ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2014 року
Справа № 917/717/13

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Сіверін В.І., суддя
Бондаренко В.П., суддя Івакіна В.О.,

при секретарі Голозубовій О.І.,

за участю прокурора - Маматов М.О. -
посвід. № 019205 від 31.07.2013р.,

та представників сторін:

1-го відповідача - Лисанець А.Ф. - дов. №
02/02-17/2/260 від 14.02.2011р.,

2-го відповідача - ОСОБА_2 - дов. ВТС № 291931
від 15.03.2013р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу 1-го відповідача
(вх.№ 962П/1-9) на ухвалу господарського
суду Полтавської області від 27.03.2014 р. у
справі № 917/717/13,

за позовом Першого заступника
прокурора м. Полтави, м. Полтава,

до 1) Полтавська міська рада, м. Полтава;

2) Фізична особа-підприємець ОСОБА_3,
м. Полтава,

про визнання недійсним і скасування
рішення, повернення земельної ділянки
та відновлення стану земельної
ділянки, який існував до порушення
прав,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 27.03.2014 р. у
справі №917/717/13 заяву виконуючого
обов'язки прокурора міста Полтави про
виправлення помилки в наказі від 28.08.2013
р. у справі №917/717/13 задоволено. Внесено
виправлення в наказ господарського
суду Полтавської області, виданий
28.08.2013 р. шляхом його доповнення
наступним: "Стягувач: Полтавська міська
рада (36000, м. Полтава, вул. Жовтнева, 36),
".

1-й відповідач, Полтавська міська рада,
із вказаною ухвалою місцевого
господарського суду не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
вказану ухвалу скасувати та прийняти
нову, якою відмовити у задоволенні
заяви виконуючого обов'язки прокурора
м. Полтави про виправлення помилки в
наказі.

Перший заступник прокурора м. Полтави у
відзиві на апеляційну скаргу просить
ухвалу суду першої інстанції залишити
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення. Вважає, що доводи,
викладені в апеляційній скарзі, є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, а ухвалу суду
першої інстанції законною та такою, що
прийнята у відповідності з нормами
чинного законодавства.

2-й відповідач, ФОП ОСОБА_3, у відзиві на
апеляційну скаргу підтримав вимоги 1-го
відповідача та просить апеляційну
скаргу Полтавської міської ради
задовольнити, ухвалу господарського
суду Полтавської області від 27.03.2014р.
про виправлення помилки в наказі від
28.08.2013р. скасувати та прийняти нову
ухвалу, якою в задоволенні заяви
відмовити.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, повторно розглянувши справу
відповідно до вимог статті 101
Господарського процесуального кодексу
України, вислухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
повноту встановлення господарським
судом Полтавської області обставин, що
мають значення для справи та
правильність застосування норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Рішенням господарського суду
Полтавської області від 14.06.2013 р. у
справі №917/717/13 в позові першого
заступника прокурора м. Полтави до
Полтавської міської ради, ФОП ОСОБА_3
про визнання недійсним і скасування
рішення Полтавської міської ради від
18.09.2012 р. "Про оформлення особистого
строкового земельного сервітуту для
розміщення тимчасових споруд",
повернення земельної ділянки та
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав,
відмовлено повністю.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 13.08.2013 р. у
справі №917/717/13 вищезазначене рішення
скасовано частково. Визнано недійсним
і скасовано рішення Полтавської
міської ради від 18.09.2012 року "Про
оформлення особистого строкового
земельного сервітуту для розміщення
тимчасових споруд" в частині
оформлення особистого строкового
земельного сервітуту для розміщення
тимчасових споруд ФОП ОСОБА_3
Зобов'язано ФОП ОСОБА_3 звільнити та
повернути у комунальну власність
земельні ділянки, розташовані по
АДРЕСА_1, загальною площею 21,0 кв.м та 20,0
кв.м. В іншій частині рішення залишено
без змін.

Господарським судом Полтавської
області виданий наказ від 28.08.2013 р. у
справі №917/717/13 про примусове виконання
постанови Харківського апеляційного
господарського суду від 13.08.2013 р.

Прокуратура м. Полтави 11.09.2013р.
звернулась до Октябрського ВДВС
Полтавського МУЮ з заявою про
примусове виконання постанови.

Постановою державного виконавця від
20.09.2013р. відмовлено у відкритті
виконавчого провадження на підставі п.
6 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче
провадження", оскільки у виконавчому
документі не зазначено стягувача.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу
України до повноважень міських рад у
галузі земельних відносин на території
міст належить розпорядження землями
територіальних громад.

Частиною 1 статті 83 Земельного кодексу
України землі, які належать на праві
власності територіальним громадам
міст є комунальною власністю.

