м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
284-18-98 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

Справа № 910/4415/14 22.04.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «БаДМ», м.
Дніпропетровськ

До Споживчого товариства
«Діамед», м. Київ

Про стягнення 195 675,23 грн.

Суддя Курдельчук І.Д.

Представники:

Від позивача Дідковська Ю.М.,
Штеннікова К.Б. - пред. по довір.

Від відповідача Пуховой Ю.С. - пред.
по довір.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом про
стягнення 195 675,23 грн. заборгованості за
Договором поставки № 1434 від 05.01.2009р.,
посилаючись на порушення відповідачем,
як покупцем, умов щодо оплати.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.03.2014р. порушено провадження
у справі № 910/4415/14 та розгляд справи
призначено на 15.04.2014р.

В судовому засіданні 15.04.2014р.
представник позивача надав документи
витребувані ухвалою суду про порушення
провадження у справі, а також, в порядку
статті 22 Господарського
процесуального кодексу України, було
подано заяву про збільшення позовних
вимог. Так, позивач просив суд стягнути
з відповідача 200 628,75 грн. - основного
боргу та судові витрати.

В судовому засіданні 15.04.2014р.
відповідач надав витребувані судом
документи, а також відзив на позовну
заяву, в якому позовні вимоги не визнав,
та просив суд у задоволенні позову
відмовити з підстав зазначених у
відзиві, а саме, посилаючись на те що
продукція відповідачем, згідно
Договору поставки № 1434 від 05.01.2009р.
отримана не була.

Судом було долучено до матеріалів
справи копії довіреностей відповідача
на отримання товарно-матеріальних
цінностей.

Також, в судовому засіданні,
представник відповідача подав заяву,
якою підтвердив, що товар на який
посилається позивач, відповідач не
отримував.

В судовому засіданні 15.04.2014р. було
оголошено перерву до 22.04.2014р.,
відповідно до ст. 77 ГПК України.

22.04.2014р. в судовому засіданні,
представник позивача надав додаткові
документи, які залучені до матеріалів
справи, а також, відзив на заперечення
відповідача.

Представник позивача уточнені позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
просив уточнений позов задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення уточнених позовних вимог
заперечував та просив суд у
задоволенні уточненого позову
відмовити, посилаючись на неодержання
відповідачем продукції.

В судовому засіданні 22.04.2014р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК
України.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1
ГПК України, складалися протоколи
судових засідань, які долучені до
матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, заслухавши пояснення
представників сторін, Господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.01.2009р. між сторонами було
укладено Договір поставки № 1434,
відповідно до умов якого позивач, як
постачальник, зобов`язується поставити
та передати у власність, відповідача,
як покупця, лікарські препарати та
засоби, засоби гігієни та догляду за
хворими, лікувальну косметику та інші
форми медичного асортименту, а
покупець зобов'язується прийняти товар
та оплатити його на умовах даного
Договору.

Договір підписано уповноваженими
особами, а саме, від позивача -
Директором структурного підрозділу у
м. Київ Лемець О.А., який діяв на
підставі довіреності № 1 від 04.01.2009р. та
від відповідача - Головою правління
Шмаюном К.М., який діяв на підставі
Статуту, та скріплено печатками, у
встановленому порядку не оспорений, не
розірваний, не визнаний недійсним.
Таким чином, Договір є дійсним,
укладеним належним чином та є
обов'язковим для виконання сторонами.

26.12.2012р. сторонами була підписана
Додаткова угода до Договору поставки №
1434 від 05.01.2009р., згідно якої строк дії
Договору продовжено до 31.12.2014р.

Додаткову угоду підписано
уповноваженими особами, а саме, від
позивача -Лемець О.А., який діяв на
підставі довіреності № 115 від 01.10.20013р.
та від відповідача - Головою правління
Шмаюном К.М., який діяв на підставі
Статуту, та скріплено печатками, у
встановленому порядку не оспорена, не
розірвана, не визнана недійсною. Таким
чином, Додаткова угода є дійсною,
укладеною належним чином та є
обов'язковою для виконання сторонами.

Відповідно до п. 4.1. Договору, поставка
товару здійснюється а умовах DDP згідно
з ІНКОТЕРМС 2000. Конкретне місце
поставки узгоджується сторонами на
кожну окрему поставку та зазначається
в заявці та видаткових накладних.

Відповідно до п. 6.1. Договору покупець
зобов'язується сплатити суму за товар в
строки, які вказані в накладній на
передачу товару.

Відповідач умови Договору належним
чином не виконав, внаслідок чого за
період з 18.12.2013р. по 18.02.2014р. виникла
заборгованість за поставлений
позивачем товар, у розмірі - 200 628,75 грн.

