ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.04.2014
Справа № 905/7756/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді Сич Ю.В.

при секретарі судового засідання
Щитовій Л.М.

розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Ірігаційні системи»,
м.Київ (ідентифікаційний код 33498019)

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донспецмонтаж»,
м.Донецьк (ідентифікаційний код 30871714)

про стягнення основної заборгованості
в сумі 7554748,63грн., 3% річних у розмірі
363944,96грн., інфляції у розмірі 15187,00грн.
та пені у розмірі 284628,45грн.

від позивача: Перевознікова І.С. за
довіреністю від 28.10.2013р.,

від відповідача: не з'явився

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Ірігаційні системи» м.
Київ звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до
відповідача, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донспецмонтаж» м.
Донецьк про стягнення основної
заборгованості в сумі 7554748,63 грн., 3%
річних, інфляції та пені на день
постановлення рішення.

Ухвалою господарського суду від
07.11.2013р. позовна заява була прийнята до
розгляду та порушено провадження у
справі №905/7756/13.

10.12.2013р. на адресу господарського суду
Донецької області надійшла зустрічна
позовна Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донспецмонтаж» м.
Донецьк до Товариство з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Ірігаційні системи» м.
Київ про визнання недійсним договору
№2011/04-01 від 05.05.2011р.

Ухвалою від 11.12.2013р. господарський суд
Донецької області відмовив у прийнятті
вищевказаної зустрічної позовної
заяви на підставі ст. 60 Господарського
процесуального кодексу України.

Ухвалою від 11.12.2013р. господарський суд
Донецької області за клопотанням
відповідача продовжив строк розгляду
спору на п'ятнадцять днів на підставі
ст. 69 Господарського процесуального
кодексу України.

12.12.2013р. на адресу господарського суду
Донецької області надійшла апеляційна
скарга Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донспецмонтаж» м.
Донецьк на вищевказану ухвалу від
11.12.2013р. про відмову у прийнятті
зустрічної позовної заяви.

Ухвалою від 13.12.2013р. господарський суд
зупинив провадження у справі №905/7756/13
на підставі ч.1 ст. 79 Господарського
процесуального кодексу України.

У зв'язку із закінченням апеляційного
та касаційного провадження на адресу
господарського суду Донецької області
надійшли матеріали справи №905/7756/13.

Ухвалою від 04.04.2014р. господарський суд
Донецької області поновив провадження
у справі №905/7756/13 та призначив останню
до розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору підряду на
виконання будівельно-монтажних робіт
на об'єкті стадіон до «Євро-2012» на
території у районі
вул.Стрийській-Кільцевій дороги
проектованої вул.Вернадського у
м.Львові №2011/04-01 від 05.05.2011р. в частині
оплати виконаних робіт, внаслідок чого
утворилась заборгованість у розмірі
7554748,63грн. та підстави для нарахування 3%
річних, інфляційних втрат, пені.

На підтвердження вказаних обставин
позивач надав копії договору підряду
на виконання будівельно-монтажних
робіт на об'єкті стадіон до «Євро-2012» на
території у районі
вул.Стрийській-Кільцевій дороги
проектованої вул.Вернадського у
м.Львові №2011/04-01 від 05.05.2011р., договірної
ціни, календарного графіку
будівництва, графіку фінансування,
відомості матеріалів,
оборотно-сальдової відомості по
рахунку, довідко про вартість
виконаних будівельних робіт, актів
приймання виконаних будівельних робіт,
акту звірки розрахунків станом на
12.09.2013р., банківських виписок.

Нормативно свої вимоги позивач
обґрунтовує ст.ст. 22, 54, 55, 56, 57
Господарського процесуального кодексу
України.

25.11.2013р. позивачем надано заяву про
збільшення позовних вимог, за якою
останній збільшив суму 3% річних,
інфляційних втрат та пені.

25.11.2013р. позивачем надано клопотання
про залучення в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Альткомкиївбуд».
Зазначене клопотання позивач
обґрунтовує тим, що ТОВ
«Альткомкиївбуд» розрахувалось із
відповідачем за будівельно-монтажні
роботи, які проводились на об'єкті:
будівництво стадіону по
вул.Стрийській-Кільцевій дорозі у
м.Львові, відповідно відповідач мав
кошти задля розрахунку із відповідачем
за спірним договором.

