донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

23.04.2014р.
справа №913/3448/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючий: Дучал Н.М.

Судді: Склярук О.І., Ушенко Л.В.

при секретарі Сабада Г.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Шайтура О.М., за
довіреністю

від відповідача - не з'явився

розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Луганського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, м. Луганськ на рішення
господарського судуЛуганської
областівід20.02.2014р. (підписано 25.02.2014р.)у
справі№ 913/3448/13(суддя Воронько В.Д.)за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Луганська фірма по
агрохімічному обслуговуванню
сільського господарства «Агрохім»,
м.Луганськдо Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Луганськ провизнання недійсним
рішення №01-24/259 від 29.11.2013р.

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Луганська фірма по
агрохімічному обслуговуванню
сільського господарства «Агрохім»,
м.Луганськ, звернувся до
господарського суду Луганської
області з позовною заявою до
Луганського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, м. Луганськ про визнання
недійсним та скасування рішення
адміністративної колегії Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
29.11.2013р. №01-24/259 по справі №226.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначав, що відповідачем при
ухваленні рішення було неповно
з'ясовано обставини, які мають значення
для справи, неправильно застосовано
норми матеріального права. Наполягав,
що: застосування у договорах поставки,
які аналізувались в рамках справи №226,
таких умов оплати, як 100 відсоткова
передплата за товар (мінеральні
добрива), цілком обґрунтоване та
відповідає чинному законодавству,
зокрема, ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу
України та не є порушенням Закону
України «Про захист економічної
конкуренції»; включення до договорів
поставки пунктів 6.2. та 6.2.1. щодо
відповідальності у вигляді послуг
товарного кредиту не є встановленням
контрагентам позивача додаткових
договірних умов шляхом зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку, та не впливає на взаємовідносини
поставки мінеральних добрив, у зв'язку
з тим, що їх відпуск відбувається лише
після 100% передплати даного товару.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 20.02.2014р. у справі
№913/3448/13 позов задоволений частково;
визнано недійсними п.п. 2, 3 резолютивної
частини рішення адміністративної
колегії Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
№01-24/259 від 29.11.2013р. у справі №226; у
задоволенні позовних вимог щодо
визнання недійсним п. 1 резолютивної
частини рішення адміністративної
колегії Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
№01-24/259 від 29.11.2013р. у справі №226
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду,
Луганське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України, м.Луганськ звернулося з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Луганської області від 20.02.2014 року по
справі № 913/3448/13 та прийняти нове
рішення, яким повністю відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог.

Апелянт вважає, що судом першої
інстанції не було здійснено повного,
всебічного і об'єктивного дослідження
матеріалів та обставин справи, не
повністю були з'ясовані обставини, які
мають значення для справи, не вірно
оцінені докази, помилково зроблені
висновки, які не відповідають
фактичним обставинам справи, що
призвело до винесення невірного
рішення. На думку апелянта місцевим
господарським судом невірно
застосовані норми Закону України «Про
захист економічної конкуренції».
Наполягає, що за умови існування
значної конкуренції на ринку позивач
не в змозі був би встановити 100%
передплату. Наголошує, що порушенням
позивачем законодавства про захист
економічної конкуренції визнані дії "з
встановлення" у договорах на
постачання товару (аміачної селітри)
споживачам таких умов реалізації
товару у вигляді встановлення 100%
передплати та додаткової
відповідальності (оплати послуги
товарного кредиту), а не їх
застосування.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Луганська фірма по
агрохімічному обслуговуванню
сільського господарства «Агрохім»
проти апеляційних вимог заперечило з
підстав, викладених у відзиві №207 від
23.04.2014р. на апеляційну скаргу. Вважає
рішення місцевого господарського суду
законним та таким, що відповідає
нормам матеріального та
процесуального права. На думку
позивача висновки адміністративної
колегії Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
викладені у рішенні №01-24/259 від 29.11.2013р.,
стосовно неможливості встановлення у
договорах умов щодо 100 відсоткової
передплати та надання товарного
кредиту за умов існування значної
конкуренції на ринку не відповідають
обставинам справи. Зазначає, що умова
договору щодо 100% передплати за товар
відповідає чинному законодавству та є
звичайною на ринку мінеральних добрив.
Вказує, що положення договорів
постачання, проаналізованих
відповідачем в рамках справи №226, про
надання товарного кредиту
розповсюджувались не лише на відносини
поставки мінеральних добрив, а й інших
товарів, на ринку продажу яких ТОВ
«Луганська фірма «Агрохім» не є
монополістом. Крім того, при продажу
мінеральних добрив за умови 100%
передплати застосування пунктів 6.2.,
6.2.1. договорів постачання є неможливим.
Просить апеляційну скаргу Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України на
рішення господарського суду
Луганської області від 20.04.2014р. по
справі №913/3448/13 залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду Луганської області від 20.04.2014р. по
справі №913/3448/13 залишити без змін.

