номер провадження справи 24/14/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2014
Справа № 908/331/14

за позовом: фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2)

до відповідача: товариство з обмеженою
відповідальністю "ТрансЛайн ТК" (пр.
Ювілейний, 30, кв. 299, м. Запоріжжя, 69076)

про стягнення 17 500,00 грн.

Суддя Азізбекян Т.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність
від 26.01.2014р. № б/н

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

06.02.2014р. до господарського суду
Запорізької області звернувся фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 з позовною
заявою до товариства з обмеженою
відповідальністю "ТрансЛайн ТК" про
стягнення з відповідача 17 500,00 грн.
основного боргу за отриманий товар.

Ухвалою від 06.02.2014р. судом порушено
провадження у справі № 908/331/14,
присвоєно провадженню номер 24/14/14,
справу призначено до розгляду на
10.03.2014р. У сторін витребувані документи,
які необхідні для всебічного та
об'єктивного розгляду і вирішення
справи.

Ухвалою від 12.02.2014р. розгляд справи
перенесено на 12.03.2014р.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
представника відповідача розгляд
справи неодноразово відкладався.

Ухвалою від 07.04.2014р. строк вирішення
спору продовжений за клопотанням
позивача, розгляд справи відкладений
на 22.04.2014р.

Розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

У засіданні суду 22.04.2014р. оголошено
рішення.

Позивач заявлені вимоги підтримав у
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві та пояснює, що 27.11.2013р.
позивачу було направлено факсимільним
зв'язком рахунок від ТОВ «ТрансЛайн ТК»
на оплату проводів № 15 від 27.11.2013р. на
суму 17 500,00 грн. Цього ж дня цей рахунок
сплачений, що підтверджується
банківською випискою. Однак товар
поставлено не було та не повернуті
гроші сплачені відповідно до рахунку. У
зв'язка з тим, що письмова угода
укладена не була та не встановлено
строк виконання зобов'язань,
відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України,
позивач звернувся до відповідача з
претензією про поставку товару на
протязі 7 календарних днів. Претензія
залишена без задоволення. Отже, сума
основного боргу становить 17 500,00 грн.
Враховуючи зазначене, позивач просить
суд, на підставі ст. ст. 193, 208
Господарського кодексу України, ст. ст.
15, 16, 21, 509, 525, 526, 530, 546 Цивільного кодексу
України, позов задовольнити.

Відповідач відзив на позовну заяву,
витребувані судом документи і
документи, що підтверджують
заперечення проти позову, не надав, в
судове засідання жодного разу не
з'явився.

Про час і місце розгляду справи судом
відповідач був попереджений належним
чином, в порядку статті 64 ГПК України,
ухвалами суду про порушення
провадження у справі та про
відкладення розгляду справи, що
направлено на адресу відповідача, яка
зазначена у позові та в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців. Ухвали
поверталися на адресу суду з відміткою
Укрпошта «за закінченням терміну
зберігання».

Відповідно до пунктів 3.9.1. та 3.9.2.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» № 18
від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. У випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

До повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місця знаходження юридичних осіб -
учасників судового процесу. Відповідні
процесуальні документи надіслані
згідно з поштовими реквізитами
учасників процесу.

Зазначене свідчить, що судом були вжиті
всі заходи повідомлення відповідача
про порушення провадження у справі та
призначення судового засідання.

Неявка представника відповідача не
перешкоджала вирішенню спору. Справа
розглянута в порядку ст. 75 ГПК України
за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу
України (ЦК України), цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України,
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочини
можуть бути односторонніми та дво - чи
багатосторонніми (договори). Дво - чи
багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін.

Правочин може вчинятись усно або в
письмовій формі. Сторони мають право
обирати форму правочину, якщо інше не
встановлено законом (ст. 205 ЦК України).

Із змісту ст. 207 ЦК України вбачається,
що правочин у простій письмовій формі
вчиняється сторонами шляхом фіксації
його змісту в одному або кількох
документах, листах, телеграмах, якими
сторони обмінялися за допомогою
телетайпних, електронних або інших
технічних засобів зв'язку.

Заявляючи вимоги про стягнення
заборгованості, позивач посилається на
рахунок на оплату № 15 від 27.11.2013р. на
суму 17 500,00 грн., який оплачений ФОП
ОСОБА_1 27.11.2013р. про що свідчить
банківська виписка (копії зазначених
документів містяться в матеріалах
справи).

Надані до суду документи в сукупності
свідчать про наявність між сторонами
угоди (правочину), який за своєю
правовою природою є угодою купівлі -
продажу.

У відповідності з нормами ст. 655
Цивільного кодексу України, за
договором купівлі-продажу продавець
зобов'язується передати майно у
власність покупцеві, а покупець
зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього грошову суму.

Із змісту цієї статті вбачається, що
істотними умовами договору купівлі -
продажу є предмет і ціна.
Законодавством не передбачено
обов'язковість письмової форми
договору купівлі-продажу.

Як вбачається з наданих суду
документів, між сторонами склалися
господарські відносини, що породили
взаємні обов'язки. Обов'язки позивача
виразились у оплаті товару, а обов'язки
відповідача - в передачі товару.

Судом встановлено, 27.11.2013р. відповідач
виставив позивачу рахунок на оплату
товару № 15 на загальну суму 17 500,00 грн.
Факт оплати позивачем товару
підтверджується банківською випискою
від 27.11.2013р.

Отже, суд приходить до висновку, що між
сторонами відбулась угода
купівлі-продажу в виду досягнення
сторонами згоди по усіх істотних
умовах, необхідних для зазначених угод.

Згідно із ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до вимог закону, умов
договору. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не допускається
крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить
Господарський кодекс України, п. п. 1, 7
ст. 193 якого встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається крім
випадків, передбачених законом.

У відповідності з п. 2 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь - який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Оскільки строк виконання зобов'язання
сторонами не встановлений, позивач
направив на адресу відповідачу
претензію про поставку товару за
рахунком № 15 від 27.11.2013р. або повернення
сплаченої суми у розмірі 17 500,00 грн. в
семиденний строк з моменту отримання
даної претензії. Претензія залишена
відповідачем без реагування.

Отже, відповідач зобов'язання щодо
поставки товару не виконав, у зв'язку з
чим сума основного боргу на час
розгляду справи в суді становить 17 500,00
грн.

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги про стягнення з
відповідача 17 500,00 грн. основного боргу
є обґрунтованими, документально
підтвердженим та такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір в сумі 1 827,00 грн.
відносяться на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 4-5, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ТрансЛайн ТК" (пр.
Ювілейний, 30, кв. 299, м. Запоріжжя, 69076, , ІПН 12, № св-ва 100258507,
р/р 301 у банку АТ «МетаБанк», МФО
313582) на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ІПН
НОМЕР_1) - 17 500 (сімнадцять тисяч п'ятсот)
грн. 00 коп. основного боргу та 1 827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Т.А. Азізбекян

Повне рішення складено 22.04 2014р.