ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2014 р.
Справа № 914/165/14

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуючого-судді
Д.Новосад

суддів
О.Михалюк

Г.Мельник

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України", м.Київ, № 14/2-180 від
20.03.2014

на рішення господарського суду
Львівської області від 11.03.2014

у справі № 914/165/14

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача: Публічне акціонерне
товариство "Львівгаз", м. Львів

про визнання одностороннього
правочину - заяви №2 (вих.№06-8052 від 17.12.13)
про припинення зобов'язань
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, недійсними

За участю представників сторін:

від позивача: Данилевський О.М. -
представник;

від відповідача: Шуневич Т.П. -
представник.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду
Львівської області від 11.03.2014 у справі
№ 914/165/14 (суддя Щигельська О.І.) у
задоволенні позову відмовлено.

З даним рішенням не погоджується
позивач, ПАТ "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", оскаржив
його в апеляційному порядку. Скаржник в
апеляційній скарзі зазначає, що
відповідач своєчасно склавши та
направивши на адресу позивача акти
приймання-передачі природного газу за
січень-березень 2013 року, підтвердив
факт постачання йому природного газу.
Акти підписані зі сторони відповідача
є належним доказом постачання цього
газу позивачем. Скаржник вказує, що у
рішенні суду підтверджується факт
поставки позивачем відповідачу
природного газу в січні-березні 2013 року
за договором, однак судом зроблено
хибний висновок щодо невиконання умов
договору в частині передачі природного
газу за актами приймання-передачі.
Апелянт вважає, що судом першої
інстанції не досліджено належним чином
матеріали справи, а також фактичні
обставини справи, що відображають та
характеризують відносини між
сторонами. Враховуючи наведене у
апеляційній скарзі, скаржник просить
суд апеляційної інстанції скасувати
рішення господарського суду
Львівської області від 11.03.2014 у даній
справі та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

01.04.2014 автоматизованою системою
документообігу суду апеляційну скаргу
ПАТ "Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України", розподілено до
розгляду судді-доповідачу Новосад Д.Ф.

З урахуванням положень ст. 4-6 ГПК
України, п. 3.1.7 Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, п. 6 рішення зборів суддів
(протокол № 6 від 28.12.2010) зі змінами,
внесеними рішенням зборів суддів
(протокол № 13 від 03.08.2012),
розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
03.04.2014 в склад колегії по розгляду
апеляційної скарги ПАТ "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
введено суддів - Михалюк О.В., Мельник
Г.І.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 03.04.2014 подані
скаржником матеріали визнано
достатніми для прийняття їх до
провадження в апеляційній інстанції,
розгляд справи призначено на 23.04.2014.

Відповідач, Публічне акціонерне
товариство "Львівгаз" - з доводами
скаржника, наведеними в апеляційній
скарзі, не погодився з підстав,
викладених у відзиві на апеляційну
скаргу.

В судове засідання 23.04.2014 з'явилися
представники сторін по справі, яким
права та обов'язки, передбачені ст.ст. 22,
28 ГПК України, роз'яснено. Відводів
складу суду не заявлено.

Розглянувши апеляційну скаргу, відзив
на неї, дослідивши матеріали справи та
наявні в них докази, заслухавши
пояснення представників сторін у
судовому засіданні, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, рішення
господарського суду Львівської
області від 11.03.2014 у справі № 914/165/14 слід
залишити без змін.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Львівгаз" заявою №2 (вих.№06-8052 від
17.12.2013) повідомило Публічне акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз Україна" про
припинення зобов'язання щодо сплати
заборгованості на суму 555 198,45грн. за
договором №14/2086/11 від 30.09.2011 на користь
позивача зарахуванням зустрічних
однорідних вимог, шляхом зменшення
дебіторської заборгованості
останнього зі сплати 0,1% пені за
прострочення виконання негрошового
зобов'язання, що виникла на підставі
договору №13-260-Н від 04.01.2013.

ПАТ "Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз Україна" вважаючи вказаний
правочин необґрунтованим звернулось
до суду із позовом про визнання його
недійсним з підстав суперечності
чинному законодавству.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Статтею 203 ГК України та ст. 601 ЦК
України, одним зі способів припинення
зобов'язання, в тому числі й
господарського, є зарахування
зустрічних однорідних вимог, строк
виконання яких настав, а також вимог,
строк виконання яких не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги. Для зарахування зустрічних
вимог достатньо заяви однієї із сторін.
Припинення зобов'язання зарахуванням є
одностороннім правочином в розумінні
ч. 3 ст. 202 ЦК України.

Вірно зазначено місцевим
господарським судом, що для
встановлення відповідності
оспорюваного правочину вимогам закону,
необхідно з'ясувати наявність
зустрічних зобов'язань, за якими
сторони беруть участь у двох
зобов'язаннях, і при цьому кредитор в
одному зобов'язанні є боржником в
іншому зобов'язанні, встановити
однорідність вимог за такими
зобов'язаннями та визначити строк
пред'явлення таких вимог до виконання.