11.12.2013р. позивачем надано письмові
пояснення в обґрунтування про
залучення ТОВ «Альткомкиївбуд» в
якості третьої особи на стороні
відповідача, за якими зазначено, що ТОВ
«Альткомкиївбуд» розрахувалось із
відповідачем за будівельно-монтажні
роботи, які проводились на об'єкті:
будівництво стадіону по
вул.Стрийській-Кільцевій дорозі у
м.Львові, відповідно відповідач мав
кошти задля розрахунку із відповідачем
за спірним договором.

Розглянувши вищевказане клопотання,
господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Господарського
процесуального кодексу України треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, можуть вступити
у справу на стороні позивача або
відповідача до прийняття рішення
господарським судом, якщо рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін.

У вирішенні відповідного питання щодо
наявності юридичного інтересу у
третьої особи суд має з'ясовувати, чи
буде у зв'язку з прийняттям судового
рішення з даної справи таку особу
наділено новими правами чи покладено
на неї нові обов'язки, або змінено її
наявні права та/або обов'язки, або
позбавлено певних прав та/або
обов'язків у майбутньому.

Враховуючи всі обставини справи та
доводи позивача, суд дійшов висновку
про відсутність обставин, які можуть
змінити або позбавити певних
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Альткомкиївбуд» у
результаті винесеного рішення.

Таким чином, клопотання позивача про
залучення до участі у справі третьої
особи без самостійних вимог Товариство
з обмеженою відповідальністю
«Альткомкиївбуд» не підлягає
задоволенню.

11.12.2013р. позивачем надано письмові
пояснення, за якими позивач навів
перелік актів із зазначенням сум
виконаних робіт.

11.12.2013р. позивачем надано заяву про
збільшення позовних вимог, за якою
останній збільшив розмір 3% річних,
інфляційних втрат та пені.

27.01.2014р. позивачем надано письмові
пояснення до заяви про збільшення
позовних вимог, за якою зазначено, що в
абзаці другому на першій сторінці була
припущена технічна описка, та навів
періоду інфляційних нарахувань, 3%
річних та пені.

22.04.2014р. позивачем надано письмові
пояснення, за якими зазначено, що сума
боргу складає 7554748,63грн., сума 3% річних
за період з 10.01.2012р. по 25.11.2013р. складає
363944,96грн., сума інфляційних збитків за
період з 10.01.2012р. п 25.11.2013р. складає
15187,00грн., сума пені за період з 10.01.2012р.
по 11.07.2013р. складає 284628,45грн.

Під час розгляду справи відповідач не
обґрунтував свою позицію щодо
відхилення вимог позивача, наданим ст.
22 ГПК України правом на представлення
нових доказів, які б у встановленому
порядку спростовували викладені
позивачем обставини не скористався.

За таких обставин, враховуючи
достатність зібраних по справі
доказів, господарський суд відповідно
до ст. 75 ГПК України вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
доказами.

Розгляд справи здійснювався без
застосування засобів технічної
фіксації судового процесу відповідно
до ст. 81-1 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство в господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Розгляд справи відкладався на підставі
ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України.

Під час судового розгляду справи
представників сторін було ознайомлено
з правами та обов'язками у
відповідності із ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
подані докази за своїм внутрішнім
переконанням та заслухавши
представників сторін, суд встановив:

05.05.2011р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Донспецмонтаж»
(замовник) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Ірігаційні системи»
(підрядник) укладено договір підряду на
виконання будівельно-монтажних робіт
на об'єкті стадіон до «Євро-2012» на
території у районі
вул.Стрийській-Кільцевій дороги
проектованої вул.Вернадського у
м.Львові №2011/04-01 (далі - Договір), за
умовами якого підрядник зобов'язується
своїми та/або залученими силами
виконати та передати замовнику,
передбачені цим договором,
будівельно-монтажні роботи на об'єкті:
будівництво стадіону по
вул.Стрийській-Кільцевій дорозі у
м.Львові відповідно до погодженої
проектно-кошторисної документації на
умовах цього договору та додатків до
нього (п.1.1. Договору).

