ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.04.2014
Справа № 905/617/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Нестеренко Ю.С., при
секретарі судового засідання Рудюк
Є.О., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міталтрейд",
м.Запоріжжя

до Відповідача Публічного
акціонерного товариства "Словважмаш",
м.Слов`янськ, Донецька область

про: стягнення заборгованості у сумі
94000,00грн., пені у розмірі 2778,79грн та
інфляційних нарахувань у сумі 564,00грн.

за участю уповноважених представників:

від позивача: Руденко В.Л. за
довіреністю № 0503 від 05.03.14р.

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Міталтрейд",
м.Запоріжжя звернувся до
господарського суду Донецької області
з позовом до Відповідача, Публічного
акціонерного товариства "Словважмаш",
м.Слов`янськ, Донецька область про
стягнення заборгованості у сумі
94000,00грн., пені у розмірі 2778,79грн та
інфляційних нарахувань у сумі 1222,00грн.

В обґрунтування своїх вимог Позивач
посилається на неналежне виконання
Відповідачем грошових зобов'язань за
договором поставки №МТ-47 від 16.09.2013р. у
частині оплати вартості прийнятого ним
товару, внаслідок чого за останнім
утворилась заборгованість у сумі
94000,00грн., що стало підставою для
нарахування пені у сумі 2778,79грн та
інфляційних нарахувань у сумі 564,00грн.

На підтвердження викладених обставин
Позивач надав копії: договору поставки
№МТ-47 від 16.09.2013р. разом з додатком до
нього, видаткової накладної,
довіреності на отримання
товарно-матеріальних цінностей,
рахунку на оплату, вимоги б/н б/д.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує абз.8 ч.2 ст.20, п.1 ст.193, п.1
ст.216, п.2 ст.217, ст.230 Господарського
кодексу України, ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 1, 2, 12, 54, 57
Господарського процесуального кодексу
України.

Одночасно з позовною заявою в порядку
передбаченому ст.67 ГПК України
Позивачем була надана заява про вжиття
заходів до забезпечення позову, в якій
Позивач просив накласти арешт в межах
заявленої суми 97342,79грн. на грошові
кошти Відповідача.

Згідно вимог передбачених ст.66
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд за заявою
сторони, прокурора чи його заступника,
який подав позов, або з своєї
ініціативи має право вжити заходів до
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Дослідивши матеріали справи та
доводи викладені в заяві Публічного
акціонерного товариства "Словважмаш",
м.Слов`янськ, Донецька область про
забезпечення позову суд дійшов
висновку, що вона не підлягає
задоволенню, у зв'язку з
безпідставністю та необґрунтованістю.

Судові витрати понесені
позивачем за подання заяви про
забезпечення позову покладаються
на останнього.

В процесі розгляду справи Позивач
надав заяву б/н б/д у порядку ст.22 ГПК
України про збільшення позовних вимог
в якій просив суд стягнути пеню у
розмірі 5624,54грн. та інфляційні
нарахування у сумі 1222,00грн.

Отже суд розглядає справу з
урахуванням заяви б/н б/д, оскільки,
згідно ст.22 Господарського
процесуального кодексу України
Позивач вправі до прийняття рішення
зменшити або збільшити розмір вимог.
Суд приймає вказане збільшення пені та
інфляційних нарахувань, оскільки
відповідні дії не суперечать
законодавству і не порушують
чиїх-небудь охоронюваних законом
інтересів.

Відповідач у своєму відзиві №77
від 25.02.2014р. заперечив проти позовних
вимог, з підстав того, що вимоги про
сплату за поставлений товар
підприємство ПАТ «Словважмаш» не
отримувало, тому вважає строк сплати
таким, що не настав. Одночасно,
заперечив проти заяви про вжиття
заходів щодо забезпечення позову у
вигляді накладення арешту на грошові
кошти ПАТ «Словважмаш» в межах
позовних вимог у сумі 97342,79грн., з
підстав того, що позивач не надав
жодного доказу того, що у випадку не
накладення арешту на рахунки
відповідача, рішення суду буде
неможливо чи складно виконати.

Ухвалою господарського суду
Донецької області від 27.03.2014р.
продовжено строк розгляду справи на 15
днів до 15.04.2014р.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд встановив :

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Міталтрейд",
м.Запоріжжя (Постачальник) та Публічним
акціонерним товариством "Словважмаш",
м.Слов`янськ, Донецька область
(Покупець) укладено договір поставки
№МТ-47 від 16.09.2013р. (далі-Договір)
відповідно до умов якого Постачальник
зобов'язується поставити Покупцю
товар, а Покупець зобов'язується
прийняти товар та оплатити його на
умовах даного договору.

