ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" травня 2014 р.Справа № 916/774/14

За позовом Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС";

до відповідача Товариство з
обмеженою відповідальністю "СОВАГРО"

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ"

про стягнення 26505,45 гривень.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився

Суть спору: позивач, Товариство з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"НІКО-ТАЙС" звернулося до
господарського суду Одеської області
із позовом про солідарне стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю
'"ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ" та Товариства з
обмеженою відповідальністю «СОВАГРО»
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«НІКО-ТАЙС»» 13 869 гривень 96 копійок
3%-річних та 12 635 гривень 49 копійок
інфляційних втрат згідно договору
№3-5-08к/Дц купівлі-продажу на умовах
відстрочення платежу від 01 квітня 2008
року. Угоди №09/07-12 про заміну кредитора
у зобов'язані (відступлення права
вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України)
від 02 липня 2012 року та на підставі
договору поруки №03-02-2014-9 від 03 лютого
2014 року, про солідарне стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю
''ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ" та Товариства з
обмеженою відповідальністю «СОВАГРО»
на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«НІКО-ТАЙС»» адвокатські витрати у
розмірі 2 000 гривень згідно Договору
№25-47/03 про падання адвокатських послуг
(правової допомоги) від 25 березня 2013
року та судовий збір.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 5 березня 2014 року порушено
провадження у справі №916/774/14 та
призначено до розгляду.

До господарського суду надійшло
клопотання від Товариства з обмеженою
відповідальністю „Компанія
„НІКО-ТАЙС" про розгляд справи в
порядку ст.75 ГПК України.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився.

Представники відповідачів у судове
засідання не з'явилися, хоча про
розгляд справи були повідомлені вчасно
і належним чином, про що свідчить
поштове повідомлення про вручення
ухвали суду.

Отже, відповідачі вважається належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, оскільки до
повноважень господарських судів не
віднесено встановлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Така правова позиція Вищого
господарського суду України, викладена
у п. 32 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України №01-08/530 від
10.12.09.

Таким чином, справа розглядається за
наявними в ній матеріалами на підставі
ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Як зазначив позивач у своєму позові, у
зв'язку із неналежним, несвоєчасним
та неповним виконанням ТОВ
"ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ" взятого на себе
грошового зобов'язання щодо оплати
вартості отриманого товару згідно
договору №3-5-08к/Дц купівлі-продажу на
умовах відстрочення платежу від 01
квітня 2008 року. 10 квітня 2009 року ТОВ
„ТРИДЕНТА АГРО" звернулося до
Господарського суду Донецької області
із позовною заявою про стягнення із ТОВ
"ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ суми
заборгованості та штрафних санкцій за
період із 02.11.2008 року по 10.04.2009 року
згідно договору №3-5-08к/Дц
купівлі-продажу на умовах відстрочення
платежу від 01 квітня 2008 року.

Рішенням Господарського суду
Донецької області від 01 липня 2009 року
по справі №6/127, залишеним без змін
Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 14.09.2009 року,
позов ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО» задоволено
повністю. Зобов'язання ТОВ
"ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ" перед ТОВ
„ТРИДЕНТА АГРО" згідно договору
№3-5-О8к/Дц купівлі-продажу на умовах
відстрочення платежу від 01 квітня 2008
року у повному обсязі та належним чином
на сьогодні виконано.

Виходячи із цього, у ТОВ ..ТРИДЕНТА АГРО"
виникло право вимоги щодо нарахування
пені, 3% річних та інфляційних витрат
згідно договору №3-5-08к/Дц
купівлі-продажу на умовах відстрочення
платежу від 01 квітня 2008 року за період
із 11 квітня 2009 року (наступного дня
після звернення до суду та нарахування
щодо подальших прострочених днів не
були враховані судом при винесені
рішення) по дату повного та фактичного
погашення заборгованості згідно
договору купівлі-продажу, котра ще не
настала.