За п.14.6. Договору даний договір набирає
чинності після підписання його
сторонами, та діє до повного виконання
сторонами усіх передбачених договором
зобов'язань.

Відповідно до п.4.1. Договору сума даного
договору є орієнтовною та динамічною
та визначається у договірній ціні
(додаток №1 до даного договору), який
сторони зобов'язується підписати
протягом 7 (семи) робочих днів з моменту
виконання п.2.3. даного договору, а також
графіком фінансування (додаток №3 до
даного договору), які є невід'ємними
частинами даного договору.

Згідно із договірною ціною, яка
узгоджена сторонами, про що містяться
відповідні підписи, які скріплені
відбитками печаток підприємств, всього
договірна ціна складає 142012814,77грн.

Пунктом 8.1. Договору визначено, що
здача-прийняття виконаних робіт
оформляється актами прийому-передачі,
підписаними обома сторонами, які
щомісяця подаються підрядником
замовнику.

Так, сторонами складено акти приймання
виконаних будівельних робіт №1 за
червень 2011р. №4 за червень 2011р. №2 за
червень 2011р. №3 за червень 2011р., №13 за
серпень 2011р., №6 за серпень 2011р., №5 за
серпень 2011р., №8 за серпень 2011р., №7 за
серпень 2011р., №9 за серпень 2011р., №11 за
серпень 2011р., №10 за серпень 2011р., №12 за
серпень 2011р., №14 за серпень 2011р., №15 за
серпень 2011р., №16 за серпень 2011р., №17 за
серпень 2011р., №18 за серпень 2011р., №25 за
вересень 2011р., №27 за вересень 2011р., №23
за вересень 2011р., №24 за вересень 2011р., №
26 за вересень 2011р., №22 за вересень 2011р.,
№21 за вересень 2011р., №20 за вересень
2011р., №19 за вересень 2011р., №28 за
вересень 2011р., №35 за вересень 2011р., №29
за вересень 2011р., №29 за жовтень 2011р., №30
за жовтень 2011р., №31 за жовтень 2011р., №32
за жовтень 2011р., №33 за жовтень 2011р., №34
за жовтень 2011р., №36 за жовтень 2011р., за
лютий 2012р., №41 за березень 2012р., за
травень 2012р., за жовтень 2012р., на
загальну суму 29053332,05грн., та відповідні
довідки про вартість виконаних робіт,
які підписані з обох сторін та підписи
скріплені відбитками печаток
підприємств. Отже, суд робить висновок,
що виконані роботи прийняті замовником
без заперечень.

За п.4.5. Договору замовник щомісяця
здійснює оплату виконаних робіт
відповідно до графіку фінансування
робіт (додаток №3 до даного договору) на
підставі пред'явлених підрядником
актів виконаних робіт з форми КБ-2в та
КБ-3. Оплата повинна бути здійснена
замовником протягом 10 (десяти)
календарних днів з моменту підписання
відповідного акту виконаних робіт
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок підрядника.

Пунктом 4.2. Договору встановлено, що
сторони домовились про те, що затримка
замовника в будь-якій оплаті, що не
перевищує 60 днів не розглядається як
порушення цього договору. Замовник не
зобов'язаний повідомляти про причини
затримки та строк її усунення.

Відповідно до наявних в матеріалах
справи банківських виписок замовник
сплатив за Договором на користь
підрядника грошові кошти у розмірі
21433781,12грн.

У відповідності з ч.1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язані
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Проте, у встановлені строки відповідач
не сплатив залишкову суму вартості
виконаних робіт, внаслідок чого
виникла заборгованість з 10.01.2012р.
частково у розмірі 153542,75грн. за актом
№32 за жовтень 2011р., з 10.01.2012р. за актами
№33 за жовтень 2011р., №34 за жовтень 2011р.,
№36 за жовтень 2011р., з 10.05.2012р. за актами
за лютий 2012р., з 10.06.2012р. за актом №41 за
березень 2012р., з 01.08.2012р. за актом за
травень 2012р., з 10.01.2013р. за актом за
жовтень 2012р., у загальному розмірі
7619550,93грн.

