ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2014 р.
Справа № 914/1099/14

Господарський суд Львівської області
розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи:

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Консорціум
«Агентство економічної безпеки» (м.
Львів)

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хіко» (с. Лапаївка,
Львівська обл.)

про: стягнення боргу в сумі 10786,40 грн.

Суддя: Пазичев В.М.

При секретарі: Пшеничній В.С.

Представники:

від позивача: Сорока А.В. - довіреність
№14/11/13-КА від 14.11.2013 року.

від відповідача: Хміл Н.С. - довіреність
б/н від 09.04.2014 року..

Суть спору: На розгляд Господарського
суду Львівської області подано позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Консорціум
«Агентство економічної безпеки» (м.
Львів) до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хіко» (с. Лапаївка,
Львівська обл.) про стягнення боргу в
сумі 10786,40 грн.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 03.04.2014 року
порушено провадження у справі і
призначено до розгляду на 09.04.2014 року.
Ухвалою суду від 09.04.2014 року розгляд
справи відкладено до 23.04.2014 року, у
зв'язку з клопотанням позивача.

Позивач вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі від
03.04.2014 року, про відкладення від 09.04.2014
року не виконав, явку повноважного
представника в судове засідання
забезпечив.

09.04.2014 року за вх.№15392/14 позивач подав
клопотання про відкладення розгляду
справи.

09.04.2014 року за вх.№15393/14 позивач подав
клопотання про долучення додаткових
документів до матеріалів справи.

23.04.2014 року за вх.№17379/14 позивач подав
клопотання про долучення доказів до
матеріалів справи, згідно якого просив
долучити Акт звірки взаємних
розрахунків станом на 22.04.2014 року.

23.04.2014 року за вх.№2067/14 позивач подав
клопотання про уточнення (зменшення)
позовних вимог, згідно якого просить
суд стягнути з відповідача 7000,00 грн.
основного боргу, 1827,00 грн. судового
збору та накласти арешт на майно та
грошові суми боржника.

23.04.2014 року за вх.№2084/14 позивач подав
клопотання про уточнення (зменшення)
позовних вимог, згідно якого просить
суд не роглядати позовні вимоги в
частині накладення арешту на майно та
грошові суми боржника.

Відповідач вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі від
03.04.2014 року, про відкладення від 09.04.2014
року не виконав, явку повноважного
представника забезпечив.

09.04.2014 року за вх.№15437/14 відповідач
подав пояснення по справі, в якому
зазначив, що заборгованість
відповідача перед позивачем по
Договору становить 7000,00 грн.

23.04.2014 року за вх.№17533/14 відповідач
подав заяву, в якій заперечив проти
накладення арешту на майно та грошові
суми боржника та зобов'язався погасити
заборгованість протягом десяти днів.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути спір, відповідно до
ст. 75 ГПК України, за наявними у справі
матеріалами.

Відповідно до ст. 85 ГПК України, вступну
і резолютивну частини рішення
виготовлено, підписано та оголошено
23.04.2014 року.

Розглянувши матеріали і документи,
подані сторонами, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, сукупно
оцінивши докази, які мають значення для
справи, суд встановив наступне:

Як зазначено у позовній заяві, 31 липня
2013 року між ТзОВ «Консорціум
«Агентство економічної безпеки»
(надалі - позивач, Консорціум) та ТзОВ
«Хіко», (надалі - відповідач, Замовник)
укладено Договір про надання послуг по
охороні приміщення та майна №08-КА/07-13
(надалі - Договір).

Позивач зазначає, що предметом
Договору виступала сукупність
правових відносин, згідно яких ТзОВ
«Хіко» передало, а Консорціум прийняв
під охорону приміщення Замовника за
адресою: м. Львів, вул. Петлюри, 2 (надалі
- об'єкт).

Позивач наголошує, що послуги
надавались з 01.08.2013 р. по 09.10.2013 р.

Позивач звертає увагу на те, що згідно
п. 3.1. Договору, за надані послуги
«Замовник» щомісячно перераховує
«Виконавцю» оплату в розмірі, що
визначений у додатку №2 до Договору.
Згідно Додатку №2 до Договору,
розрахунок вартості охорони складав
14,30 гривень за годину охорони.

Позивач наголошує, що з 21.08.2013 р. по
26.08.2013 р. Консорціум виставляв
додатковий пост охорони, що складався з
одного охоронника, згідно заявки ТзОВ
«Хіко». Послуги підтверджені актом про
надання послуг № 425 від 30 вересня 2013 р.