Факт поставки позивачем товару
відповідачу, підтверджується такими
товарно-транспортними накладними:
YZ35747130-1 на суму 5 503,36 грн. - від 18.12.2013р.
(дата оплати 17.01.2014р.); YZ35758562-1 на суму 1
679,04 грн., YZ35760286-1 на суму 8 223,03 грн.,
YZ35767026-1 на суму 3 603 грн. - від 19.12.2013р.
(дата оплати 18.01.2014р.); 2YZ35773375 на суму 399,19
грн., YZ35769969-1 на суму 2 090 грн., YZ35773375-1 на
суму 1 092,92 грн., YZ35780002-1 на суму 4 657,43 грн.
- від 20.12.2013р. (дата оплати 19.01.2014р.);
YZ35786070-1 на суму 1 090,77 грн. - від 23.12.2013р.
(дата оплати 22.01.2014р.); YZ35806641-1 на суму 1
945,88 грн., YZ35811608-1 на суму 3 603 грн. - від
24.12.2013р. (дата оплати 23.01.2014р.); YZ35822806-1 на
суму 3 831,62 грн., YZ35827396-1 на суму 4 959,44 грн.
- від 25.12.2013р. (дата оплати 24.01.2014р.);
YZ3-1 на суму 3 100,46 грн., YZ35837118-1 на
суму 2 490,81 грн. - від 26.12.2013р. (дата оплати
25.01.2014р.); YZ35846808-1 на суму 8 369,66 грн. - від
27.12.2013р. (дата оплати 26.01.2014р.); YZ35865565-1 на
суму 9 375,61 грн., YZ35875403-1 на суму 11 414,90
грн. - від 30.12.2013р. (дата оплати 29.01.2014р.);
YZ35892657-1 на суму 813,81 грн. - від 31.12.2013р.
(дата оплати 30.01.2014р.); 2YZ35910888-2 на суму
483,55 грн., YZ35910888-1 на суму 7 648,22 грн.,
YZ35911708-1 на суму 3 096,61 грн. - від 06.01.2014р.
(дата оплати 05.02.2014р.); 2YZ35925513-2 на суму
241,78 грн., YZ35925513-1 на суму 6 397,98 грн.,
YZ35925688-1 на суму 12 365,85 грн. - від 08.01.2014р.
(дата оплати 07.02.2014р.); YZ35943426-1 на суму 5
756,51 грн. - від 09.01.2014р. (дата оплати
08.02.2014р.); YZ35956703-1 на суму 7 324,21 грн. - від
10.01.2014р. (дата оплати 09.02.2014р.); YZ35972398-1 на
суму 313,60 грн., YZ35972432-1 на суму 10 185,32 грн. -
від 11.01.2014р. (дата оплати 10.02.2014р.); YZ35973740-1
на суму 3 806,76 грн. - від 13.01.2014р. (дата
оплати 12.02.2014р.); 2YZ35978917-2 на суму 4 134,71
грн., YZ35978917-1 на суму 2 106,17 грн. - від
14.01.2014р. (дата оплати 13.02.2014р.); YZ36077313-1 на
суму 7 970,46 грн. - від 22.01.2014р. (Дата оплати
21.02.2014р.); YZ36084149-1 на суму 2 196,92 грн.,
YZ36092560-1 на суму 28 568,63 грн. - від 23.01.2014р.
(дата оплати 22.02.2014р.); YZ36134034-1 на суму 7
224,59 грн., YZ36134371-1 на суму 1 103,78 грн. - від
27.01.2014р. (дата оплати 26.02.2014р.); YZ36163459-1 на
суму 6 198 грн., YZ36167122-1 на суму 809,40 грн. -
від 29.01.2014р. (дата оплати 28.02.2014р.); YZ36368941-1
на суму 4 953,52 грн. - від 18.02.2014р. (дата
оплати 20.03.2014р.), які підписані
повноважними представниками сторін та
скріплені печаткою позивача та
штампами відповідача без зауважень та
приймаються судом, як належні докази
виконання позивачем договірних
зобов'язань.

Відповідно до п. 2. Наказу Міністерства
фінансів України № 99 від 16.05.1996р. "Про
затвердження Інструкції про порядок
реєстрації виданих, повернутих і
використаних довіреностей на
одержання цінностей" сировина,
матеріали, паливо, запчастини,
інвентар, худоба, насіння, добрива,
інструмент, товари, основні засоби та
інші товарно-матеріальні цінності, а
також нематеріальні активи, грошові
документи і цінні папери (надалі -
цінності) відпускаються покупцям або
передаються безплатно тільки за
довіреністю одержувачів.

Відповідно до п. 4 Інструкції
довіреність на одержання цінностей
видається тільки особам, що працюють на
даному підприємстві.