Відповідач не скористався правом
участі представника в судовому
засіданні апеляційної інстанції, у
відповідності до ст. 98 Господарського
процесуального кодексу України про
час і місце судового засідання був
повідомлений належним чином. Ухвалою
суду сторони не зобов'язувалися
забезпечити явку повноважних
представників в судове засідання, тому
згідно зі ст. 75, 99 ГПК України, скаргу
розглянуто за наявними матеріалами,
які є достатніми для розгляду
апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст.101
Господарського процесуального кодексу
України апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішень місцевого
господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3
ст.129 Конституції України, основними
засадами судочинства є рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом та судом, забезпечення
доведеності вини, змагальність сторін
та свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно зі ст.ст. 42, , 43 Господарського
процесуального кодексу України -
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом та змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Вивчивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, заслухавши в судовому
засіданні пояснення представника
позивача, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, Донецьким апеляційним
господарським судом встановлено
наступне.

За результатами розгляду справи №226
про порушення законодавства про захист
економічної конкуренції з боку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганська фірма по
агрохімічному обслуговуванню
сільського господарства «Агрохім»,
керуючись ст.ст. 12, 12-1, 14 Закону України
"Про Антимонопольний комітет України",
ст. ст. 48, 52 Закону України "Про захист
економічної конкуренції", п. 11
Положення про територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України, затвердженого розпорядженням
Антимонопольного комітету України від
23.02.2001 р. № 32-р, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 30.03.2001 р.
за № 291/5482 зі змінами та доповненнями,
п.п. 29, 31 Правил розгляду заяв і справ
про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції
(Правила розгляду справ), затверджених
розпорядженням Антимонопольного
комітету України від 19.04.1994р. №5,
зареєстрованих у Міністерстві юстиції
України 06.05.1994р. за №90/299 (в редакції
розпорядження Антимонопольного
комітету України від 29.06.1998р. №169-р) (із
змінами), адміністративною колегією
Луганського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України 29.11.2013р. прийнято рішення №
01-24/259 «Про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції та
накладення штрафу», яким вирішено:

1. Визнати, що товариство з обмеженою
відповідальністю «Луганська фірма по
агрохімічному обслуговуванню
сільського господарства «Агрохім»
займало у 2012 році монопольне
(домінуюче) становище на ринку торгівлі
сполуками азотними та добривами у
територіальних межах Луганської
області із часткою 41,2 відсотка.

2. Визнати дії товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганська фірма по
агрохімічному обслуговуванню
сільського господарства «Агрохім» з
встановлення у договорах на постачання
товару (аміачної селітри) споживачам
(суб'єктам господарювання) таких умов
реалізації товару у вигляді
встановлення 100% передплати та
додаткової відповідальності (оплати
послуги товарного кредиту) порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбаченим пунктом 2
статті 50 та пунктом 1 частини 2 статті 13
Закону України «Про захист економічної
конкуренції», у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку торгівлі сполуками азотними та
добривами шляхом встановлення таких
умов реалізації товару, які неможливо
було б встановити за умов існування
значної конкуренції на ринку.

3. За порушення, зазначене у п. 2 цього
рішення, відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» накласти на товариство з
обмеженою відповідальністю «Луганська
фірма по агрохімічному обслуговуванню
сільського господарства «Агрохім»
штраф у розмірі 58000,00 грн.

В рішенні зазначено, що відповідно до ч.
2 ст. 56 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" рішення
органів Антимонопольного комітету
України є обов'язковим до виконання.
Згідно з ч. 3 ст. 56 Закону України "Про
захист економічної конкуренції" особа,
на яку накладено штраф за рішенням
органу Антимонопольного комітету
України, сплачує його у двомісячний
строк з дня одержання рішення про
накладення штрафу. Відповідно до ч. 8 ст.
56 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" протягом
п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт
господарювання зобов'язаний надіслати
до тервідділення документи, що
підтверджують сплату штрафу.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
рішення може бути оскаржено до
господарського суду у двомісячний
строк з дня його одержання.