Згідно п.1.2. договору найменування,
асортимент, кількість, умови поставки
та ціна товару визначаються за
довіреністю сторін та вказуються в
Специфікаціях, які є невід'ємною
частиною даного договору.

Відповідно до п.1.4. договору
замовлення Покупцем складається на
підставі Специфікацій, які є
невід'ємною частиною даного договору. У
замовленні Покупець вказує строк
поставки: день та час поставки, а також
найменування, асортимент та кількість
товару, який підлягає поставці.
Замовлення погоджуються
Постачальником протягом доби з моменту
отримання, шляхом його підписання та
направлення на адресу Покупця з
допомогою засобів факсимільного
зв'язку. Передача замовлення
Постачальнику можлива засобами
факсимільного зв'язку. Отримання
уповноваженим представником Покупця
визначеної партії товару вважається
підтвердженням наявності замовлення
на її поставку.

За приписами п.4.1. договору ціни на
товар вільні. Ціни на товар, який
поставляється погоджуються Сторонами
додатково та вказуються в
специфікаціях до даного договору.
Покупець здійснює оплату товару в
строки та на умовах, які передбачені в
специфікації на дану партію товару.

Даний Договір вступає в силу з
моменту (дати) підписання його
сторонами та діє до 31 грудня 2013р., а за
грошовими зобов'язаннями - до їх
повного виконання (п.6.1. договору).

У випадку прострочки оплати прийнятого
товару Покупець виплачує
Постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
момент прострочки, від суми боргу за
кожен день такої прострочки (п.7.4.
договору).

Договір підписаний Сторонами та
скріплений печатками підприємств.

У Додатку №1 від 16.09.2013р. до Договору
Сторони визначили товар, що буде
поставлятись, його кількість, вартість,
порядок та строки фінансових
розрахунків: Покупець здійснює оплату
за Товар на підставі виставленого
рахунку банківським перекладом
грошових коштів на розрахунковий
рахунок Продавця протягом 3-х
календарних днів з моменту отримання
Товару та відповідної вимоги про
оплату.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивачем був виписаний для оплати
товару Відповідачем рахунок №215 від
16.09.2013р. на суму 129000,00грн.

Крім того, 16.09.2013р. Відповідачем на
адресу Позивача був направлений лист
-замовлення №75/703 з проханням відгрузки
Товару по рахунку №215 від 16.09.2013р. з
гарантуванням оплати протягом 3-х днів
після отримання Товару.

На виконання умов договору
Постачальник поставив на адресу
Покупця Товар, що підтверджується
видатковою накладною №201 від 17.09.2013р. на
суму 129000,00грн. Факт отримання Покупцем
товару підтверджується підписом
представника Покупця у вказаній
накладній та довіреністю №1288 від
16.09.2013р. на отримання
товарно-матеріальних цінностей.

Відповідач частково оплатив
отриманий товар у розмірі 35000,00грн., що
підтверджується банківськими
виписками: від 27.09.2013р. на суму 9800,00грн.,
від 01.10.2013р. на суму 10200,00грн., від 11.10.2013р.
на суму 1000,00грн., від 14.10.2013р. на суму
5000,00грн. та 9000,00грн.

Решту отриманого товару у сумі
94000,00грн. Відповідач не сплатив.

Позивач звернувся до Відповідача з
вимогою оплатити заборгованість за
поставлений товар у розмірі 94000,00грн.
Дана вимога була надіслана Відповідачу
26.11.2013р., однак залишена останнім без
відповіді та задоволення.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з огляду на наступне:

За приписами ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписом ч.1 ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідач взяті на себе зобов'язання
щодо повного та своєчасного розрахунку
за отриманий Товар не виконав у зв'язку
з чим за ним виникла сума боргу у
розмірі 94000,00грн.

За приписом ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається в обґрунтування
своїх вимог або заперечень.

При цьому, з урахуванням вимог ст.43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

На підставі зазначеного, факт
неналежного виконання відповідачем
своїх зобов'язань за спірним Договором
перед позивачем підтверджено
наявними в матеріалах справи доказами,
на підставі чого суд дійшов висновку
про законність та обґрунтованість
вимог позивача про стягнення з
відповідача суми боргу у розмірі
94000,00грн. за спірним Договором.

