м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/3925/14 12.05.14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробнича
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сантехнік ЛТД і К»
Суддя Грєхова О.А.
від позивача: Буханець Н.В. -
представник за довіреністю
від відповідача: Кучерявенко О.М. -
представник за довіреністю
Заявлено позов про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сантехнік ЛТД і К»
заборгованості за договором підряду №
інфляційних втрат та 2019,46 грн. 3% річних.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що ним на підставі договору
підряду № 100709/1 від 01.07.2010р. було
виконано роботи, які відповідачем
оплачені не були, у зв'язку з чим, у
відповідача перед позивачем виникла
зв'язку з невиконанням відповідачем
зобов'язання по оплаті робіт за
договором, позивачем нараховано
відповідачу 3 % річних в розмірі 2019,46
грн. та інфляційні втрати в розмірі
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.03.2014р. порушено провадження
у справі №910/3925/14 та призначено справу
до розгляду на 07.04.2014р.
04.04.2014р. від представника позивача
через загальний відділ діловодства
суду надійшло клопотання про доручення
до матеріалів справи документів на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі та
клопотання про витребування доказів.
Представник відповідача в засідання
суду, яке відбулося 07.04.2014р. не з'явився.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.04.2014р. відкладено розгляд
справи на 12.05.2014р., зобов'язано
відповідача надати акт вводу в
експлуатацію об'єкту «Будівництво
камер для визрівання сиру по вул.
Лисенко, 18, м. Золотоноша», який було
підписано за результатами виконаних
робіт на підставі договору підряду №
100709/1 від 01.07.2010р.
11.04.2014р. через загальний відділ
діловодства представник відповідача
подав заяву про застосування строків
У даному судовому засіданні
представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив позов задовольнити.
У даному судовому засіданні
представник відповідача проти позову
заперечив з підстав пропуску позивачем
строків позовної давності.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 12.05.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2010р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробнича
фірма "Енергопласт" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Сантехнік
ЛТД і К" укладено договір підряду
№100709/1, умовами якого передбачено, що
позивача зобов'язується своїми силами
і засобами, на власний ризик виконати і
здати відповідачу будівельні роботи
«Будівництво камер для визрівання сиру
по вул. Лисенко, 18 в м. Золотоноша»
відповідно до кошторисної
документації й в обумовлений цим
договором строк, а відповідач
зобов'язується надати позивачу
будівельний майданчик (фронт робіт),
забезпечити своєчасне фінансування
робіт, прийняти закінчений
будівництвом об'єкт і повністю
сплатити вартість виконаних робіт і
матеріалів.

Відповідно до п. 3.1 договору ціна
договору визначається договірною
ціною, що є невід'ємним додатком до
договору і становить 140000,40 грн., в т.ч.
ПДВ 23333,40 грн. і може корегуватися за
згодою сторін, про що складається
додаткова угода.

Пунктом 3.2 договору визначено, що
оплата робіт проводиться замовником у
такому порядку:

- аванс в розмірі 60% від суми, визначеної
в кошторисі, протягом 5 банківських
днів з дня підписання сторонами даного
договору;

- платіж в розмірі 30% від вартості робіт
замовник повинен сплатити протягом 5
банківських днів з моменту підписання
сторонами актів виконаних робіт по ф.
КБ 2 та ф. КБ 3;

- решту вартості робіт протягом 5
банківських днів з моменту підписання
акту приймання об'єкту в експлуатацію.

В 2010 році між сторонами укладено
додаткову угоду № 2 до договору № 100709/1
від 01.07.2010р., відповідно до якої сторони
дійшли згоди, що позивач зобов'язується
своїми силами і засобами, на власний
ризик виконати додаткові
будівельно-монтажні роботи по
улаштуванню зовнішньої каналізації К1
на об'єкті «Будівництво камер для
визрівання сиру по вул. Лисенко, 18 в м.
Золотоноша. Зовнішні мережі
каналізації К1.» відповідно до
кошторисної документації й в
обумовлений цією угодою строк (п. 1).
Вартість будівельних робіт за угодою
визначається згідно договірної ціни
(додаток 2) та локального кошторису
(додаток 2), які є невід'ємними додатками
до додаткової угоди та становить 11036,40
грн., в т.ч. ПДВ 20% - 1839,40 грн. (п. 2).
Підрядник приступає до виконання робіт
через 2 дні після передачі замовником
фронту робіт та належної оплати авансу
у розмірі 5000,00 грн. від вартості робіт
(п. 3). Строки виконання робіт становлять
15 календарних днів з моменту початку
робіт. Таким чином, в разі затримки
виплати авансу, момент початку та
закінчення робіт затримується на
термін затримки виплати авансу )п. 4).
Остаточний розрахунок, відповідно -
решта вартості робіт, підлягають
оплаті замовником протягом 5
банківських днів, після підписання
сторонами актів виконаних робіт по ф.
КБ-2в та ф. КБ-3 (п. 5).

