ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 квітня 2014 року Справа № 7/397-45/114-33/35

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Козир Т.П.,
Бакуліної С.В., Кота О.В., Малетича М.М.,
Панової І.Ю., розглянувши заявуФонду
державного майна України

про перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 04.02.2014у
справі №7/397-45/114-33/35за позовом
Приватного акціонерного товариства
"Волинський шовковий комбінат"до Фонду
державного майна України третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
за участюВідкрите акціонерне
товариство "Херсонський бавовняний
комбінат" Прокуратури міста Києва
про визнання недійсним договору
купівлі - продажу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 15.10.2012 позов Закритого
акціонерного товариства "Волинський
шовковий комбінат" до Фонду державного
майна України задоволено повністю,
визнано недійсними договір
купівлі-продажу пакету акцій
Відкритого акціонерного товариства
"Херсонський бавовняний комбінат" за
конкурсом від 01.06.2004 № КПП-444 та
додатковий договір №66 до договору
купівлі-продажу пакету акцій ВАТ
"Херсонський бавовняний комбінат" за
конкурсом від 01.06.2004 № КПП-444, укладені
між Фондом державного майна України та
ЗАТ "Волинський шовковий комбінат".

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 27.02.2013
скасовано рішення господарського суду
міста Києва від 15.10.2012 у справі №
7/397-45/144-33/35, прийнято нове рішення, яким
відмовлено приватному акціонерному
товариству "Волинський шовковий
комбінат" у задоволенні позову про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу № КПП-444 від 01.06.2004 та
додаткового договору № 66 від 10.02.2006 до
договору купівлі-продажу пакету акцій
ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат",
укладених між Фондом державного майна
України та ЗАТ "Волинський шовковий
комбінат".

Постановою Вищого господарського суду
України від 04.02.2014 касаційну скаргу
приватного акціонерного товариства
"Волинський шовковий комбінат"
задоволено, постанову Київського
апеляційного господарського суду від
27.02.2013 скасовано, рішення
господарського суду міста Києва від
15.10.2012 залишено в силі.

Фонд державного майна України
звернувся із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
04.02.2014, в якій просить скасувати дане
судове рішення та залишити в силі
постанову суду апеляційної інстанції.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 28.07.2010
у справі №07/37-92(07/34-92), від 12.11.2009 у справі
№24/63пд та від 21.10.2009 у справі №1/69-ПД-06,
мотивовано неоднаковим застосуванням
Вищим господарським судом України
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
вважає необхідним відмовити у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 статті 11116
ГПК України заява про перегляд судових
рішень господарських судів може бути
подана на підставі неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Як вбачається зі змісту постанови від
04.02.2014 у справі №7/397-45/114-33/35, про
перегляд якої подано заяву, суд
касаційної інстанції погодився з
висновком суду першої інстанції щодо
наявності підстав для задоволення
позову про визнання недійсним договору
купівлі - продажу пакету акцій з огляду
на те, що судами попередніх інстанцій
встановлена наявність заборони на
відчуження акцій ВАТ "Херсонський
бавовняний комбінат" (третьої особи) на
момент укладення спірного договору
купівлі-продажу, яка була встановлена
ухвалою господарського суду
Херсонської області від 01.06.2004 про
зупинення процесу приватизації
третьої особи та проведення конкурсу з
продажу акцій до припинення
провадження у справі про банкрутство
третьої особи.

Водночас у постанові від 12.07.2009 у справі
№24/63пд, на яку посилається заявник, суд
касаційної інстанції погодився з
висновком суду апеляційної інстанції
щодо відсутності підстав для визнання
недійсним додатків до договору,
оскільки позивач не навів обставини, з
посиланням на норми чинного
законодавства, які свідчать про
наявність підстав для визнання
недійсними оспорюваних додатків №№ 22,
24 до договору, крім того, своїми діями
щодо підписання додаткових угод та їх
виконання протягом спірного періоду
сторони фактично продовжили строк дії
основного договору.

У постанові від 21.10.2009 у справі №1/69-ПД-06,
на яку посилається заявник, суд
касаційної інстанції погодився з
висновком судів попередніх інстанцій
щодо відсутності підстав для
задоволення позову про визнання
договору купівлі - продажу недійсним,
оскільки обтяження щодо спірного
майна, на які вказує позивач, всупереч
вимогам діючого законодавства, не були
зареєстровані у встановленому порядку
на момент вчинення оспорюваної угоди, у
зв'язку з чим нотаріусом було здійснено
нотаріальне посвідчення спірного
договору купівлі - продажу за
відсутності будь - яких обтяжень
спірного нерухомого майна.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
фактичних обставин справи, залежно від
яких суд касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків та
застосував відповідні норми
матеріального права.

Крім того, постанова Вищого
господарського суду України від 28.07.2010
у справі №07/37-92(07/34-92), на яку також
посилається заявник, не може бути
доказом неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права,
оскільки у зазначеній постанові Вищий
господарський суд України дійшов
такого ж правового висновку щодо
правомірності задоволення позовних
вимог про визнання недійсними
договорів купівлі - продажу, що і у
справі №7/397-45/114-33/35, про перегляд якої
подано заяву.

За таких обставин відсутні визначені
статтею 11116 ГПК України підстави для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11114- 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Відмовити Фонду державного майна
України у допуску справи №7/397-45/114-33/35 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя Т. Козир Судді С.
Бакуліна О. Кот М. Малетич І.
Панова