За приписами ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, що прострочив
виконання грошового зобов'язання, за
вимогою кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
період прострочення, а також три
відсотки річних від простроченої суми,
якщо інший розмір не встановлений
договором або законом.

Керуючись вищенаведеною нормою
закону, позивачем було здійснено
нарахування інфляційних нарахувань за
період з 20.09.2013 по 06.03.2014р. у сумі
1222,00грн. та пред`явлено до стягнення
зазначену суму.

Враховуючи, що матеріалами справи
доведений факт порушення відповідачем
строків оплати, господарський суд
перевіривши розрахунок позивача
стосовно нарахування інфляційних
нарахувань дійшов висновку, що позовні
вимоги у цій частині підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 статті 230 Господарського
кодексу України передбачено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

За приписами п.6 ст 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Керуючись п.7.4. договору позивачем
було нараховано відповідачу пеню у
сумі 5624,54грн. за період з 20.09.2013р. по
06.03.2013р. та пред'явлено до стягнення
зазначену суму.

Як вбачається з наданого розрахунку
Позивачем невірно визначений період
нарахування пені - не з першого дня
прострочення відповідного платежу. Так
як, першим днем прострочення є
наступний день після спливу триденного
строку з моменту поставки Товару
(моментом поставки є 17.09.2013р.), тобто
першим днем прострочення є 21.09.2013р., що
відповідає приписам ч.3 ст.549 і ч.1 ст.612
Цивільного кодексу України та ч.6 ст.232
Господарського кодексу України.

Таким чином, перевіривши наданий
розрахунок пені, суд вважає його не
вірним, тому позовні вимоги у цій
частині підлягають задоволенню
частково у сумі 5591,06грн.

Щодо доводів Відповідача про те,
що строк оплати товару не настав у
зв»язку з тим, що він не отримував
від Позивача відповідної вимоги про
сплату товару судом до уваги не
приймаються з огляду на наступне.

Як встановлено умовами Договору,
оплатити товар Відповідач
зобов»язаний на протязі 3-х
календарних днів з моменту отримання
товару та вимоги про оплату.

Як встановлено матеріалами справи,
товар Відповідач отримав 17.09.2013р.
Вимога про оплату також була
пред»явлена Відповідачу - у формі
рахунку на оплату, що підтверджується
самим відповідачем у листі №75/703
від 16.09.13р. Отже наведені доводи
відповідача спростовуються наявними
матеріалами справи.

У відповідності до ст.49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати відносяться на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд ,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Міталтрейд", м.Запоріжжя до Публічного
акціонерного товариства "Словважмаш",
м.Слов`янськ, Донецька область про
стягнення заборгованості у сумі
94000,00грн., пені у розмірі 5624,54грн. та
інфляційних нарахувань у сумі 1222,00грн.
задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства "Словважмаш",
м.Слов`янськ, Донецька область (84102,
Донецька область, м.Слов`янськ,
вул.Заводська, 2, п/р №701 в ПАТ
«Енергобанк», м.Київ, МФО 300272, , ІПН 24, св.№ 100231977 ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міталтрейд",
м.Запоріжжя (69005, м.Запоріжжя,
вул.Перемоги,93, кв.142, р/р 3700 в АТ
«УкрСиббанк», м.Запоріжжя, МФО 351005,
, ІПН 93, св.№ 200057357)
заборгованість у сумі 94000,00грн., пеню у
розмірі 5591,06грн. та інфляційних
нарахувань у сумі 1222,00грн.

3. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Словважмаш", м.Слов`янськ,
Донецька область (84102, Донецька область,
м.Слов`янськ, вул.Заводська, 2, п/р
№701 в ПАТ «Енергобанк», м.Київ, МФО
300272, , ІПН 24, св.№ 100231977 )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міталтрейд",
м.Запоріжжя (69005, м.Запоріжжя,
вул.Перемоги,93, кв.142, р/р 3700 в АТ
«УкрСиббанк», м.Запоріжжя, МФО 351005,
, ІПН 93, св.№ 200057357)
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 2016,27грн.

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

5.Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

6. У судовому засіданні 14.04.2014р.
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

7. Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його оголошення. Зазначений
строк обчислюється з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
ст.ст.84, 85 Господарського
процесуального кодексу України.

8. Повний текст рішення підписано
22.04.2014р.

Суддя
Ю.С.
Нестеренко