06 грудня 2010 року між ТОВ „ТРИДЕНТА
АГРО" та ФОП ОСОБА_3 було укладено Угоду
№ФОП-1-ТА про заміну кредитора у
зобов'язанні (відступлення права
вимоги в порядку сі. 512-519 ЦК України).
Пунктом 1.1. даної Угоди, встановлено, що
Первісний кредитор (ТОВ „ТРИДЕНТА
АГРО") відступає Новому кредитору (ФОП
ОСОБА_3) право вимоги виконання
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ"
зобов'язання щодо сплати розміру пені,
3%-річних. інфляційних витрат набутих
Первісним кредитором на підставі
Договору №3-5-08к/Дц купівлі-продажу на
умовах відстрочення платежу від 01
квітня 2008 року, у зв'язку із неналежним,
несвоєчасним та неповним виконанням
ТОВ "'ДОННЦЬК-АГРОПРОДУКТ" грошового
зобов'язання згідно договору №3-5-08к/Дц
купівлі-продажу на умовах відстрочення
платежу від 01 квітня 2008 року щодо
оплати вартості отриманого товару, а
Новий кредитор компенсує вартість
переданого зобов'язання відповідно до
умов даної Угоди. На виконання умов
даної Угоди (п. 4.1.), ТОВ „ТРИДЕНТА АГРО"
було передано ФОП ОСОБА_3 перелік
документів, що підтверджують права
вимоги виконання Відповідачем-2
обумовленого зобов'язання.

У відповідності до пункту 4.3. Угоди, ТОВ
„ТРИДЕНТА АГРО" повідомленням про
зміну кредитора у зобов'язані, належним
чином повідомило ТОВ
"ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ" про зазначені
обставини.

Відповідно до умов Угоди №ФОП-1-ТА про
заміну кредитора у зобов'язанні
(відступлення права вимоги в порядку
ст. 512-519 ЦК України) від 06 грудня 2010 року
із врахуванням додаткової угоди №1.
Новий кредитор одержує право замість
Первісного кредитора вимагати від
Боржника сплати грошової суми в
нарахованому розмірі пені, 3%-річних та
інфляційних втрат, за період існування
прострочення виконання Боржником
грошового зобов'язання згідно договору
№3-5-08к/Дц купівлі-продажу на умовах
відстрочення платежу від 01 квітня 2008
року (пункт 1.2., 2.4. Угоди).

Згодом, 02 липня 2012 року між ФОП ОСОБА_3
та ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» було
складено Угоду №09/07-12 про заміну
кредитора у зобов'язані (відступлення
права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК
України). Розділом 1 даної Угоди,
встановлено, що Первісний кредитор (ФОП
ОСОБА_3) відступає Новому кредитору (ТОВ
«Компанія «НІКО-ТАЙС»») право вимоги
виконання Товариством з обмеженою
відповідальністю "ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ"
зобов'язання щодо сплати розміру пені,
3%-річних, інфляційних витрат набутих
Первісним кредитором на підставі
Договору №3-5-08к/Дц купівлі-продажу на
умовах відстрочення платежу від 01
квітня 2008 року та згідно Угоди №
ФОП-1-ТА про заміну кредитора у
зобов'язанні (відступлення права
вимоги в порядку ст. 512-519 ЦК України) від
06 грудня 2010 року, у зв'язку із
неналежним, несвоєчасним та неповним
виконанням ТОВ "ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ""
грошового зобов'язання згідно договору
№3-5-08к/Дц купівлі-продажу на умовах
відстрочення платежу від 01 квітня 2008
року. На виконання умов даної Угоди (п.
4.1.). ФОП ОСОБА_3 було передано Позивачу
перелік документів, що підтверджують
права вимоги виконання Відповідачем-2
обумовленого зобов'язання.

У відповідності до пункту 4.3. Угоди. ФОН
ОСОБА_3 повідомленням про зміну
кредитора у зобов'язані, належним чином
повідомило ТОВ "ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ"
про зазначені вище обставини.

Відповідно до умов Угоди №09/07-12 про
заміну кредитора у зобов'язані
(відступлення права вимоги в порядку
сі. ст. 512-519 ЦК України) від 02 липня 2012
року із врахуванням додаткової угоди
№1, Новий кредитор одержує право
замість Первісного кредитора вимагати
від Боржника сплати грошової суми в
нарахованому розмірі пені, 3%-річних та
інфляційних втрат, за період існування
прострочення виконання Боржником
грошового зобов'язання згідно договору
№3-5-08к/Дц купівлі-продажу на умовах
відстрочення платежу від 01 квітня 2008
року (пункт 1.2.. 2.4. Угоди). За Угодою
№09/07-12 про заміну кредитора у
зобов'язані (відступлення права вимоги
в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 02
липня 2012 року. Позивач одержує право
замість ФОЛ ОСОБА_3 вимагати від
Відповідача-2 сплати грошової суми в
розмірі, визначеному в п. 2.1 цієї Угоди.

