м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/7696/14 15.05.14

За позовом Комунального
підприємства «Київпастранс» в особі
філії - Дарницького

трамвайного
ремонтно-експлуатаційного депо

До Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

Про стягнення 43 808,83 грн.

Суддя Сівакова
В.В.

Представники сторін:

від позивача Рощахівська С.О. - по
дов. № 06-5/17 від 02.01.2014

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Комунального
підприємства «Київпастранс» в особі
філії - Дарницького трамвайного
ремонтно-експлуатаційного депо до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 43 808,83 грн. основного боргу,
який виник внаслідок неналежного
виконання взятих на себе останнім
зобов'язань згідно договору на надання
послуг по зберіганню майна № 10/09-п від
31.12.2008.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.04.2014 порушено провадження у
справі № 910/7696/14 та призначено справу до
розгляду на 15.05.2014.

Позивач в судовому засіданні 15.05.2014
позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 15.05.2014 не
звився, письмовий відзив на позов не
подав, вимог ухвали про порушення
провадження у справі від 28.04.2014 не
виконав.

Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення,
оскільки

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
(п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України ухвалу
суду було надіслано відповідачу
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення на адресу,
що зазначена в позовній заяві, а саме :
АДРЕСА_1, яка згідно витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців станом на
24.04.2014 є місцем проживання відповідача.

Стаття 64 Господарського
процесуального кодексу України
встановлює, що у разі відсутності
сторін за адресою місцезнаходження, що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців ухвала про порушення
провадження у справі вважається
врученою їм належним чином.

Суд приходить до висновку, що наявних в
матеріалах справи документів
достатньо для вирішення справи по суті
без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 15.05.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

31.12.2013 між дарницьким трамвайним депо
Комунального підприємства
«Київпастранс» (виконавець) та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
(замовник) було укладено договір на
надання послуг по зберіганню майна №
10/09-п (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору виконавець
виділяє замовнику приміщення
(площадку) для розміщення його майна, за
адресою: м. Київ, вул. П.Усенка, 6, площею
80 кв. м. на підставі акту
прийому-передачі.

На підставі акту приймання-передачі
приміщення від 31.12.2008 виконавець
передав, а замовник прийняв приміщення
по вул. П.Усенка, 6, площею 80 кв. м. для
використання під зберігання майна.

Спір виник в зв'язку з тим, що позивач
вважає, що відповідач в порушення умов
договору не було у повному обсязі
сплачено вартість наданих у період з
січня 2011 року по серпень 2012 року послуг,
в зв'язку з чим у відповідача виникла
заборгованість перед позивачем в
розмірі 43 808,83 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

У відповідності до статті 936 Цивільного
кодексу України за договором
зберігання одна сторона (зберігач)
зобов'язується зберігати річ, яка
передана їй другою стороною
(поклажодавцем), і повернути її
поклажодавцеві у схоронності.

Стаття 628 Цивільного кодексу України
встановлює, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є не обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Згідно з п. 2.1. договору вартість послуг
становить 3 360,00 грн. на місяць, без
урахування комунальних послуг та
відшкодування земельного податку.

Відповідно до п. 2.2. договору виконавець
щомісячно надає замовнику рахунок для
сплати наданих послуг.

Згідно з п. 2.4. договору вартість
комунальних послуг щомісячно
розраховується виконавцем і надається
замовнику окремим рахунком для сплати.

Відповідно до п. 2.5. договору вартість
послуг щомісячно визначається з
врахуванням індексу інфляції за
попередній місяць.

В матеріалах справи наявні виставлені
позивачем відповідачу рахунки-фактури
про сплату передбачених договором
послуг, в тому числі комунальних, за
період з січня 2011 року по серпень 2012
року.

Згідно з п. 3.1.6. договору замовник
зобов'язується здійснювати оплату за
надані послуги та сплачувати
комунальні платежі щомісячно, не
пізніше 20 числа поточного місяця.

З акту прийому-передачі приміщення від
31.08.2012 вбачається, що відповідач
повернув, а позивач прийняв приміщення
по вул. П.Усенка, 6, площею 80 кв. м.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Пункт 1 статті 902 Цивільного кодексу
України встановлює, що виконавець
повинен надати послугу особисто.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу
України передбачений обов'язок
замовника оплатити надану йому послугу
в розмірі, у строки та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з п. 1.2. договору замовник
розміщує своє майно на виділеній площі
та своєчасно і в повному обсязі сплачує
надані послуги відповідно до умов
договору.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
визначено, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Проте, замовник в порушення взятих на
себе зобов'язань за договором вартість
наданих послуг у визначений договором
строк не виконав, в зв'язку з чим
виникла заборгованість перед
позивачем за період з січня 2011 року по
серпень 2012 року, яка згідно складеного
обома сторонами акту звірки
взаєморозрахунків, складає 43 808,83 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача 43 808,83 грн.
боргу обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

З огляду на вищевикладене, позовні
вимоги Комунального підприємства
«Київпастранс» в особі філії -
Дарницького трамвайного
ремонтно-експлуатаційного депо
обґрунтовані та підлягають
задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент.
номер НОМЕР_1) на користь Комунального
підприємства «Київпастранс» в особі
філії - Дарницького трамвайного
ремонтно-експлуатаційного депо (м.
Київ, вул. Набережне шосе, 2, ) 43 808 (сорок три тисячі вісімсот
вісім) грн. 83 коп. основного боргу, 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 19.05.2014.

СуддяВ.В. Сівакова