ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року Справа № 905/6909/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого - судді
Карабаня В.Я.,

суддів
Жаботиної Г.В., Ковтонюк Л.В.

у відкритому судовому засіданні за
участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Донецькобленерго"

на постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 24.02.2014р.

у справі № 905/6909/13 Господарського суду
Донецької області

за позовом Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Донецькобленерго"

до Комунального підприємства "Компанія
"Вода Донбасу"

про врегулювання розбіжностей, що
залишились не врегульованими при
укладенні договору про постачання
електричної енергії №79/13-34 від 20.08.2013р.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Донецької області від 28.10.2013р. (суддя
Зекунов Е.В.), залишеним без змін
постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 24.02.2014р. (судді:
Принцевська Н.М., Ломовцева Н.В., Скакун
О.А.), відмовлено у задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Донецькобленерго" до
Комунального підприємства "Компанія
"Вода Донбасу" про врегулювання
розбіжностей, що залишились не
врегульованими при укладенні договору
про постачання електричної енергії.

Не погоджуючись з прийнятими у справі
рішенням та постановою, Публічне
акціонерне товариство "ДТЕК
Донецькобленерго" звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить їх
скасувати та прийняти нове рішення про
задоволення позову.

Розглянувши касаційну скаргу,
перевіривши правильність застосування
господарськими судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Господарськими судами встановлено:

З метою укладення з відповідачем
договору про постачання електричної
енергії Красноармійському РВУ
Комунального підприємства "Вода
Донбасу" позивач у серпні 2013 року надав
відповідачу два примірники проекту
договору № 79/13-34, підписаний зі сторони
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Донецькобленерго" та примірники
додатків в двох екземплярах.

Протоколами розбіжностей сторони
здійснили погодження умов договору, в
результаті чого непогодженим
залишився абзац другий п. 9 додатку №5
до договору.

Позивач наполягав викласти останнє
речення абзацу другого п. 9 додатку №5
до договору в такій редакції "У такому
разі рахунок вважається отриманим
Споживачем з дня його відправлення".

Відповідач пропонував викласти
останнє речення названого абзацу п. 9
додатку № 5 до Договору про постачання
електричної енергії № 79/13-34 від 20.08.2013р.
в наступній редакції "У такому разі
рахунок вважається отриманим
Споживачем в день його вкладення до
абонентської скриньки чи в день його
вручення представникам юридичної
особи, уповноваженим на одержання
пошти".

Позивач в порядку ч. 7 ст. 181
Господарського кодексу України
звернувся до господарського суду з
даним позовом та просив суд
врегулювати вищезазначені розбіжності
шляхом викладення останнього речення
абзацу другого п. 9 додатку №5 до
договору у запропонованій позивачем
редакції.

Господарськими судами також
встановлено, що відповідно до Правил
надання послуг поштового зв`язку,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 05.03.2009 № 270
Комунальним підприємством "Компанія
"Вода Донбасу" з Українським державним
підприємством поштового зв`язку
укладений договір на доставку
письмової кореспонденції, повідомлень
на поштові відправлення та періодичні
друковані видання від 05.01.2009р. №09-12, за
умовами якого поштова кореспонденція
адресована доставляється
Красноармійському РВУ КП "Вода Донбасу"
за юридичною адресою
Красноармійського РВУ та вручається
його уповноваженим представникам, або
через абонентську поштову скриньку
встановлену в приміщення цього РВУ.

За приписами статті 26 Закону України
"Про електроенергетику" споживання
енергії можливе лише на підставі
договору з енергопостачальником.
Споживач енергії зобов'язаний
додержуватись вимог
нормативно-технічних документів та
договору про постачання енергії.
Споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
правил користування електричною і
тепловою енергією та виконання
приписів державних інспекцій з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії згідно із законодавством
України.

Відповідно до частин 1, 2 п. 5.1 Правил
користування електричною енергією,
затверджених постановою НКРЕ №28 від
31.07.1996р. договір про постачання
електричної енергії є основним
документом, який регулює відносини між
постачальником електричної енергії за
регульованим тарифом, що здійснює свою
діяльність на закріпленій території, і
споживачем та визначає зміст правових
відносин, прав та обов'язків сторін.
Споживання електричної енергії без
договору не допускається.