Таким чином, Позивачу передано
вищезазначені вимоги у відповідності
до норм чинного законодавства України
та із дотриманням положень статті 514 ЦК
України.

Позивач зазначає, що Рішенням
Господарського суду Київської області
у справі №2/090-12 від 18 грудня 2012 року,
повний текст якого було підписано 21
грудня 2012 року, задоволено позовні
вимоги ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» до ТОВ
«ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП» та ТОВ
"ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ" про стягнення
пені, 3%-річних, інфляційних витрат за
період з 11 квітня 2009 року по 01 жовтня 2010
року на підставі Угоди №09/07-12 про
заміну кредитора у зобов'язані
(відступлення права вимоги в порядку
ст. ст. 512-5/9 ЦК України) від 02 липня 2012
року та договору №3-5-08к/Дц
купівлі-продажу на умовах відстрочення
платежу від 01 квітня 2008 року

Рішенням господарського суду
Київської області у справі №2/090-12 від 18
грудня 2012 року, повний текст якого було
підписано 21 грудня 2012 року, позовні
вимоги задоволено та стягнуто
солідарно з відповідачів 8446,60 гривень 3%
річних, 1885,29 гривень судового збору та
9000 гривень адвокатські послуги,
стягнуто з ТОВ "ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ"
57297,44 гривень пені, 28525,58 гривень
інфляційних витрат.

Позивачем у позовній заяві приводиться
розрахунок щодо нарахування
інфляційних витрат починаючи з жовтня
2010 року по січень 2014 року ста складає 12
635,49 гривень, також позивач зроблено
розрахунок 3% річних за період з 02.10.2010
року по 03.03.2014 року та розмір яких
складає 13 869,96 гривень.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за Угодою №09/07-12 про заміну
кредитора у зобов'язані (відступлення
права вимоги в порядку сі. ст. 512-519 ЦК
України) від 02 липня 2012 року. 03 лютого 2014
року між ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»»
(Кредитор) та ТОВ «СОВАГРО» (Поручитель)
було укладено Договір поруки №03-02-2014-9,
за умовами якого Поручитель
поручається перед Кредитором за
виконання обов'язку Товариством з
обмеженою відповідальністю
"ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ" щодо виконання
грошового зобов'язання щодо сплати
розміру 3%-річних та інфляційних витрат
у зв'язку із неналежним, несвоєчасним
та неповним виконанням Боржником
грошового зобов'язання згідно договору
купівлі-продажу та Угоди, передбаченою
ст. 2 нього Договору (надалі іменується
«основний договір»), пункт 1.1. Договору.
Відповідно до п. 2.1. Договору поруки, під
основним договором в цьому Договорі
розуміють Угоду №09/07-12 про заміну
кредитора у зобов'язані (відступлення
права вимоги в порядку сі. ст. 512-5 19 1 |,К
України) від 02 липня 2012 року, укладену
на підставі договору №3-5-08к/Дц
купівлі-продажу на умовах відстрочення
платежу від 01 квітня 2008 року.

У розділах 3 та 4 Договору поруки
Поручителем та кредитором погоджено
обсяг відповідальності Поручителя та
розмір поруки: Пункт 3.1. -
відповідальність Поручителя перед
Кредитором обмежується сплатою суми
3%-річних та інфляційних витрат у
розмірі 30 000 гривень. Пункт 4.1. - у разі
порушення (невиконання чи
неналежного виконання) Боржником
обов'язку за основною угодою. Кредитор
вправі звернутися із вимогою про
виконання як до Боржника, так і до
Поручителя, які несуть солідарну
відповідальність перед Кредитором.

Позивач додатково звернувся до
Відповідача-1 із вимогою вих. №17-9/02 від
17 лютого 2014 року, котра була одержана
Відповідачем-1 20 лютого 2014 року, проте
до сьогодні не виконана.

