896 від
28.09.2008р.) добровільного страхування
транспортного засобу, водія та
пасажирів від нещасних випадків,
цивільної відповідальності укладеного
між страхувальником - ОСОБА_3 та
страховиком - ВАТ "УСК "Дженералі
Гарант" (правонаступником якого є ПАТ
"СК "Гарант-Авто") застраховано
автомобіль “Деу” д.н.з. НОМЕР_3
(арк.справи 18).

Відповідно до страхового акту №83524 від
15.07.2009р. сума збитку по ДТП 26.06.2009р., а
саме, зіткнення автомобіля "ДАФ" з
автомобілем "Деу Ланос", складає
8305,28грн. (арк.справи 20).

В звіті №246 від 21.07.2009р. про оцінку
автомобіля Daewoo Lanos 1.5і держномер НОМЕР_3
вартість матеріального збитку,
завданого власнику вказаного
автомобіля, в результаті його
пошкодження при ДТП, без урахування
втрати товарної вартості, складає
8934,07грн. (арк.справи 11, 12).

Згідно платіжного доручення від
04.11.2009р. Дженералі Гарант - філія Оптіма
перераховано ОСОБА_3 8388,28грн.
страхового відшкодування по полісу
каско №222896, акт №83524 (арк.справи 21).

18.10.2012р. Київська філія "Сіті" ПАТ "УСК
"Гарант-Авто" звернулося із заявою до
ПрАТ "Страхова група "ТАС" про виплату
ОСОБА_3 страхового відшкодування в
порядку регресу в розмірі 8305,28грн.
(арк.справи 22). Платником - ПрАТ "СГ "ТАС"
згідно платіжного доручення №85115 від
22.03.2013р. перераховано "Гарант-Авто-сіті
КДС" 8305,28 грн. (арк.справи 24).

Згідно претензії від 03.04.2013р. №148
(надісланої відповідачеві 12.04.2013р. і
отриманої ним 30.04.2013р.) товариство "СГ
"ТАС" просило підприємство "Л" Транс"
компенсувати йому в порядку регресу
суму виплаченого страхового
відшкодування в розмірі 8305,28грн.
(арк.справи 25). Відповідь відповідача на
зазначену претензію в матеріалах
справи відсутня.

В матеріалах справи також наявна
службова довідка начальника
контакт-центру від 21.11.2013р. за №1600/8238,
яка свідчить про відсутність жодних
звернень страхувальника або його
представників про те, що 26.06.2009р.
відбулось ДТП за участі транспортного
засобу, яким керував ОСОБА_5,
відповідальність якого була
застрахована за полісом №ВС/5521919 від
11.02.2009р., в Контакт-центрі ПАТ "Страхова
група "ТАС".

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
вивчивши матеріали справи, наявні в ній
докази, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, Рівненський апеляційний
господарський суд прийшов до висновку
про наступне:

Статтею 993 Цивільного кодексу України
та статтею 27 Закону України "Про
страхування" встановлено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки. Аналогічне положення містить і
спеціальна норма ст.27 Закону України
"Про страхування".

Згідно ст.1191 Цивільного кодексу
України, особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Згідно підпункту "г" пункту 38.1.1 статті 38
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" страховик після
виплати страхового відшкодування має
право подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього закону, яким
передбачено, що учасники
дорожньо-транспортної пригоди
зобов'язані вжити заходів для
невідкладного, але не пізніше трьох
робочих днів, повідомлення страховика,
з яким було укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
або, у випадках, передбачених цим
Законом, МТСБУ про настання
дорожньо-транспортної пригоди.
(редакція Закону, яка діяла на момент
укладення договору).

Крім того, статтею 38 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено право страховика
після виплати страхового
відшкодування подати регресний позов.

Як вірно зазначено судом першої
інстанції, до позивача у межах
фактичних витрат і суми страхового
відшкодування потерпілій особі
перейшло право зворотної вимоги до
особи, відповідальної за регресними
вимогами.

Приватне підприємство "Л"Транс"
посилається в апеляційній скарзі на
пропуск ПАТ "Страхова група "ТАС" строку
позовної давності, оскільки, на думку
відповідача, перебіг строку позовної
давності за спірними зобов'язаннями
починається з моменту виникнення
страхового випадку.

Згідно зі статтею 257 Цивільного кодексу
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно ч.6 ст.261 Цивільного кодексу
України, за регресними зобов'язаннями
перебіг позовної давності починається
від дня виконання основного
зобов'язання.

Зазначена позиція також викладена в
постанові Верховного суду України від
28.08.2012р. у справі №5023/4833/11.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивач після виплати страхового
відшкодування, згідно платіжного
доручення №85115 від 22.03.2013р., отримав
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду - ПП "Л"
Транс". А тому, господарський суд
Волинської області дійшов вірного
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, підставні та підлягають
до задоволення.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Доводи скаржника зазначені в
апеляційній скарзі, апеляційним судом
не визнаються такими, що можуть бути
підставою згідно ст.104 Господарського
процесуального кодексу України для
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення, тому суд апеляційної
інстанції вважає, що рішення місцевого
господарського суду прийняте у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права і його слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного
підприємства "Л" Транс" на рішення
господарського суду Волинської
області від 23.12.2013р. у справі №903/1147/13 -
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Саврій В.А.

Суддя
Дужич С.П.

Суддя
Петухов М.Г.