Позивач зазначає, що, згідно п. 3.2.
Договору, оплата здійснюється шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок «Виконавця» не пізніше 10 числа
кожного наступного місяця, згідно
виставлених рахунків та актів
виконаних робіт за місяць.

Позивач звертає увагу на те, що
претензій щодо якості надання послуг
від ТзОВ «Хіко» до Консорціуму не
поступало.

Позивач зазначає, що Договір розірвано
09.10.2013 р., згідно п. 7.2. Договору,
відповідно до якого, у випадку, якщо
«Замовник» без попереднього
погодження з «Виконавцем» не буде
здійснювати оплату на протязі двох
календарних місяців, «Виконавець» має
право в односторонньому порядку
припинити виконання обов'язків,
передбачених Договором.

На думку позивача, станом на 24.03.2014 року
ТзОВ «Хіко» заборгувало оплату згідно
Договору в розмірі 10786 (десять тисяч
сімсот вісімдесят шість) гривень 40
копійок.

Позивач зазначає, що 09.10.2013 р. за вих
№245-КА Консорціумом направлено
Замовнику Претезію про оплату послуг
згідно Договору. Відповіді від ТзОВ
«Хіко» на адресу Консорціуму не
надходило.

За твердженням позивача, факти,
викладені у позовній заяві, свідчать
про неодноразове ухилення ТзОВ «Хіко»
від сплати заборгованості на користь
ТзОВ «Консорціум «Агентство
економічної безпеки» та можливе умисне
невиконання ТзОВ «Хіко» рішення
Господарського суду Львівської
області.

23.04.2014 року за вх.№2067/14 позивач подав
клопотання про уточнення (зменшення)
позовних вимог, згідно якого просить
суд стягнути з відповідача 7000,00 грн.
основного боргу, 1827,00 грн. судового
збору та накласти арешт на майно та
грошові суми боржника.

23.04.2014 року за вх.№2084/14 позивач подав
клопотання про уточнення (зменшення)
позовних вимог, згідно якого просить
суд не роглядати позовні вимоги в
частині накладення арешту на майно та
грошові суми боржника.

На момент розгляду справи відповідач
не подав доказів погашення боргу в
повному обсязі, явку повноважного
представника в судове засідання
забезпечив, позовні вимоги не
заперечив та не спростував.

09.04.2014 року за вх.№15437/14 відповідач
подав пояснення по справі, в якому
зазначив, що заборгованість
відповідача перед позивачем по
Договору становить 7000,00 грн.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного:

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
Господарським кодексом України, в силу
якого один суб'єкт (зобов'язана сторона,
в тому числі боржник) зобов'язаний
вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, в тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст. 179 ГК України,
майново-господарські зобов'язання, які
виникають між суб'єктами
господарювання або між суб'єктами
господарювання і негосподарюючими
суб'єктами - юридичними особами на
підставі господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

Згідно ст.193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530
Цивільного кодексу України
передбачено, що, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, 31 липня 2013 року між
ТзОВ «Консорціум «Агентство
економічної безпеки» (надалі - позивач,
Консорціум) та ТзОВ «Хіко», (надалі -
відповідач, Замовник) укладено Договір
про надання послуг по охороні
приміщення та майна №08-КА/07-13 (надалі -
Договір).

Позивач зазначає, що предметом
Договору виступала сукупність
правових відносин, згідно яких ТзОВ
«Хіко» передало, а Консорціум прийняв
під охорону приміщення Замовника за
адресою: м. Львів, вул. Петлюри, 2 (надалі
- об'єкт).

Згідно п. 3.1. Договору, за надані послуги
«Замовник» щомісячно перераховує
«Виконавцю» оплату в розмірі, що
визначений у додатку №2 до Договору.
Згідно Додатку №2 до Договору,
розрахунок вартості охорони складав
14,30 гривень за годину охорони. Послуги
надавались з 01.08.2013 р. по 09.10.2013 р.

З 21.08.2013 р. по 26.08.2013 р. Консорціум
виставляв додатковий пост охорони, що
складався з одного охоронника, згідно
заявки ТзОВ «Хіко». Послуги
підтверджені актом про надання послуг
№ 425 від 30 вересня 2013 р.

Згідно п. 3.2. Договору, оплата
здійснюється шляхом перерахування
коштів на розрахунковий рахунок
«Виконавця» не пізніше 10 числа кожного
наступного місяця, згідно виставлених
рахунків та актів виконаних робіт за
місяць.

Також, судом встановлено, що претензій
щодо якості надання послуг від ТзОВ
«Хіко» до Консорціуму не поступало.

