ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2014 р.
Справа № 914/996/14

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді
Матущака О.І.

суддів
Кузя В.Л.

Скрипчук О.С.

розглянувши апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Яблуневий дар»
м.Городок Львівської області

на ухвалу
господарського суду Львівської
області від 28.03.2014 р.

у справі №914/996/14

за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Яблуневий дар»
м.Городок Львівської області

до відповідача
«Gateborg solutions» LTD Great Britain

про
стягнення суми попередньої оплати в
сумі 3 186 739,81 євро, що згідно офіційного
курсу НБУ становить 44 776 170,43 грн.

за участю представників сторін від:

позивача: Кулак І.О.;

відповідача: ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 28.03.2014 р. (суддя
С.Б.Кітаєва) позовну заяву товариства з
обмеженою відповідальністю «Яблуневий
дар», м.Городок до «Gateborg solutions» LTD, Great
Britain повернуто позивачу без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що
позивачем всупереч п.6 ч.1 ст.63 ГПК
України не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви та
доданих до неї документів. Судом
зазначено, що запис на листі, долучений
до позовної заяви наступного змісту:
«Копію позовної заяви від 24.03.2014 р. із
додатками отримав 24.03.2014р. ОСОБА_3
підпис» не є належним доказом вручення
стороні відповідача копії позовної
заяви та доданих до неї документів.
Окрім цього, рішення суду обґрунтоване
тим, що всупереч п.5 ч.2 ст.54, 57 ГПК
України, заявляючи позов про стягнення
3 186 739,81 євро попередньої оплати,
перерахованої відповідачу за
договором купівлі-продажу і
зазначаючи, що згідно офіційного курсу
НБУ ця сума становить 44 776 170,43 грн.,
позивач не наводить розрахунку
заявленої до стягнення суми, не вказує
відповідно до офіційного курсу,
встановленого Національним банком
України, на яку дату розраховано ціну
позову, не зазначає і не підтверджує
належним та допустимим доказом
офіційний курс Національного банку
України, застосований ним при
визначенні суми коштів, які просить
стягнути.

Позивачем подано апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати ухвалу
місцевого суду та передати справу для
розгляду в господарський суд
Львівської області. В своїй
апеляційній скарзі скаржник
посилається на п.25 Правил надання
послуг поштового зв'язку, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів №270 від
05.03.2009 р. згідно якого, міжнародні
реєстровані поштові відправлення
можуть прийматися для пересилання лише
з простим повідомленням про вручення. А
тому, зазначає позивач, розрахунковий
документ, виданий поштовим
відділенням, є доказом надання (оплати)
послуг поштового зв'язку. Окрім цього,
скаржник зазначає, що судом
неправомірно зазначено, що відсутність
окремого оформленого документу, який
повинен містити арифметичні
розрахунки обґрунтування позовної
заяви може слугувати підставою для
залишення позову без розгляду.
Натомість, у позовній заяві зазначено
ціну позову в іноземній та
національній валютах на день подання
позову за офіційним курсом НБУ.

Відповідачем відзиву на апеляційну
скаргу не подано.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 11.04.2014 р. (у
складі колегії суддів: головуючий
суддя Матущак О.І., судді Кузь В.Л.,
Юрченко Я.О.) апеляційну скаргу
прийнято до провадження та призначено
справу до розгляду на 24.04.2014 р.

Розпорядження голови Львівського
апеляційного господарського суду від
23.04.2014р. у зв'язку із перебуванням у
відпустці судді Юрченка Я.О., змінено
склад колегії суддів та введено
замість судді Юрченка Я.О. - суддю
Скрипчук О.С.

У судовому засіданні представником
скаржника викладено доводи по суті
апеляційної скарги. Представник
відповідача підтвердив отримання
копії позовної заяви.

Розглянувши наявні у справі матеріали,
давши належну оцінку доводам
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників сторін,
колегія суддів апеляційного
господарського суду прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Наявними матеріалами справи
підтверджується, що товариством з
обмеженою відповідальністю «Яблуневий
дар», м.Городок подано позовну заяву
№24/01-01 від 24.03.2014р.

У відповідності до ч. 1 ст. 56, ч.1 ст.57 ГПК
України позивач, прокурор чи його
заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

До позовної заяви додаються документи,
які підтверджують, зокрема
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Разом з тим, згідно п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК
України передбачено, що суддя повертає
позовну заяву і додані до неї документи
без розгляду, зокрема, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Як встановлено місцевим господарським
судом, на підтвердження надіслання
копії позовної заяви з додатками,
позивачем долучено поштовий
фіскальний чек №9570 від 24.03.2014 р. Разом з
тим, суд першої інстанції зазначив, що
такий не може бути належним доказом
надіслання матеріалів позовної заяви
відповідачу.

Однак, апеляційний господарський суд з
такою позицією погодитися не може, з
огляду на наступне.