Проаналізувавши вищезазначений
договір, судом встановлено, що останній
за своєю правовою природою є договором
підряду та підпадає під регулювання
статей 837-864 Цивільного кодексу України.

За статтею 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Згідно зі статтею 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутністю конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтею 509 Цивільного кодексу України
закріплено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, сплатити
гроші тощо), а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору, цього Кодексу та інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу
України, цивільні права і обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також з дій осіб, що не передбачені
актами цивільного законодавства, але
за аналогією породжують цивільні права
і обов'язки.

Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу
України встановлено, що підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Доказів погашення заборгованості
відповідачем суду не представлено.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

За таких обставин, суд вважає доведеним
борг відповідача перед позивачем у
сумі 7554748,63грн., а позовні вимоги в цій
частині є такими, що підлягають
задоволенню.

Також відповідно до позовної заяви
позивач просив суд стягнути з
відповідача 3% річних у розмірі
363944,96грн., інфляційних збитків у
розмірі 15187,00грн., пені у розмірі
284628,45грн.

До матеріалів справи позивачем надано
з урахуванням усіх уточнень наступний
розрахунок:

1. акт за жовтень 2011 року 27_7_1ПД_КБ2 на
суму 579310,74грн.

Нарахування штрафних санкцій за даним
актом починається з 10.01.2012р.:

Пеня за період з 10.01.2012р. по 10.07.2012р.
складає суму у розмірі 21827,32грн., 3%
річних з період з 10.01.2012р. по 25.11.2013р. -
32615,99грн., інфляційні збитки за період з
10.01.2012р. по 25.11.2013р. 2896,56грн.

2. акт за жовтень 2011 року 28_7-1_ПД_КБ2 на
суму 398563,98грн.

Нарахування штрафних санкцій за даним
актом починається з 13.01.2012р.:

Пеня за період з 13.01.2012р. по 13.07.2012р.
складає 14992,55грн., 3% річних за період з
13.01.2012р. по 25.11.2013р. - 22341,42грн.,
інфляційних збитків за період з 13.01.2012р.
по 25.11.2013р. - 1992,82грн.

3. акт за жовтень 2011р. 231_7-1_ПД_КБ2 на суму
280098,00грн.

Нарахування штрафних санкцій за даним
актом починається з 16.01.2012р.:

Пеня за період з 16.01.2012р. по 16.07.2012р.
складає 10519,01грн., 3% річних за період з
16.01.2012р. по 25.11.2013р. - 15631,77грн., інфляційні
збитки за період з 16.01.2012р. по 25.11.2013р. -
15631,77грн.

4. акт за жовтень 2011 року 29_5-1_ПД_КБ2 на
суму 186253,06грн.

Нарахування штрафних санкцій за даним
актом починається з 18.01.2012р.:

Пеня за період з 18.01.2012р. по 16.07.2012р.
складає 6987,04грн., 3% річних за період з
18.01.2012р. по 25.11.2013р. - 10363,83грн., інфляційні
збитки за період з 18.01.2012р. по 25.11.2013р. -
931,27грн.

5. нарахування штрафних санкцій за
актами підписаними за лютий 2012 року на
загальну суму 5923609,62грн. починається з
11.05.2012р.:

Пеня за період з 11.05.2012р по 11.11.2012р.
складає 223961,13грн., 3% річних за період з
11.05.2012р. по 25.11.2013р. - 273622,08грн.,
інфляційні збитки за період з 11.05.2012р.
по 25.11.2013р. - 6515,97грн.

6. акт за березень 2012 року 231_7-1_ПД_КБ2 на
суму 96228,00грн.

Нарахування штрафних санкцій
починається з 07.06.2012р.:

Пеня за період з 07.06.2012р. по 07.12.2012р.
складає 3697,53грн., 3% річних за період з
17.06.2012р. по 25.11.2013р. - 4239,30грн., інфляційні
збитки за період з 07.06.2012р. по 25.11.2013. -
866,06грн.

7. акт за травень 2012 року 250_7-1_ПД_КБ2 на
суму 20117,03грн.