Договір розірвано 09.10.2013 р., згідно п. 7.2.
Договору, відповідно до якого, у
випадку, якщо «Замовник» без
попереднього погодження з
«Виконавцем» не буде здійснювати
оплату на протязі двох календарних
місяців, «Виконавець» має право в
односторонньому порядку припинити
виконання обов'язків, передбачених
Договором.

В підтвердження звернення позивача до
відповідача з вимогою належного
виконання господарських зобов'язань
останнього згідно умов договору,
позивачем надана суду Претензія вих.
№245-КА від 09.10.2013 р. про оплату послуг
згідно Договору. Відповіді від ТзОВ
«Хіко» на адресу Консорціуму не
надходило.

23.04.2014 року за вх.№2067/14 позивач подав
клопотання про уточнення (зменшення)
позовних вимог, згідно якого просить
суд стягнути з відповідача 7000,00 грн.
основного боргу, 1827,00 грн. судового
збору та накласти арешт на майно та
грошові суми боржника.

23.04.2014 року за вх.№2084/14 позивач подав
клопотання про уточнення (зменшення)
позовних вимог, згідно якого просить
суд не роглядати позовні вимоги в
частині накладення арешту на майно та
грошові суми боржника, в зв'язку з чим
не оплатив суму судового збору за цю
вимогу.

Згідно ч. 5 ст. 78 ГПК України, у разі
визнання відповідачем позову,
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних інтересів інших осіб.

09.04.2014 року за вх.№15437/14 відповідач
подав пояснення по справі, в якому
зазначив, що заборгованість
відповідача перед позивачем по
Договору становить 7000,00 грн.

Отже, судом встановлено, що сума
основного боргу відповідача перед
позивачем складає 7000,00 грн., що
підтверджується, крім поданих
позивачем первинних бухгалтерських
документів, оригіналом Акту звірки
взаємних розрахунків станом на 22.04.2014
року, що підписаний уповноваженими
представниками сторін, про що свідчать
оригінали відтисків належних печаток
сторін.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Належних доказів наявності
передбачених законом чи договором
підстав для звільнення відповідача від
відповідальності суду не надано.

На час розгляду справи, відповідач не
подав докази погашення боргу в повному
обсязі, позовні вимоги в частині
стягнення суми основного боргу визнав,
явку повноважного представника в
судове засідання забезпечив.

Враховуючи, що позивачем представлено
достатньо об'єктивних та переконливих
доказів в підтвердження своїх позовних
вимог, а також уточнено (зменшено)
позовні вимоги, а відповідач позовні
вимоги не заперечив та не спростував,
суд прийшов до висновку, що уточнені
(зменшені) позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Консорціум «Агентство економічної
безпеки» (м. Львів) до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Хіко» (с.
Лапаївка, Львівська обл.) про стягнення
боргу в сумі 7000,00 грн. є обґрунтованим
та підлягає до задоволення.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати
складаються з судового збору, сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про
судовий збір», судовий збір
справляється: за подання до суду
позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством; за подання до суду
апеляційної і касаційної скарг на
судові рішення, заяви про перегляд
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами, заяви про
скасування рішення третейського суду,
заяви про видачу виконавчого документа
на примусове виконання рішення
третейського суду та заяви про
перегляд судових рішень Верховним
Судом України; за видачу судами
документів.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про
судовий збір», судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про
судовий збір», ставки судового збору
встановлюються у таких розмірах: за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру - 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Як доказ сплати судових витрат, позивач
подав платіжне доручення №121 від 24.03.2014
року на суму 1827,00 грн. про сплату
судового збору.

Отже, господарські витрати, відповідно
до ст. 49 ГПК України, слід покласти на
відповідача, оскільки спір виник з його
вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
43, 33, 43, 49, 75, 78, 80, 82, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Уточнені (зменшені) позовні вимоги -
задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хіко» (81113, вул.
Кармелюка, 8/30, с. Лапаївка, Львівська
обл., , Р/р 506 в ПАТ
«Кредобанк», МФО 325365) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Консорціум
«Агентство економічної безпеки» (79025, м.
Львів, вул. Папоротна 10/7, , р/р 4980 в Філії «Західне РУ»
АТ «Банк «Фінанси та Кредит», МФО 325923)
заборгованість в розмірі 7000 (сім тисяч)
грн. 00 коп. основного боргу, та судовий
збір в сумі 1827 (одна тисяча вісімсот
двадять сім) грн. 00 коп.

3. Наказ видати, в порядку ст. 116 ГПК
України, після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Пазичев В.М.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 25.04.2014 року