Враховуючи те, що ні відповідач-2 в
повному обсязі, ні відповідач-1, не
сплатили заборгованість, що виникла за
Угодою №09/07-12 про заміну кредитора у
зобов'язані (відступлення права вимоги
в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 02
липня 2012 року. укладену на підставі
договору №3-5-08к/Дц купівлі-продажу на
умовах відстрочення платежу від 01
квітня 2008 року, позивач за захистом
свого права звернувся до
господарського суду з даним позовом.

Крім того позивач просить суд стягнути
адвокатські послуги відповідно до
договору №25-47/03 про надання
адвокатських послуг (правової
допомоги) від 25 березня 2013 року, адвокат
ОСОБА_3 здійснював підготовку по
написанню та поданні позовної заяви
про стягнення заборгованості, пені,
3%-річних та інфляційних втрат, які
виникли на підставі договору №3-5-08к/Дц
купівлі-продажу на умовах відстрочення
платежу від 01 квітня 2008 року. Угоди
№09/07-12 про заміну кредитора у
зобов'язані (відступлення права вимоги
в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 02
липня 2012 року та на підставі договору
поруки №03-02-2014-9 від 03 лютого 2014 року, та
в майбутньому безпосередню буде брати
участь в судових засіданнях, надавати
заяви, клопотання, пояснення, тобто
здійснювати необхідний комплекс
процесуальних дій пов'язаних зі
стягненням із Відповідачів
нарахованих сум. ОСОБА_3 є адвокатом,
про що свідчать свідоцтво та
посвідчення адвоката. Таким чином,
витрати, які поніс позивач сплативши за
адвокатські послуги в розмірі 2 000
гривень, згідно договору №25-47/03 про
надання адвокатських послуг (правової
допомоги) від 25 березня 2013 року
адвокату ОСОБА_3 є адвокатськими
витратами відповідно до ст.44 ПІК
України, а згідно ст.49 ГПК України
стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
за рахунок іншої сторони адвокатські
витрати Сплата даних адвокатських
витрат підтверджується платіжним
дорученням, оригінал якої знаходиться
в додатках до даною позову.

Відповідач ТОВ „ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ"
у судові засідання не з'являвся, своїм
правом щодо надання заперечень на
позов не скористався.

Відповідач ТОВ «СОВАГРО» у судові
засідання не з'являвся, своїм правом
щодо надання заперечень на позов не
скористався

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши надані докази, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав:

Як встановлено судом, рішенням
господарського суду Донецької області
по справі від 1 липня 2009 року у справі
№6/127 за позовом ТОВ „ТРИДЕНТА АГРО" до
ТОВ „ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ" про
стягнення 369 535,87 гривень, позов
задоволено повністю стягнуто з ТОВ
„ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ" основний борг в
сумі 191 446,84 гривень, пеню в сумі 31 875,54
гривень, 3% річних в сумі 3 975,08 гривень,
інфляційні в сумі 21 068,98 гривень, штраф в
сумі 40 776,03 гривень, витрати по сплаті
держмита в сумі 3 695,35 гривень, ІТЗ
судового процесу в сумі 118 гривень та
витрати на послуги адвоката в сумі 18 000
гривень.

Рішенням Господарського суду
Київської області по справі від 18
грудня 2012 року у справі №2/090-12, позов
ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» до ТОВ «ПК
ТРЕЙДСЕРВІСГРУП» та ТОВ
"ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ" задоволено та
стягнуто солідарно з відповідачів 8446,60
гривень 3% річних, 1885,29 гривень судового
збору та 9000 гривень адвокатські
послуги, стягнуто з ТОВ
"ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ" 57297,44 гривень
пені, 28525,58 гривень інфляційних витрат.

Угоди які перераховує позивач у своєму
позові досліджувалися у
господарському суду Київської області
та надавалися відповідні оцінки.
Згідно частини першої статті 32
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно до частини другої статті 35
цього ж кодексу факти, встановлені
рішенням господарського суду (іншого
органу, який вирішує господарські
спори), за винятком встановлених
рішенням третейського суду, під час
розгляду однієї справи, не доводяться
знову при вирішенні інших спорів, в
яких беруть участь ті самі сторони.

Отже, суд дійшов висновку, що
вищевказані обставини є доведеними і
не підлягають доказуванню на підставі
частини другої статті 35 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до змісту ст. 115
Господарсько-процесуального кодексу
України, рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України. Доказів сплати суми
заборгованості відповідачем не надано.