Нарахування штрафних санкцій
починається з 11.08.2012р.:

Пеня за період з 11.08.2012р. по 11.02.2013р.
складає 760,58грн., 3% річних за період з
11.08.2012р. по 25.11.2013р. - 778,77грн., інфляційні
збитки за період з 11.08.2012р. по 25.11.2013р. -
80,47грн.

8. акт за жовтень 2012р. 262_7-1_ПД_КБ2 на суму
165370,25грн.

Нарахування штрафних санкцій
починається з 11.01.2013р.

Пеня за період з 11.01.2013р. по 11.07.2013р.
складає 1820,44грн., 3% річних за період з
11.01.2013р. по 25.11.2013р. - 4322,27грн., інфляційні
збитки за період з 07.06.2012р. по 25.11.2013р. -
496,11грн.

9. акт за лютий 2013 року 300_7-1_ПД_КБ2,
301_7-1_ПД_КБ2 на суму 1814,41грн.

Нарахування штрафних санкцій
починається з 11.05.2013р.:

Пеня за період з 11.01.2013р. по 11.07.2013р.
складає 62,85грн., 3% річних за період з
11.01.2013р. по 25.11.2013р. - 29,53грн., інфляційні
збитки за період з 07.06.2012р. по 25.11.2013р. -
7,26грн.

За п.11.3.1. Договору за порушення стоків
фінансування, зазначених в п.4.5. з
урахуванням п.4.2. цього договору,
замовник сплачує на користь підрядника
пеню у розмірі 0,1% від суми
заборгованості за кожний день
прострочення платежу, але не більше
однієї облікової ставки НБУ.

За приписами ч.6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відтак, враховуючи, що Договором не
передбачено періоду нарахування пені,
то при здійсненні відповідного
розрахунку застосовуються обмеження,
встановлені приписами ч.6 ст. 232
Господарського кодексу України, щодо
строку, протягом якого може
нараховуватись дана штрафна санкція.

За приписами ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Згідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові наслідки
встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на
себе зобов'язань тягне за собою
відповідні правові наслідки, які
полягають у можливості застосування
кредитором до боржника встановленої
законом або договором
відповідальності.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Однак, зі вказаного розрахунку
вбачається, що позивачем здійснено
розрахунок пені, 3% річних та
інфляційних втрат на суму
заборгованості за актами за лютий 2013р.,
яка не була предметом спору у даній
справі та доказів наявності
вищезазначеної заборгованості
позивачем суду не представлено, як і
самих актів виконаних робіт за лютий
2013р.

Таким чином, позовні вимоги щодо
стягнення пені, 3% річних та інфляційних
втрат, нарахованих на суму 1814,41грн. за
актом за лютий 2013 року 300_7-1_ПД_КБ2,
301_7-1_ПД_КБ2 є безпідставними та
недоведеними.

Перевіривши розрахунок пені, судом
встановлено, що позивачем невірно
визначено кінцеві дати нарахування.

Здійснивши самостійно наступний
розрахунок пені:

1. акт за жовтень 2011 року 27_7_1ПД_КБ2 на
суму 579310,74грн.

Пеня за період з 10.01.2012р. по 09.07.2012р.
(кінцева дата припинювального строку,
встановлена судом) на суму 579310,74грн.

2. акт за жовтень 2011 року 28_7-1_ПД_КБ2 на
суму 398563,98грн.

Пеня за період з 13.01.2012р. по 09.07.2012р. на
суму 398563,98грн.

3. акт за вересень 2011р. 231_7-1_ПД_КБ2 на суму
280098,00грн.

Пеня за період з 16.01.2012р. по 10.04.2012р.
(кінцева дата існування заборгованості
за вказаним актом) на суму 280098,00грн.

4. акт за жовтень 2011 року 29_5-1_ПД_КБ2 на
суму 186253,06грн.

Пеня за період з 18.01.2012р. по 09.07.2012р.
(кінцева дата припинювального строку,
встановлена судом) на суму 186253,06грн.

5. акти за лютий 2012 року на загальну суму
5923609,62грн.