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов'язанням
є правовідношення, в якому одна сторона
зобов'язання вчинити на користь другої
сторони певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Підстави виникнення
зобов'язань визначено ст.11 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ПАТ "Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" та ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Львівгаз" укладено договір
купівлі-продажу природного газу
№14/2086/11 на від 30.09.2011, яким регулювались
поставки газу, здійснені протягом 2011 та
2012 років.

ПАТ по газопостачанню та газифікації
"Львівгаз" неналежно виконувало взяті
на себе зобов'язання за вказаним
договором, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість перед позивачем в
розмірі 555 198,45грн. ПАТ "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз"
зверненувся із позовною заявою про
стягнення цієї заборгованості до
господарського суду Львівської
області (справа №914/4183/13).

Господарським судом Львівської
області вірно зроблено висновки, що
заявою №2 про припинення зобов'язання
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог (вих.№06-0852 від 17.12.2013) ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Львівгаз" фактично визнає наявність
такої заборгованості, її розмір,
підставність проведених позивачем
нарахувань штрафних санкцій за
порушення виконання зобов'язань за
договором. Відтак, відсутній спір між
сторонами в цій частині, однак
зобов'язання ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Львівгаз" щодо оплати 555
198,45 грн. не виконано.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ПАТ "Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" та ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Львівгаз" укладено договір №13-260-Н
купівлі-продажу природного газу від
04.01.2013.

Відповідно до умов зазначеного
договору, продавець зобов'язався у 2013
році передати у власність покупця
природний газ, а покупець - прийняти
його та оплатити на умовах договору
(п.1.1).

Пунктом 3.1 договору, продавець передає
покупцю газ у загальному потоці газу із
визначенням пунктів
приймання-передачі газу в залежності
від характеру його видобутку.

Згідно з п.3.3 договору,
приймання-передача газу, переданого
продавцем покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу.

Пунктом 3.4 договору встановлено, що не
пізніше 5-го числа, місяця наступного за
місяцем продажу газу, покупець
зобов'язується надати продавцеві
підписані та скріплені печаткою
покупця два примірники акта приймання -
передачі газу, в якому зазначаються
фактичні обсяги використаного газу,
його фактична ціна та вартість.
Продавець, не пізніше 8-го числа місяця
наступного за місяцем продажу газу,
зобов'язується повернути покупцеві
один примірник, підписаного
уповноваженим представником та
скріпленого печаткою, або надати в
письмовій формі мотивовану відмову від
підписання акту.

На виконання умов договору
відповідачем 08.02.2013 надіслано на адресу
позивача підписані та скріплені
печатками ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Львівгаз" акти
приймання-передачі природного газу до
договору купівлі-продажу природного
газу №13-260-Н від 04.01.2013 за січень 2013 року,
07.03.2013 - акти приймання-передачі
природного газу за лютий 2013 року, 09.04.2013
-за березень 2013 року. З відміток на
повідомленнях про вручення поштових
відправлень вбачається, що зазначена
кореспонденція адресатом отримана.
Однак, підписані уповноваженим
представником ПАТ "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз Україна"
та скріплені печаткою товариства
примірники таких актів відповідачу не
повернуто, мотивованої відмови від
підписання зазначених актів не надано.

Крім того, в матеріалах справи
міститься копія додаткової угоди № 1
від 10.07.2013 до договору на купівлю-продаж
природного газу №13-260-Н від 04.01.2013, якою
у зазначений договір внесено зміни.
Зокрема, п.2.1 статті 2 "Кількість та
якість газу" викладено в редакції з
врахуванням обсягів газу, фактично
отриманого відповідачем в січні -
березні 2013 року у відповідності до
актів приймання-передачі природнього
газу. Отже, позивачем прийнято
зазначені акти до уваги, однак їх не
підписав та не на повернув контрагенту,
як цього вимагають умови договору.

Згідно з ст.526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватись належним чином,
зокрема, відповідно до умов договору.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

ПАТ "Львівгаз" надіслало претензію
№06-7775 від 02.12.2013 на адресу ПАТ
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України", де зазначено, що в
січні-березні 2013 року недопоставлено
природній газ, що свідчить про
неналежне виконання контрагентом
зобов'язання за вище вказаним
договором, а відтак, відповідачем
проведено нарахування штрафних
санкцій у відповідності до ст.231 ГК
України.

Згідно з ч.2 ст.231 ГК України
встановлено,ня штрафних санкцій у
відповідності до ст.ро неналежне
виконання зобов'язання за
договоромзабово що у разі якщо
порушено господарське зобов'язання, в
якому хоча б одна сторона є суб'єктом
господарювання, що належить до
державного сектора економіки, або
порушення пов'язане з виконанням
державного контракту, або виконання
зобов'язання фінансується за рахунок
Державного бюджету України чи за
рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах: за порушення строків
виконання зобов'язання стягується пеня
у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів
(робіт, послуг), з яких допущено
прострочення виконання за кожний день
прострочення, а за прострочення понад
тридцять днів додатково стягується
штраф у розмірі семи відсотків
вказаної вартості.