Відповідно до п.2 ст.625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Перевіривши наданий позивач
розрахунок річних та інфляційних суд
вважає його здійсненим арифметично
неточним, оскільки при нарахуванні
річних позивач зазначає 884 дні та
вказує період з 02.10.2010 року по 03.03.2014
року.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок розміру річних, суд дійшов
висновку, що він є арифметично
невірним. Склавши власний розрахунок,
то з 2 жовтня 2010 року по 3 березня 2014 року
складає 1248 днів та річні складають 19
621,99 гривень, суд встановив, що сума
річних є більшою, ніж позивач просить
стягнути у позовній заяві. Проте,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право виходити за межі
позовних вимог, якщо це необхідно для
захисту прав і законних інтересів
позивачів або третіх осіб з
самостійними вимогами на предмет спору
і про це є клопотання заінтересованої
сторони. З аналізу даної норми
вбачається, що господарський суд не має
права з власної ініціативи виходити за
межі заявлених позовних вимог. Відтак,
суд вважає вимогу позивача про
стягнення річних в сумі 13 869,96 гривень
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Також позивачем здійснено нарахування
інфляційних витрат та зазначено період
з жовтня 2010 року по січень 2014 року
розмір яких складає 12 635,49 гривень,
вказаний розрахунок зроблено вірно,
підлягає задоволенню та стягненню з
відповідачів.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача та, адвоката та
інших витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Згідно п.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21
лютого 2013 року N 7 „Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України", із змінами і доповненнями,
внесеними постановою пленуму Вищого
господарського суду України від 29
травня 2013 року N 9, відповідно до розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК) судовими
витратами є витрати сторін та інших
учасників судового процесу в
господарському суді, які пов'язані з
розглядом справи і складаються з:
судового збору; сум, що підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, призначеної господарським
судом; витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження; оплати послуг
перекладача, адвоката; інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Склад
судових витрат не є вичерпним, і оцінка
тих чи інших витрат сторін як судових
здійснюється господарським судом з
урахуванням обставин конкретної
справи.

Враховуючи, те що адвокат жодного разу
у судове засідання не з'явився, позивач
у позові обґрунтовує витрати
посилаючись на договір №25-47/03 про
надання адвокатських послуг від 25.03.2013
року, платіжне доручення на суму 2 000
гривень за №257 від 29.03.2013 року, акт
приймання-передачі документів від
29.03.2013 року, акт здачі-приймання
виконаних робіт від 03.03.2014 року.

Судом досліджено надане платіжне
доручення за № 257 від 29.03.2013 року на
суму 2 000 гривень, де призначення
платежу є оплата послуг згідно
договору №25-47/03 від 25.03.2013 року, умовами
вказаного договору є надання
консультаційних послуг та надання
правової допомоги щодо аналізу
правовідносин між ТОВ «Компанія
«НІКО-ТАЙС» та ТОВ
"ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ". Додане платіжне
доручення суд не приймає як належний
доказ саме за наданні адвокатські
послуги у даній справі.

Відповідачі позовні вимоги не
спростували, доказів сплати до суду не
надали.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким чином, суд задовольняє позов в
частині стягнення річних та
інфляційних у повному обсязі, оскільки
вимоги підтверджуються матеріалами
справи та відповідають вимогам чинного
законодавства, вимога щодо стягнення 2
000 гривень адвокатських витрат не
підлягає задоволенню у зв'язку з
недоведеністю.

На підставі ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 33,34,35,43,44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства
з обмеженою відповідальністю
„ДОНЕЦЬК-АГРОПРОДУКТ" (83054 м. Донецьк
проспект Київський, 51, ) та Товариства з обмеженою
відповідальністю „СОВАГРО" (65012 м.
Одеса вул.. Мала Арнаутська,2-А, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«НІКО-ТАЙС»» (03187 м.Київ
вул..Ак.Заболотного,38 офіс 23, ) 3 % річних в сумі 13 869 /тринадцять
тисяч вісімсот шістдесят дев'ять/
гривень 96 копійок, інфляційні в сумі 12
635 /дванадцять тисяч шістсот тридцять
п'ять/ гривень 49 копійок, судовий збір в
сумі 1827 /одна тисяча вісімсот двадцять
сім/ гривень.

3.В решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення виготовлено
та підписано 12 травня 2014 року.

Суддя
Гуляк Г.І.