У зв'язку з тим, що у наказі
господарського суду Полтавської
області від 28.08.2013р. у справі № 917/717/13,
яким зобов'язано ФОП ОСОБА_3 звільнити
та повернути у комунальну власність
земельні ділянки, не зазначено
стягувача - Полтавську міську раду
(орган, уповноважений державою
розпоряджатись землями комунальної
власності), зазначена помилка
унеможливлює виконання постанови
Харківського апеляційного
господарського суду від 13.08.2013р. у
справі № 917/717/13.

Виконуючий обов'язки прокурора м.
Полтави звернувся до господарського
суду Полтавської області з заявою
№143-12373вих13 від 18.12.2013 р. про виправлення
помилки в наказі господарського суду
Полтавської області від 18.08.2013 року по
справі №917/717/13 шляхом доповнення його
наступним: "Стягувач: Полтавська міська
рада (36000, м. Полтава, вул. Жовтнева, 36),
".

Згідно ст. 115 ГПК України рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються у порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження".

Згідно ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання
рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.
Після набрання судовим рішенням
законної сили наказ видається за
заявою стягувачу чи прокурору, який
здійснював у цій справі представництво
інтересів громадянина або держави в
суді, або надсилається стягувачу
рекомендованим чи цінним листом.

Як свідчать матеріали справи, до
господарського суду Полтавської
області пред'явив позов перший
заступник прокурора міста Полтави в
інтересах держави до Полтавської
міської ради та ФОП ОСОБА_3 про визнання
недійсним і скасування рішення та
повернення земельної ділянки в якості
позивача у відповідності до ч. 2 ст. 2, ч. 2
ст. 29 ГПК України.

Як вже було зазначено, постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 13.08.2013 р. позов
першого заступника прокурора міста
Полтави частково задоволено та
зобов'язано ФОП ОСОБА_3 звільнити та
повернути у комунальну власність
земельні ділянки, розташовані по
АДРЕСА_1, загальною площею 21,0 кв.м та 20,0
кв.м.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 23.03.2012 р. "Про деякі питання участі
прокурора у розгляді прав, підвідомчих
господарським судам" у застосуванні
припису частини першої статті 116 ГПК
України щодо видачі наказу у справі, в
якій прокурор здійснював
представництво інтересів громадянина
або держави в суді, господарським судам
слід виходити з такого.

Якщо позивачем у справі є прокурор (як в
даному випадку), то в разі задоволення
позову стягнення здійснюється або інші
дії вчиняються на користь зазначеного
прокурором стягувача, а наказ про таке
стягнення видається прокурору на
підставі поданої ним суду відповідної
письмової заяви або згідно з такою ж
заявою прокурора надсилається
стягувачу рекомендованим чи цінним
листом за адресою, зазначеною в
позовній заяві, або іншою адресою,
вказаною прокурором.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 ГПК України
наказ має відповідати вимогам до
виконавчого документа, встановленим
Законом України "Про виконавче
провадження".

Згідно зі ст. 18 Закону України "Про
виконавче провадження" у виконавчому
документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної
(юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Як вбачається з наказу господарського
суду Полтавської області від 28.08.2013р. №
917/717/13, в ньому не зазначено відомостей
щодо найменування та місцезнаходження
стягувача відповідно до вимог ст. 18
Закону України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до ч. 2 ст. 117 ГПК України,
господарський суд, який видав наказ,
може за заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати наказ
таким, що не підлягає виконанню, та
стягнути на користь боржника
безпідставно одержане стягувачем за
наказом.

Враховуючи викладене та те, що
зазначення прокурором стягувача -
Полтавську міську раду відповідає до
ст.ст. 12, 83 Земельного кодексу України
внесення до наказу вказаних виправлень
не зачіпає суті рішення, суд першої
інстанції дійшов до обґрунтованого
висновку, що заява прокурора про
виправлення помилки в наказі підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, доводи
апеляційної скарги не знайшли
підтвердження в матеріалах справи.

Судова колегія Харківського
апеляційного господарського суду
вважає, що оскаржувана ухвала
господарського суду першої інстанції
прийнята при повному з'ясуванні
обставин, що мають значення для справи,
у відповідності до норм чинного
матеріального та процесуального права,
викладені в ухвалі висновки
відповідають обставинам справи, а тому
ухвала господарського суду
Полтавської області від 27.03.2014 р.
підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103,
ст. ст. 105, 106, 117 ГПК України, колегія
суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду
Полтавської області від 27.03.2014 р. у
справі № 917/717/13 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 25.04.2014
р.

Головуючий суддя
Сіверін В.І.

Суддя
Бондаренко В.П.

Суддя
Івакіна В.О.