ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2014 р.
Справа № 914/3345/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

Головуючого судді
Марка Р.І.

суддів
Бойко С.М.

Бонк Т.Б.

при секретарі судового засідання
Томкевич Н.М.

за участю представників

від позивача: Гавриченко Ж.В.;

від відповідача: Огородник І.І.,

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми "Тібор ЛТД" (вх.
№ 01-05/679/14 від 11.02.2014р.)

на рішення Господарського суду
Львівської області від 16.10.2013р.

у справі № 914/3345/13, суддя Гулик Г.С.

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю ВКФ "Молоток", м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми "Тібор ЛТД", м.
Золочів

про: повернення передоплати,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Львівської області від 16.10.2013р. у справі
№ 914/3345/13 позов задоволено. З Товариства
з обмеженою відповідальністю фірми
"Тібор ЛТД" (80700, Львівська область,
м.Золочів, вул.Шашкевича, 38,
ідентифікаційний ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційної фірми "Молоток"
(79040, м.Львів, вул.Патона, 2/4а,
ідентифікаційний )
стягнуто 28 808 грн. 00 коп. - основного
боргу та 1 720 грн. 50 коп. - судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, зокрема,
що позивачем повністю доведено факт
виконання ним своїх договірних
зобов'язань по частковій сплаті за
товар, який повинен був перейти у його
власність. Підтвердженням цього, є,
зокрема, рахунки-фактури та платіжні
доручення. Проте, в порушення
зобов'язань, передбачених договором
купівлі-продажу №06/06 від 06.06.2013р.,
відповідач не поставив позивачу
обумовлений договором товар.

Не погодившись з рішенням
Господарського суду Львівської
області від 16.10.2013р. у справі № 914/3345/13,
ТОВ фірма "Тібор ЛТД" звернулось до
Львівського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, без номера від 06.02.2014р. (вх. №
01-05/679/14 від 11.02.2014р.).

Згідно автоматичного розподілу справ
КП "Документообіг господарських судів",
11.02.2014р. справу за №914/3345/13 розподілено
до розгляду судді - доповідачу Марку
Р.І.

Розпорядженням голови суду від 12.02.2014р.
у склад колегії для розгляду справи
№914/3345/13 введено суддів Бойко С.М. та
Бонк Т.Б.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 13.02.2014р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження.

Розгляд справи двічі відкладався. В
судовому засіданні 08.04.2014р. з метою
надання сторонам можливості
врегулювати спір в добровільному
порядку, за згодою представників
сторін, було оголошено перерву до
14.05.2014р.

В даному судовому засіданні
представники сторін підтримали свої
доводи та заперечення, викладені в
апеляційній скарзі та у відзиві на неї
і висловили свої міркування з питань,
що виникли в ході розгляду справи.

Домовленості щодо врегулювання спору в
добровільному порядку сторонами не
досягнуто.

Розглянувши матеріали справи, судовою
колегією встановлено наступне.

6 червня 2012р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю фірми
"Тібор ЛТД" (продавець, відповідач по
справі) та Товариством з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційної фірми "Молоток"
(покупець, позивач по справі) було
укладено договір купівлі-продажу №06/06
(далі по тексту - договір). Даний договір
набрав чинності з моменту підписання
його сторонами і діє до повного
виконання зобов'язань обома сторонами
(п.11.1. договору).

Відповідно до п.1.1. договору продавець
продає та передає у власність покупця
товар, а покупець зобов'язується
прийняти товар та оплатити його на
умовах даного договору. Назва товару:
пиломатеріали необрізні породи сосна
(дошка необрізана) 2-3 сорту (п.1.2.
договору).

Розділом 2 договору передбачено, що
продавець зобов'язаний своєчасно
передати по товарно-транспортній
накладній товар по узгоджених
сторонами замовленнях уповноваженим
особам покупця. Право власності на
товар від продавця до покупця
переходить з моменту підписання
товарно-транспортної накладної (п.4.3.
договору).

Відповідно до п. 5.1 вказаного договору
ціна за товар складає 900 грн. за 1 куб.м.

У п.7.1. договору зазначено, що
розрахунок покупця з продавцем за
отриманий товар проводиться на
підставі рахунків та (або)
товарно-транспортних накладних. Оплата
за товар проводиться шляхом
банківського перерахунку вартості
товару по цінах зазначених у рахунках
(товарно-транспортних накладних) або
шляхом внесення готівки в касу
продавця на умовах: 50% вартості товару -
попередня оплата, 50 % вартості товару
протягом 10 календарних дні після
відвантаження (поставки) продавцем
товару.