За приписами п. 6.11. Правил користування
електричною енергією остаточний
розрахунок споживача за електричну
енергію, спожиту протягом
розрахункового періоду, здійснюється
на підставі виставленого
постачальником електричної енергії
рахунка відповідно до даних про
фактичне споживання електричної
енергії, визначеного за показами
розрахункових засобів обліку, які
фіксуються у терміни, передбачені
договором, та/або розрахунковим шляхом
у випадках, передбачених цими
Правилами. Рахунок на оплату
електричної енергії, спожитої впродовж
звітного розрахункового періоду
(остаточний розрахунок), та рахунок на
оплату заявленого обсягу споживання
електричної енергії на найближчий
наступний розрахунковий або плановий
період (авансовий платіж або попередня
оплата) у разі, коли договором про
постачання електричної енергії
передбачено виставлення рахунків на
авансовий платіж або попередню оплату,
надаються постачальником електричної
енергії одночасно у порядку,
передбаченому договором про
постачання електричної енергії. У
таких рахунках обов'язково
зазначається кінцева дата їх оплати
згідно з договором про постачання
електричної енергії. Рахунки на оплату
надаються споживачам у відповідних
структурних підрозділах постачальника
електричної енергії, поштовим зв'язком,
кур'єром, факсимільним зв'язком,
електронною поштою, через персональну
сторінку споживача на web-сайті
постачальника електричної енергії або
іншим способом з використанням
новітніх інформаційних технологій у
системі електронного документообігу у
порядку, передбаченому договором про
постачання електричної енергії.
Тривалість періоду для здійснення
споживачем розрахунків зазначається у
договорі та/або на платіжному
повідомленні і має не перевищувати 5
операційних днів з дня отримання
рахунка для споживачів, які оплачують
електричну енергію самостійно, і 10
операційних днів з дня отримання
рахунка для споживачів, які здійснюють
розрахунки через структурний
підрозділ, який розташований в іншому
місті. Дата оплати рахунка (здійснення
розрахунку) визначається датою, на яку
були зараховані кошти на поточний
рахунок із спеціальним режимом
використання постачальника
електричної енергії за регульованим
тарифом.

З приписів п. 6.11 Правил користування
електричною енергією вбачається, що
тривалість зазначеного в договорі
періоду для здійснення споживачем
розрахунків пов'язується саме з
фактичним отриманням споживачем
відповідного рахунку, тоді як позивач
пропонував вважати дату надіслання
рахунку споживачеві датою отримання
рахунку останнім. Така редакція
спірних умов договору також суперечить
пункту 4.1 "Нормативів і нормативних
строків пересилання поштових
відправлень та поштових переказів"
затверджених наказом Міністерства
транспорту та звязку України від
12.12.2007р. № 1149, зареєстрованих в
Міністерстві в Міністерстві юстиції
України 19.12.2007р. за № 1383/14650, яким
встановлено нормативні строки
пересилання кореспонденції
операторами поштового зв'язку.
Господарськими судами встановлено, що
відповідно до названих Нормативів в
даному випадку строк пересилання
кореспонденції становить чотири дні з
дня подання поштового відправлення до
відділення поштового зв'язку, тому
запропонована позивачем редакція
значно скорочує встановлений
законодавством та договором строк для
оплати рахунку, що може призвести до
порушення прав відповідача як
споживача.

Господарські суди встановили, що
пунктом 2.1. Договору № 79/13-34 від 20.08.2013
року сторони погодили, що під час
виконання умов цього Договору, а також
вирішення всіх питань, що не обумовлені
цим Договором, Сторони зобов'язуються
керуватися чинним законодавством
України, зокрема Правилами
користування електричною енергією. Як
зазначалося вище, питання надання
споживачеві рахунку за спожиту
електроенергію врегульовано п. 6.11
Правил користування електричною
енергією.

А відтак, господарські суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку про те, що запропонована
позивачем редакція спірного абзацу п. 9
додатку №5 до договору не відповідає
положенням вищенаведеного
законодавства про електроенергетику,
тому господарські суди правомірно
відмовили у задоволенні позову.

З огляду на викладене, касаційна
інстанція, перевіривши відповідно до
частини 2 статті 111-5 Господарського
процесуального кодексу України
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення у оскаржених
рішенні та постанові, дійшла висновку
про відсутність підстав для їх
скасування.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, ст. 111-9, 111-11
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Донецькобленерго" залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
24.02.2014р. у справі №905/6909/13 - без змін.

Головуючий суддя Карабань В.Я.
Судді Жаботина Г.В.
Ковтонюк Л.В.