З листом №04-07/3391 від 29.11.2013р. копію
Рішення було направлено Товариству з
обмеженою відповідальністю «Луганська
фірма по агрохімічному обслуговуванню
сільського господарства «Агрохім» для
виконання.

Позивач скористався правом на судове
оскарження, та просив визнати
недійсним та скасувати рішення
адміністративної колегії Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
29.11.2013р. №01-24/259 по справі №226.

Перевіривши повноту встановлених
судом першої інстанції обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки,
Донецький апеляційний господарський
суд дійшов висновку про
необґрунтованість апеляційної скарги
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
Антимонопольний комітет України»
Антимонопольний комітет України є
державним органом із спеціальним
статусом, метою діяльності якого є
забезпечення державного захисту
конкуренції у підприємницькій
діяльності та у сфері державних
закупівель. Особливості спеціального
статусу Антимонопольного комітету
України обумовлюються його завданнями
та повноваженнями, в тому числі роллю у
формуванні конкурентної політики, та
визначаються цим Законом, іншими
актами законодавства і полягають,
зокрема, у спеціальних процесуальних
засадах діяльності Антимонопольного
комітету України.

Основним завданням Антимонопольного
комітету України є участь у формуванні
та реалізації конкурентної політики в
частині: здійснення державного
контролю за дотриманням законодавства
про захист економічної конкуренції на
засадах рівності суб'єктів
господарювання перед законом та
пріоритету прав споживачів,
запобігання, виявлення і припинення
порушень законодавства про захист
економічної конкуренції; контролю за
концентрацією, узгодженими діями
суб'єктів господарювання та
дотриманням вимог законодавства про
захист економічної конкуренції під час
регулювання цін (тарифів) на товари, що
виробляються (реалізуються) суб'єктами
природних монополій; сприяння
розвитку добросовісної конкуренції,
тощо ( ст.3 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України").

Антимонопольний комітет України і його
територіальні відділення становлять
систему органів Антимонопольного
комітету України, яку очолює Голова
Комітету. Антимонопольний комітет
України, адміністративні колегії
Антимонопольного комітету України,
державні уповноважені
Антимонопольного комітету України,
адміністративні колегії
територіальних відділень
Антимонопольного комітету України є
органами Антимонопольного комітету
України (ст. 6 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України").

Правові засади підтримки та захисту
економічної конкуренції, обмеження
монополізму в господарській
діяльності визначаються Законом
України "Про захист економічної
конкуренції", який спрямований на
забезпечення ефективного
функціонування економіки України на
основі розвитку конкурентних відносин
та застосовується до відносин, що
впливають чи можуть вплинути на
економічну конкуренцію на території
України.

За результатами розгляду справ про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції органи
Антимонопольного комітету України
приймають рішення, в тому числі про:
визнання вчинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції; припинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції; визнання суб'єкта
господарювання таким, що займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку; примусовий поділ суб'єкта
господарювання, що займає монопольне
(домінуюче) становище на ринку;
накладення штрафу; усунення наслідків
порушень законодавства про захист
економічної конкуренції, зокрема
усунення чи пом'якшення негативного
впливу узгоджених дій, концентрації
суб'єктів господарювання на
конкуренцію, тощо (ст. 48 Закону України
"Про захист економічної конкуренції").

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
заявник, відповідач мають право
оскаржити рішення органів
Антимонопольного комітету України
повністю або частково до
господарського суду у двомісячний
термін з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Рішення адміністративної колегії
Луганського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України №01-24/259 від 29.11.2013р. "Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу" ґрунтується на інформації,
зібраній в процесі розгляду справ №226
та №56 ( під час розгляду якої, як
зазначено в розпорядженні від 16.10.2013р.
про початок розгляду справи № 226 та в
оспорюваному рішенні по справі № 226,
були виявлені ознаки порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції з боку ТОВ "Луганська фірма
по агрохімічному обслуговуванню
сільського господарства "Агрохім", та в
межах якої було визначено на ринку
торгівлі сполуками азотними та
добривами в територіальних межах
Луганської області протягом 2012 року
частку ТОВ «Луганська фірма по
агрохімічному обслуговуванню
сільського господарства «Агрохім», в
розмірі 41,2%).

Адміністративною колегією Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України в
процесі розгляду конкурентної справи
№226 було встановлено наступне:

- товариство з обмеженою
відповідальністю "Луганська фірма по
агрохімічному обслуговуванню
сільського господарства "Агрохім"
здійснює діяльність з оптової торгівлі
мінеральних добрив (сполук азотних та
добрив).