Порядок надання послуг поштового
зв'язку, права та обов'язки операторів
поштового зв'язку і користувачів
послуг поштового зв'язку визначаються
Правилами надання послуг поштового
зв'язку, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів №270 від 05.03.2009 р.

Згідно п.п.19, 25 вказаних Правил,
внутрішні поштові відправлення з
оголошеною цінністю можуть прийматися
для пересилання з описом вкладення
та/або з післяплатою.

Міжнародні реєстровані поштові
відправлення можуть прийматися для
пересилання лише з простим
повідомленням про вручення.

З огляду на те, що в даному випадку мало
місце міжнародне поштове відправлення,
опис вкладення не повинен був
складатися позивачем.

Окрім цього, судова колегія звертає
увагу на наступне.

Не може вважатися належним доказом
надіслання відповідачеві копії
позовної заяви та доданих до неї
документів проставлена на позовній
заяві відмітка іншої сторони, якщо у
цій відмітці не зазначено, ким саме
прийнято копію позовної заяви. Такі ж
висновки містяться у ч.8 п.3.5 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції».

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем до позовної заяви долучено
супровідний лист №24/03-1 від 24.03.2014 р.,
яким направлялася копія позовної заяви
відповідачу, та на якому вказаний запис
наступного змісту: «Копію позовної
заяви від 24.03.2014 р. із додатками отримав
24.03.2014р. ОСОБА_3 підпис».

Повноваження представника ОСОБА_3
підтверджується довіреністю б/н від 2013
р., яка згідно ст.ст.3,4 Конвенції «Про
приєднання України до Конвенції, що
скасовує вимогу легалізації іноземних
офіційних документів» від 1961 р.,
посвідчена апостилем, копія якої була
долучена до матеріалів позовної заяви.

Разом з тим, оригінал вказаної
довіреності позивачем подано для
огляду в судовому засіданні при
розгляді апеляційної скарги.

Таким чином, твердження суду першої
інстанції, що такий запис не може
свідчити про отримання відповідачем
копії позовної заяви, не може вважатися
обґрунтованим.

Що стосується висновку суду першої
інстанції про те, що позивач не
наводить розрахунку заявленої до
стягнення суми, не вказує відповідно до
офіційного курсу, встановленого
Національним банком України, на яку
дату розраховано ціну позову, не
зазначає і не підтверджує належним та
допустимим доказом офіційний курс
Національного банку України,
застосований ним при визначенні суми
коштів, які просить стягнути, колегія
суддів зазначає наступне.

У відповідності до ч.1 п.5 ст.54, ч.1 п.4 ст.55,
ч.3 ст.55 ГПК України, позовна заява
повинна містити виклад обставин, на
яких ґрунтуються позовні вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
позов; обґрунтований розрахунок сум, що
стягуються чи оспорюють ся;
законодавство, на підставі якого
подається позов.

Ціна позову визначається, зокрема, у
позовах про стягнення іноземної валюти
- в іноземній валюті та у гривнях
відповідно до офіційного курсу,
встановленого Національним банком
України на день подання позову.

Ціну позову вказує позивач. У випадках
неправильного зазначення ціни позову
вона визначається.

Наявними матеріалами справи
підтверджується, що у позовній заяві
зазначено ціну позову у іноземній
валюті, яка становить: 3 186 739,81 євро, та у
національній валюті, згідно офіційного
курсу НБУ - 44 776 170, 43 грн.

Разом з тим, суд першої інстанції у
процесі підготовки справи до розгляду,
зокрема, має право в порядку ст.65 ГПК
України зобов'язати позивача подати
необхідні розрахунки для вирішення
спору.

За таких обставин, судова колегія
прийшла до висновку про наявність
підстав для скасування ухвали суду
першої інстанції та направлення
матеріалів прави для розгляду в
господарський суд Львівської області.

Згідно п.4.8 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013р., якщо судом апеляційної
інстанції скасовано ухвалу місцевого
господарського суду з числа зазначених
у частині сьомій статті 106 ГПК з
передачею справи на розгляд суду
першої інстанції, то розподіл сум
судового збору, пов'язаного з розглядом
відповідних апеляційних скарг,
здійснюється судом першої інстанції за
результатами розгляду ним справи,
згідно із загальними правилами статті
49 ГПК України.

Таким чином, розподіл судових витрат за
результатами розгляду апеляційної
скарги покладається на суд першої
інстанції за наслідками вирішення
спору по суті (прийняття рішення у
справі).

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Яблуневий
дар», Городок Львівської області
задоволити.

2. Ухвалу господарського суду
Львівської області від 28.03.2014 р.

у справі № 914/996/14 скасувати.

3. Справу направити для
розгляду до господарського суду
Львівської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 29.03.2014 р.

Головуючий-суддя
Матущак О.І.

Судді
Кузь В.Л.

Скрипчук О.С.