До матеріалів справи долучені копії
довіреностей на отримання товарних
цінностей, а саме: № 3944 від 18.12.2013р, № 3968
від 19.12.2013р., № 3973 від 20.12.2013р., № 3991 від
23.12.2013р., № 3998 від 24.12.2013р., № 4014 від
25.12.2013р., № 4015 від 25.12.2013р., № 4022 від
26.12.2013р.,№ 4034 від 27.12.2012р., № 4041 від
30.12.2013р., № 4048 від 31.12.2013р., № 0021 від
08.01.2014р., № 0057 від 11.01.2014р., №0033 від
09.01.2014р., № 0043 від 10.01.2014р., № 0007 від
06.01.2014р., № 0003 від 02.01.2014р., № 0071 від
28.01.2014р., № 0076 від 29.01.2014р., які видані
відповідачем своїм працівникам на
отримання товару від позивача.

31.03.2014р. сторонами було проведено
звірку та оформлено Акт звірки
взаємних розрахунків, який підписано
повноважними представниками сторін та
скріплено печатками без зауважень.
Відповідно до вказаного акту
відповідач підтвердив розмір
заборгованості за отриманий товар - 200
685,75 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач
зазначає, що ним продукція отримана не
була, що товарно-транспортні накладні,
які містяться в матеріалах справи та на
які посилається позивач, не
підтверджують факт поставки товару на
користь відповідача, а також, відсутні
довіреності на отримання
товарно-матеріальних цінностей від
позивача.

Суд не приймає до уваги доводи
відповідача викладені у відзиві на
позовну заяву, оскільки, факт отримання
відповідачем товару саме за
товарно-транспортними накладними
підтверджується штампами відповідача
на згаданих накладних, на яких
зазначена інформація, щодо юридичної
особи відповідача, а також підписи,
прізвища та ініціали уповноважених
осіб відповідача, які отримували товар
від позивача за даними накладними.

Крім того, пп. 11.1 п. 11 Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, затвердженими наказом
Міністерства транспорту України від
14.10.97р. № 363 (Правила), передбачено, що
основним документом на перевезення
вантажів є товарно-транспортна
накладна.

Відповідно до п. 1 Правил,
товарно-транспортна накладна - єдиний
для всіх учасників транспортного
процесу юридичний документ, що
призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Частиною 1, статті 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» (Закон)
передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Відповідно до ч. 2, ст. 9 Закону, первинні
документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

У відповідності до пункту 2.1 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженим наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995р. № 88,
первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Аналіз наведених норм, дає суду
підстави дійти висновку, що позивачем
було надано відповідачу первинні
документи - товарно-транспортні
накладні, що свідчить про проведення
між сторонами господарських операцій.

Твердження відповідача, щодо
відсутності довіреностей, суд до уваги
також не приймає, вважає їх
необґрунтованими та безпідставними,
оскільки матеріалами справи
підтверджується, що відповідачем були
видані спірні довіреності своїм
працівникам на отримання
товарно-матеріальних цінностей від
позивача.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що відповідач погодився з
розміром заборгованості шляхом
підпису та скріпленням печаткою Акту
звірки взаємних розрахунків від
31.03.2014р.

Належним чином засвідчені копії вище
вказаних документів долучені до
матеріалів справи та їх оригінали,
досліджувалися під час судових
засідань, і відповідно визнаються
судом такими, що посвідчують наведені
факти та обставини господарських
відносин сторін.

Таким чином заборгованість
відповідача за поставлений позивачем
товар становить - 200 685,75 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України суб'єкт господарського
зобов'язання повинен вчинити певну дію
на користь іншого суб'єкта, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином, одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із
сторін повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підстави
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" якщо стороною (або
іншим учасником судового процесу) у
вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи;
крім того, неподання позивачем
витребуваних господарським судом
матеріалів, необхідних для вирішення
спору, тягне за собою правові наслідки
у вигляді залишення позову без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК.

Відповідач не надав суду належних та
допустимих доказів, які б
спростовували доводи позивача та
підтверджували заперечення проти
задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається
судом доведеним, обґрунтованим, та
таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК
України позивачем понесені судові
витрати, пов'язані з розглядом справи,
то зазначені витрати відшкодовуються
за рахунок відповідача (ст. 49 ГПК
України).

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути зі Споживчого товариства
«Діамед» (03134, м. Київ, вул.
Григоровича-Барського, буд. 5, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «БаДМ» (49005,
м. Дніпропетровськ, вул. Панікахи, 2, ), - з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання судового рішення,
заборгованість у розмірі - 200 628 (двісті
тисяч шістсот двадцять вісім) грн. 75
коп. та витрати по сплаті судового
збору в розмірі - 4 012 (чотири тисячі
дванадцять) грн. 60 коп.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня підписання повного
рішення шляхом подачі апеляційної
скарги до місцевого господарського
суду.

Відповідно до ст. 87 ГПК України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Суддя

І.Д. Курдельчук

Повне рішення складено 28 квітня 2014
року.