- споживачами мінеральних добрив
(сполук азотних та добрив) є кінцеві
покупці - суб"єкти господарювання ( у
тому числі сільгоспвиробники) у
територіальних межах ринку;

- товарними межами ринку є торгівля
мінеральними добривами (сполуками
азотними та добривами) кінцевим
покупцям - суб'єктам господарювання (у
тому числі сільгоспвиробникам);

- територіальними (географічними)
межами ринку визначено Луганську
область, як окрему
адміністративно-територіальну одиницю
України;

- часовими межами ринку визначено 2012
рік, протягом якого відповідна
сукупність товарно-грошових відносин
між продавцями і споживачами
(покупцями) утворювало ринок товару із
сталою структурою;

- за результатами розгляду справи № 56
частка Товариства на ринку за 2012рік
склала 41,2%. Розрахунок частки міститься
у матеріалах справи № 56.

Пленумом Вищого господарського суду
України в п. 15.5. Постанови від 26 грудня
2011 року N 15 «Про деякі питання практики
застосування конкурентного
законодавства» наголошено, що
господарські суди не повинні
перебирати на себе не притаманні суду
функції, які здійснюються виключно
органами Антимонопольного комітету
України, та знову встановлювати
товарні, територіальні (географічні),
часові межі певних товарних ринків
після того, як це зроблено зазначеними
органами.

Також, Адміністративною колегією
Луганського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України було встановлено, що
постачання сполук азотних та добрив у
територіальних межах Луганської
області Товариством з обмеженою
відповідальністю «Луганська фірма по
агрохімічному обслуговуванню
сільського господарства «Агрохім» для
покупців протягом визначеного періоду
здійснювалось на підставі укладених
договорів на постачання, зокрема,
договори постачання №1/20-12 від 02.03.2012
року (покупець - ПСП «Зоря»), №15/8-12 від
27.03.2012 року (покупець - ПрАТ «Луганська
Насіннєва Станція»), №7/2-12 від 24.03.2012р.
(покупець - ТОВ «Айдар»).

За результатами аналізу вказаних вище
договорів, Адміністративною колегією
Луганського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України в рішенні від 29.11.2013р. №01-24/259
зазначено, що Товариство з обмеженою
відповідальністю "Луганська фірма по
агрохімічному обслуговуванню
сільського господарства "Агрохім" на
ринку, на якому займає монопольне
становище, встановлено споживачам
умови реалізації (торгівлі) товару на
умовах 100% передплати.

При цьому, як вбачається зі
специфікації від 04.04.2012р. №1-33Р до
договору постачання №15/8-12 від 27.03.2012
року, за яким позивачем встановлюються
умови реалізації товару на ринку, на
якому товариство не займає монопольне
становище, умовами оплати товару
визначена оплата частками з
відстрочкою.

Адміністративна колегія в рішенні від
29.11.2013р. №01-24/259 дійшла висновку, що в
умовах існування значної конкуренції
на ринку торгівлі мінеральними
добривами (сполуками азотними та
добривами) кінцевим покупцям -
суб'єктам господарювання (у тому числі
сільгоспвиробникам), ТОВ «Луганська
фірма «Агрохім» не взмозі було б
встановити 100% передплату.

Крім того, у зазначених договорах п.6.3.
передбачає право виставлення
постачальником покупцю рахунка на
сплату неустойки у вигляді штрафу і
пені у разі недотримання покупцем
термінів оплати товару.

В той же час, пунктом 6.2. зазначених
договорів постачання передбачено, якщо
покупець не виконує умови (строки)
оплати за поставлений товар
передбачений специфікацією,
постачальник має право виставити
покупцю рахунок (рахунки) на сплату
послуг товарного кредиту, а покупець в
свою чергу зобов'язується у
беззаперечному порядку сплатити даний
рахунок (рахунки), а також у триденний
термін із дня отримання підписати
відповідні акти виконаних робіт, щодо
надання послуг товарного кредиту.

Згідно з п. 6.2.1. договорів постачання
відсотки за товарний кредит
нараховуються покупцю щомісячно з
розрахунком 24% річних від суми
заборгованості за відповідною
специфікацією, з дати настання терміну
розрахунку, визначеного специфікацією
та нараховуються до моменту повного
фактичного погашення заборгованості
покупцем.