Відповідно до Постанови Кабінету
міністрів України №747 від 25.05.1998, 100%
акцій ПАТ "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" належить
державі. Положення зазначеного
договору відповідають правовим нормам,
закріпленими у Постанові Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики (НКРЕ)
"Про затвердження порядку доступу та
приєднання до єдиної газотранспортної
системи України" №420 від 19.04.2012.
Відповідно до п.8.3 зазначеної
Постанови, приймання-передача газу від
газотранспортного підприємства (ГТП)
або газодобувного підприємства (ГДП) до
газопостачального підприємства (ГП)
відбувається в точках комерційного
обліку газу на газорозподільній
станції (ГРС) і оформлюється актами
приймання-передачі, що підписуються
представниками цих підприємств не
пізніше 5-го числа місяця, наступного за
звітним. Згідно з п.8.5 Постанови, до 5-го
числа місяця, наступного за звітним, ГП,
ГТП та ГДП разом з постачальниками газу
та споживачами оформляють, підписують
та скріплюють печатками акти
приймання-передачі газу.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як передбачено ч.1 ст.611 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом

Колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
погоджується з висновками місцевого
господарського суду, що п.6.5 договору
фактично передбачено можливість
внесення покупцем авансових платежів,
однак, відповідно до п.3.4 договору,
підставою для остаточних розрахунків
між сторонами є підписані акти
приймання-передачі газу. Зазначене
положення відповідає п.8.7 Постанови
НКРЕ №420.

Частиною 1 ст.613 ЦК України передбачено,
що кредитор вважається таким, що
прострочив, якщо він відмовився
прийняти належне виконання,
запропоноване боржником, або не вчинив
дій, що встановлені договором, актами
цивільного законодавства чи
випливають із суті зобов'язання або
звичаїв ділового обороту, до вчинення
яких боржник не міг виконати свого
обов'язку.

ПАТ по газопостачанню та газифікації
"Львівгаз" не мало змоги оплатити газ на
умовах договору (п.1.1) та провести
остаточний розрахунок за поставлений
газ, зважаючи на відсутність
підписаних актів (п.3.4), господарським
судом Львівської області вірно
зроблено висновок, що ПАТ "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
є кредитором, що прострочив виконання
зобов'язання за договором №13-260-Н
купівлі-продажу природного газу від
04.01.2013, у зв'язку з чим нарахування
штрафних санкцій, передбачених ст.231 ГК
України,нараховано правомірно. Строк
виконання зобов'язання зі сплати таких
нарахувань не встановлено ні
договором, ні законом.

Правильність розрахунку
вищезазначених штрафних санкцій
позивачем не заперечувалась,
контррозрахунок ПАТ "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
не подавався. Доказів невідповідності
нарахованих штрафних санкцій та
процентів нормам матеріального права в
матеріалах справи відсутні.

З матеріалв справи вбачається, що
відповідач має заборгованість перед
позивачем по договору купівлі-продажу
природного газу №14/2086/11 від 30.09.2011, при
цьому позивач має заборгованість перед
відповідачем по договору №13-260-Н від
04.01.2013. Враховуючи вище наведене
вбачається, що зазначені вимоги є
однорідними та полягають у стягненні
грошової заборгованості.

Апеляційна інстанція погоджується із
твердженням суду першої інстанції, що
на момент вчинення правочину
передбачених ст.602 ЦК України умов, за
яких зарахування зустрічних вимог не
допускається, не встановлено. У зв'язку
з наведеним вірним є висновок, що заява
ПАТ "Львівгаз" №2 про припинення
зобов'язання зарахуванням зустрічних
однорідних вимог (вих.№06-0852 від 17.12.2013)
відповідає вимогам законодавства,
відтак позовна вимога про визнання її
недійсною є необґрунтованою.

Колегія суддів зазначає, що посилання
скаржника, викладені ним в апеляційній
скарзі, є безпідставними,
документально не обґрунтованими,
такими, що не ґрунтуються на
законодавстві, а відтак, скаржник, в
порушення вимоги ст.ст. 33, 34 ГПК України,
не довів тих обставин, на які він
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

На підставі викладеного місцевим
господарським судом вірно
проаналізовано та надано оцінку
обставинам справи. Відтак, беручи до
уваги наведене, колегія суддів дійшла
висновку, що рішення господарського
суду Львівської області від 11.03.2014 у
справі № 914/168/14 прийняте на підставі
матеріалів справи, у відповідності до
норм матеріального та процесуального
права. Посилання скаржника, викладені
ним в апеляційні скарзі, висновків
господарського суду Львівської
області не спростовують, а відтак, не
визнаються такими, що можуть бути
підставою, у відповідності до ст. 104 ГПК
України, для скасування оскаржуваного
рішення.

Керуючись ст. ст. 1, 21, 33, 43, 44, 49, 99, 101, 103, 105
ГПК України, Львівський апеляційний
господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Рішення господарського суду
Львівської області від 11.03.2014 у справі
№ 914/165/14 залишити без змін, апеляційну
скаргу - без задоволення.

2. Постанову може бути оскаржено у
касаційному порядку.

3. Матеріали справи скерувати до
господарського суду Львівської
області.

Повний текст постанови виготовлено:
25.04.2014

Головуючий-суддя Д. Новосад

Суддя
О. Михалюк

Суддя
Г. Мельник