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем згідно договору були
виконані, а відповідачем прийняті
підрядні роботи на суму 190805,60 грн., що
підтверджується актами приймання
виконаних будівельних робіт форми КБ-2в
за липень 2010 року на суму 103683,60 грн., за
вересень 2010 року на суму 45290,00 грн., за
грудень 2010 року на суму 10249,20 грн., за
грудень 2010 року на суму 20546,40 грн., за
грудень 2010 року на суму 11036,40 грн. та
довідками про їх вартість форми КБ-3,
які підписані представниками сторін та
скріплені їх печатками (копії в
матеріалах справи).

Матеріалами справи також
підтверджується, що відповідач за
виконані роботи розрахувався частково
в сумі 123490,37 грн., в результаті чого за
останнім утворилась заборгованість в
розмірі 67315,23 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що відповідач неналежним
чином виконує зобов'язання щодо оплати
виконаних робіт, в результаті чого за
останнім утворилась заборгованість у
розмірі 67215,23 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтуються на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Проаналізувавши зміст укладеного між
сторонами договору №100709/1 від 01.07.2010р.,
суд дійшов висновку, що за своєю
правовою природою він є договором
підряду.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Судом встановлено, що позивач виконав
свої зобов'язання за договором
належним чином, виконав передбачені
договором підрядні роботи, які
прийняті відповідачем без зауважень
щодо кількості та якості по актам
приймання виконаних будівельних робіт
форми КБ-2в за липень 2010 року на суму
103683,60 грн., за вересень 2010 року на суму
45290,00 грн., за грудень 2010 року на суму
10249,20 грн., за грудень 2010 року на суму
20546,40 грн., за грудень 2010 року на суму
11036,40 грн.

Відповідач за виконані роботи
розрахувався частково, в результаті
чого заборгував позивачеві 67315,23 грн.

Як встановлено ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Таким чином, враховуючи строки оплати
встановлені п. 3.2 договору, обов'язок
відповідача оплатити виконані
позивачем роботи настав з моменту
підписання актів приймання виконаних
робіт, акту приймання об'єкту в
експлуатацію та повинен бути виконаний
протягом 5 банківських днів.

Як вбачається з матеріалів справи акт
за липень 2010 року підписаний 31.07.2010
року, акт за вересень 2010 року
підписаний 30.09.2010 року, акти за грудень
підписані 31.12.2010 року; Акт готовності
об'єкта до експлуатації, на підставі
якого виданий сертифікат
відповідності, виданий 22.02.2011 року.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права та інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено,
що перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

Таким чином, позивачу стало відомо про
порушення його прав саме з дати
підписання актів за липень 2010 року, за
вересень 2010 року, за грудень 2010 року та
Акту готовності об'єкта до
експлуатації, виданого 22.02.2011 року,
однак позивач звернувся до суду лише
07.03.2014 р., чим пропустив строк позовної
давності.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Враховуючи, що відповідачем до
винесення рішення у справі подано
заяву про застосування строку позовної
давності, і позивач не обґрунтував
поважність причин пропуску строку
давності для відповідних вимог, позов в
частині стягнення 67315,23 грн. основного
боргу задоволенню не підлягає.

Оскільки нарахування 3% річних та
інфляційних втрат є похідними від
основного боргу, а у задоволенні
позовної вимоги щодо стягнення
основного боргу суд відмовив, то суд
відмовляє і у задоволенні 5789,11 грн.
інфляційних втрат та 2019,46 грн. 3% річних.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
32, 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 13.05.2014 р.

Суддя

Грєхова О.А.