З наведеного, адміністративною
колегією Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
зроблений висновок, що ТОВ "Агрохім",
використовуючи своє монопольне
(домінуюче) становище на ринку, у
договорах на постачання товару
(аміачної селітри) встановлено
споживачам (суб'єктам господарювання)
такі умови реалізації товару у вигляді
100% передплати та надання ним послуг
товарного кредиту, встановлення яких
було б неможливим за умов існування
значної конкуренції на ринку, та
кваліфіковано дії ТОВ "Агрохім" з
встановлення у договорах на постачання
товару (аміачної селітри) споживачам
(суб'єктам господарювання) таких умов
реалізації товару у вигляді 100%
передплати та додаткової
відповідальності (оплати послуг
товарного кредиту) порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбаченим п.2ст.50 та п.1
ч.2 ст.13 Закону України "Про захист
економічної конкуренції», у вигляді
зловживання монопольним(домінуючим)
становищем на ринку торгівлі сполуками
азотними та добривами шляхом
встановлення таких умов реалізації
товару, які неможливо було б встановити
за умов існування значної конкуренції
на ринку.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу
України визначено, що відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

На підставі частини четвертої ст.179
Господарського кодексу України при
укладенні господарських договорів
сторони можуть визначати зміст
договору на основі вільного
волевиявлення, коли сторони мають
право погоджувати на свій розсуд
будь-які умови договору, що не
суперечать законодавству.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1,2,4,6 ст. 265
Господарського кодексу України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.
Договір поставки укладається на
розсуд сторін або відповідно до
державного замовлення. Сторони для
визначення умов договорів поставки
мають право використовувати відомі
міжнародні звичаї, рекомендації,
правила міжнародних органів та
організацій, якщо це не заборонено
прямо або у виключній формі цим
Кодексом чи законами України. До
відносин поставки, не врегульованих
цим Кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договір
купівлі-продажу.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч. ч. 1, 2 ст. 712
Цивільного кодексу України).

Якщо договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу (ч. 1. ст. 693
Цивільного кодексу України).

Частинами 1, 5 ст. 694 Цивільного кодексу
України передбачена можливість
продажу товару в кредит з
відстроченням або з розстроченням
платежу. Договором може бути
передбачений обов'язок покупця
сплачувати проценти на суму, що
відповідає ціні товару, проданого в
кредит, починаючи від дня передання
товару продавцем.

Таким чином, умови досліджуваних
адміністративною колегією Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України в
процесі розгляду конкурентної справи
№226 договорів поставки щодо 100%
передплати та надання послуг товарного
кредиту відповідають приписам чинного
законодавства України.

Крім того, в листі №542 від 22.11.2013р.,
адресованому Голові Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Луганська фірма
«Агрохім» пояснило, що положення
договорів поставки, які були
проаналізовані адміністративною
колегією Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України, є
універсальними договорами на поставку
всього спектру продукції, що
пропонується ТОВ «Луганська фірма
«Агрохім», в тому числі товарів, на
ринку продажу яких ТОВ «Луганська
фірма «Агрохім» не є монополістом. ТОВ
«Луганська фірма «Агрохім» зазначено,
що при продажу мінеральних добрив
контрагентам ПСП «Зоря», ПрАТ
«Луганська Насіннєва Станція», ТОВ
«Айдар» умовою оплати за мінеральні
добрива є 100% передплата, що виключає
можливість застосування пунктів 6.2. та
6.2.1. договорів поставки. Дані пункти
договорів застосовуються під час
реалізації товарів на умовах
відстрочення платежу та у разі коли
контрагент не виконує умови (строки)
оплати за поставлений товар - насіння
та/або засоби хімічного захисту рослин,
де ТОВ «Луганська фірма «Агрохім» не
займає монопольне (домінуюче)
становище.

За положеннями п.2. ст. 50 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем є порушенням законодавства
про захист економічної конкуренції.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 13 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» зловживанням монопольним
(домінуючим) становищем на ринку,
зокрема, визнається: встановлення
таких цін чи інших умов придбання або
реалізації товару, які неможливо було б
встановити за умов існування значної
конкуренції на ринку.