Пеня за період з 11.05.2012р по 07.11.2012р.
(кінцева дата припинювального строку,
встановлена судом) на суму 5923609,62грн.

6. акт за березень 2012 року 231_7-1_ПД_КБ2 на
суму 96228,00грн.

Пеня за період з 10.06.2012р. (дата
виникнення заборгованості,
встановлена судом) по 07.12.2012р. на суму
96228,00грн.

7. акт за травень 2012 року 250_7-1_ПД_КБ2 на
суму 20117,03грн.

Пеня за період з 11.08.2012р. по 07.02.2013р.
(кінцева дата припинювального строку,
встановлена судом) на суму 20117,03грн.

8. акт за жовтень 2012р. 262_7-1_ПД_КБ2 на суму
165370,25грн.

Пеня за період з 11.01.2013р. по 09.07.2013р.
(кінцева дата припинювального строку,
встановлена судом) на суму 165370,25грн.

судом встановлено, що сума пені
становить 274411,58грн.

Таким чином, позовні вимоги щодо
стягнення пені підлягають задоволенню
частково у розмірі 274411,58грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних судом
встановлено, що позивачем при
здійсненні розрахунку на суму
заборгованості 280098,00грн. за актом за
вересень 2011р. 231_7-1_ПД_КБ2 невірно
визначено кінцеву дату нарахування,
зокрема, не враховано оплату
заборгованості за вищевказаним актом,
здійснену 11.04.2012р. також невірно
визначено початкову дату нарахування 3%
річних за актом за березень 2012 року
231_7-1_ПД_КБ2 на суму 96228,00грн. - 07.06.2012р.,
тоді як судом встановлено дату
виникнення заборгованості за вказаним
актом 10.06.2012р.

Здійснивши самостійно розрахунок 3%
річних за актом за вересень 2011р.
231_7-1_ПД_КБ2 на суму 280098,00грн. за період з
16.01.2012р. по 10.04.2012р., за актом за березень
2012 року 231_7-1_ПД_КБ2 на суму 96228,00грн. за
період з 10.07.2012р. по 25.11.2013р. з
урахуванням розрахунків позивача за
іншими актами, які не суперечать
приписам чинного законодавства та є
вірними, судом встановлено, що загальна
сума нарахування за становить 350237,88грн.

Таким чином, позовні вимоги щодо
стягнення 3% річних підлягають
задоволенню частково у розмірі
360237,88грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних
втрат у відповідності з вимогами листа
Верховного суду України №62-97р від
03.04.1997р. «Рекомендації відносно порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ», судом
встановлено, що визначена позивачем
сума нарахування є невірною. Так, в
зазначені періоди відповідно до
повідомлення Державної служби
статистики України відбулося зниження
споживчих цін, у зв'язку із чим індекс
інфляції за вказані періоди був
від'ємним, тобто спостерігалась
дефляція.

У зв'язку із чим, позовні вимоги щодо
стягнення інфляційних нарахувань за
вказані вище періоди у розмірі 15187,00грн.
є необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового
збору підлягають стягненню
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог у відповідності до ст.49
Господарського процесуального кодексу
України.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 11, 509, 526, ч.1 ст. 530, ст. 837 Цивільного
кодексу України; ст. 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49,
82-85, 115, 116 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Ірігаційні системи» м.
Київ до відповідача, Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Донспецмонтаж» м. Донецьк про
стягнення основної заборгованості в
сумі 7554748,63грн., 3% річних у розмірі
363944,96грн., інфляції у розмірі 15187,00грн.
та пені у розмірі 284628,45грн.
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донспецмонтаж» (83001,
м.Донецьк, вул.Челюскінців, буд.69А,
ідентифікаційний код 30871714) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Ірігаційні системи» (01021,
м.Київ, вул.Шовковична/Липський
провулок, буд.13/2, ідентифікаційний код
33498019) суму основної заборгованості у
розмірі 7554748,63грн., пеню у розмірі
274411,58грн., 3% річних у розмірі 350237,88грн.,
судовий збір у розмірі 68492,49грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

У судовому засіданні 22.04.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційного скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено та
підписано 28.04.2014р.

Суддя
Ю.В. Сич