Як стверджує позивач, і з чим погодився
суд першої інстанції, саме на виконання
умов договору купівлі-продажу № 06/06,
відповідач виставив рахунки-фактури:
№27 від 09.10.2012р. на суму 22 000 грн. 00 коп.
(з ПДВ) та №29 від 29.10.2012р. на суму 20 000
грн. 00 коп. (з ПДВ), які оплачені
позивачем, що підтверджується наявними
в матеріалах справи платіжними
дорученнями: №493 та №497 від 15.10.2012р. на
загальну суму 20 000 грн. 00 коп. (по
рахунку-фактурі №27 від 09.10.2012р.) та №598
від 02.11.2012р. на суму 10 000 грн. 00 коп. (по
рахунку-фактурі №29 від 29.10.2012р.).

Разом з тим, у відзиві на позов
відповідач посилався на укладений між
сторонами у справі ще один договір, а
саме договір купівлі-продажу № 29/05 від
29.05.2012р., предметом поставки по якому є
лісоматеріали круглі породи сосна
(пиловник 2-3с, будліс, баланси).

Відповідно до умов вказаного договору
оплата проводиться … на умовах 100%
попередньої оплати.

З наявних в матеріалах справи
рахунків-фактур №27 від 09.10.2012р. на суму
22 000 грн. 00 коп. (з ПДВ) та №29 від 29.10.2012р.
на суму 20 000 грн. 00 коп. (з ПДВ), які
оплачені позивачем, вбачається, що такі
були виставлені позивачу до оплати на
отримання пиловника сосни за ціною 400
грн. за 1 куб.м. Водночас, предметом
договору купівлі-продажу, на підставі
якого заявлено позов у даній справі, є
пиломатеріали необрізні породи сосна
за ціною 900 грн. за 1 куб.м.

Відтак, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про те, що зазначений в
рахунках-фактурах товар відповідає
асортименту товару по договору № 29/05
від 29.05.2012р., невиконання вимог якого зі
сторони відповідача могло б слугувати
підставою звернення до суду з
відповідним позовом.

Крім того, умови обох договорів містять
різні форми оплати товару (передоплата
50% та 100%).

У відповідності з пунктом 4 частини
третьої статті 129 Конституції України
та статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. В силу
вказаної норми предметом доказування є
обставини, які свідчать про дійсні
права та обов'язки сторін у справі та
складаються з фактів, якими позивач
обґрунтовує підстави позову та факти,
якими відповідач обґрунтовує
заперечення проти позову.

В силу частини 2 статті 22 ГПК України
сторони мають право подавати докази,
брати участь у дослідженні доказів,
обґрунтовувати свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами
(частина 2 статті 43 ГПК України), якими в
силу статті 32 даного Кодексу є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інших обставин, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Розподіл обов'язку доказування
визначається предметом спору. За
загальним правилом обов'язок
доказування певних обставин справи
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини.

Підставу позову становлять обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги
щодо захисту права та охоронюваного
законом інтересу.

При зверненні до суду з позовом у даній
справі позивач посилався, зокрема, на
невиконання відповідачем умов
договору купівлі-продажу № 06/06 в
частині недопоставки фактично
оплаченого ним товару на суму 28 808 грн.,
що не знайшло свого підтвердження в
судовому засіданні.

Посилання ж позивача на помилковість
зазначення в позовній заяві не тих
номера та дати договору, є
безпідставними, оскільки до позовної
заяви позивачем долучено саме копію
договору купівлі-продажу № 06/06 від
06.06.2012р., а не договір № 29/05 від 29.05.2012р.

Слід зазначити й про те, що позивачем не
подано доказів, які б свідчили про
проведення ним передоплати вартості
товару по договору купівлі-продажу №
06/06 від 06.06.2012р.- пиломатеріали
необрізні породи сосна. Відтак, правові
підстави для стягнення з рахунку
відповідача 28 808 грн. передоплати,
проведеної за договором
купівлі-продажу № 06/06 від 06.06.2012р. -
відсутні.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи все вищевикладене в
сукупності, судова колегія дійшла
висновку про наявність підстав для
скасування рішення у даній справі з
прийняттям нового судового рішення про
відмову у задоволенні позову.

Судовий збір за розгляд справи
покласти на позивача, в тому числі за
перегляд рішення в апеляційному
порядку.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105
ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський
суд , П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу задоволити.

2. Рішення Господарського суду
Львівської області від 16.10.2013р. у справі
№ 914/3345/13 скасувати та прийняти нове
судове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційної фірми "Молоток"
(79040, м.Львів, вул.Патона, 2/4а,
ідентифікаційний ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми "Тібор ЛТД" (80700,
Львівська область, м.Золочів,
вул.Шашкевича, 38, ідентифікаційний ) 913 грн. 50 коп. у
відшкодування витрат по сплаті
судового збору за подання апеляційної
скарги.

3. На виконання постанови
місцевому господарському суду видати
наказ.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повна постанова складена 16 травня 2014р.

Головуючий суддя
Марко Р.І.

Суддя
Бойко С.М.

Суддя
Бонк Т.Б.