В рішенні адміністративної колегії
Луганського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 29.11.2013р. №01-24/259 по справі
№226 відсутні висновки про
невідповідність чинному законодавству
досліджуваних договорів у певних їх
частинах, не наведено мотивів та
обґрунтувань неможливості
встановлення в договорах умов
реалізації товару, які містяться в
досліджуваних договорах поставки, за
умови існування значної конкуренції на
ринку, не наведено положень
законодавства, якими адміністративна
колегія керувалася приймаючи рішення в
цій частині.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 17.12.2013р., що
залишена без змін Постановою Вищого
господарського суду України від
04.04.2014р. у справі № 913/2227/13 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганська фірма по
агрохімічному обслуговуванню
сільського господарства «Агрохім»,
м.Луганськ до Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Луганськ про визнання недійсним та
скасування рішення адміністративної
колегії Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
31.07.2013р. №01-24/162 по справі №56,
встановлено, що в процесі розгляду
конкурентної справи №56
Адміністративною колегією Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
було досліджено, що кількість
учасників ринку у Регіоні (Луганській
області) складала 27 суб"єктів
господарювання; обсяг ринку
мінеральних добрив (сполук азотних та
добрив) в Луганській області із
урахуванням ввозу за 9 місяців 2012року
складав 78843,7 тн, за 2012р.- 106919,4 тн. Обсяг
продажу мінеральних добрив (сполук
азотних та добрив) ТОВ «Луганська фірма
по агрохімічному обслуговуванню
сільського господарства «Агрохім»
складав за 9 місяців 2012р. - 29665,9 тн, за
2012р.- 44013,96 тн; частка ТОВ «Луганська
фірма по агрохімічному обслуговуванню
сільського господарства «Агрохім» на
ринку за 9 місяців 2012р. складала 37,6%, за
2012рік - 41,2%.

Зазначене свідчить про наявність
конкуренції на досліджуваному ринку.

За приписами ст. 59 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»,
підставами для зміни, скасування чи
визнання недійсними рішень органів
Антимонопольного комітету України є:
неповне з'ясування обставин, які
мають значення для справи; не
доведення обставин, які мають
значення для справи і які визнано
встановленими; невідповідність
висновків, викладених у рішенні,
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

За результатами розгляду справи
вбачається неповне з"ясування
адміністративною колегією Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
обставин, що мають значення для справи,
не доведення обставин, які мають
значення для справи і які визнано
встановленими, що відповідно до ст. 59
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" є підставою для
задоволення позову ТОВ «Луганська
фірма «Агрохім» в частині п.п. 2, 3
рішення адміністративної колегії
Луганського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 29.11.2013р. №01-24/259.

Отже, господарським судом Луганської
області обґрунтовано задоволено
вимоги позивача в частині визнання
недійсними п.п. 2, 3 резолютивної частини
рішення адміністративної колегії
Луганського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України №01-24/259 від 29.11.2013р. у справі №226.

З огляду на те, що позивачем не
заперечувався в позовній заяві факт
зайняття ним монопольного
(домінуючого) становища на ринку
торгівлі сполуками азотними та
добривами у територіальних межах
Луганської області із часткою 41,2
відсотка, правомірною є відмова суду
першої інстанції у задоволенні
позовних вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганська фірма по
агрохімічному обслуговуванню
сільського господарства «Агрохім»
щодо визнання недійсним п. 1
резолютивної частини рішення
адміністративної колегії Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
№01-24/259 від 29.11.2013р. у справі №226.

Враховуючи зазначене, Донецький
апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що доводи заявника, викладені
в апеляційній скарзі не обґрунтовані,
не доведені належними та допустимими
доказами в розумінні ст.33, ст.34
Господарського процесуального кодексу
України. Скаржником не наведено
переконливих доводів щодо порушення
судом першої інстанції правил оцінки
доказів у встановленні фактичних даних
з цієї справи.

Твердження заявника апеляційної
скарги про порушення і неправильне
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального права при
прийнятті рішення не знайшли свого
підтвердження, в зв'язку з чим відсутні
підстави для зміни чи скасування
рішення господарського суду
Луганської області від
20.02.2014р.(підписане 25.02.2014р.) у справі
№913/3448/13.

Результати апеляційного провадження у
справі №913/3448/13 оголошені в судовому
засіданні.

Керуючись ст. ст. 91, 99, 101, 102, 103, 105,
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Луганськ на рішення господарського
суду Луганської області від
20.02.2014р.(підписане 25.02.2014р.) у справі
№913/3448/13 -залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Луганської області від
20.02.2014р.(підписане 25.02.2014р.) у справі
№913/3448/13 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:
Н.М. Дучал

Судді:
О.І. Склярук

Л.В. Ушенко

Надруковано 5 екз.: 1-позивачу,
1-відповідачу, 1- у справу, 1-ДАГС, 1-ГСЛО