ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"12" травня 2014 р.Справа № 922/1781/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Кухар Н.М.

розглянувши матеріали

позовної заяви Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м.Харків, до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
м.Харків, про стягнення 180000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду з
позовною заявою про стягнення з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
заборгованості за Договором про
надання юридичних послуг № Г/14/01/11 від
14.01.2011р. в сумі 180000,00 грн.

За подачу вищевказаного позову
позивачем було частково сплачено
судовий збір в розмірі 1600,00 грн.
(квитанція № 7952.16.3 від 06.05.2014р.).

Разом з позовною заявою позивачем
подано до суду заяву про відстрочення
сплати залишку судового збору в
розмірі 2000,00 грн.

У відповідності з приписами ст. 8 Закону
України "Про судовий збір", суд,
враховуючи майновий стан сторони може
своєю ухвалою відстрочити або
розстрочити сплату судового збору на
певний строк, але не довше ніж до
ухвалення судового рішення у справі.
Суд може зменшити розмір судового
збору або звільнити від його сплати на
підставі, зазначеній у частині першій
цієї статті.

Аналіз правового змісту зазначеної
норми свідчить про те, що відстрочення,
розстрочення або звільнення від сплати
судового збору може мати місце за
наявності виняткових обставин.
Обґрунтування пов'язаних з цим
обставин, які свідчать у даному випадку
про неможливість здійснення оплати
судового збору у встановлених законом
розмірах і в строки, покладається на
заінтересовану сторону. Цієї ж позиції
дотримується Вищий господарський суд
України у Інформаційному листі від
25.08.2011р. № 01-061175/2011.

Відповідно до Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
05.07.2012р. № 01-06/869/2012 "Про деякі питання
практики застосування Закону України
"Про судовий збір", особа, яка заявляє
відповідне клопотання (що може бути
викладене в заяві чи скарзі, які
подаються до господарського суду, або в
окремому документі), повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав сплаті нею судового збору
у встановленому порядку і розмірі.

Натомість обставини вказані заявником
в обґрунтування своєї заяви про
відстрочення сплати судового збору, а
саме неможливість у повному обсязі
сплатити судовий збір через фінансову
та економічну ситуацію в країні, не
можуть бути розцінені судом як
виняткові.

Крім того, обґрунтовуючи свою заяву про
відстрочення сплати судового збору,
заявник просить суд, на стадії
вирішення питання про прийняття
позовної заяви до розгляду та
порушення провадження у справі,
фактично вирішити спір по суті та в
порушення процесуальних норм,
встановити, що дійсно наявність
грошових зобов'язань відповідача перед
позивачем є безспірною.

Вказане випливає з того, що у разі
відмови в задоволенні даного позову
судовий збір до Державного бюджету
України має бути сплачений заявником -
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1,
який ще на стадії звернення із позовом
до суду вказує на те, що судовий збір
він сплатити не може і єдиним
аргументом на користь задоволення його
заяви, фактично, є тільки безспірність
позовних вимог.

У зв'язку з вищевказаним, суд вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
заяви про відстрочення сплати судового
збору як необґрунтованої,
безпідставної та не доведеної
належними і допустимими доказами.

Слід також зазначити, що статтею 2
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" визначено, що суд, здійснюючи
правосуддя на засадах верховенства
права, забезпечує кожному право на
справедливий суд та повагу до інших
прав і свобод, гарантованих
Конституцією і законами України, а
також міжнародними договорами, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Конституцією України визначено
основні засади судочинства і до них,
зокрема, належать законність, рівність
усіх учасників судового процесу перед
законом і судом, забезпечення
доведеності вини та змагальність
сторін та свобода в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості (ст. 129 Конституції
України).

Статтею 9 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів"
встановлено, що правосуддя в Україні
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом незалежно від раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
та соціального походження, майнового
стану, місця проживання, мовних та
інших ознак, - а отже прийняття до
розгляду позовної заяви, поданої без
дотримання приписів ст. 57 ГПК України
може бути витлумачено як надання
переваги заявникові, що є
неприпустимим.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Враховуючи вищевикладене, позовна
заява не може бути прийнята до розгляду
та підлягає поверненню для усунення
допущених порушень.

Керуючись ст. 54-57, п. 4, ч. 1 ст. 63, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Фізичній особі
- підприємцю ОСОБА_1 разом з доданими до
неї документами на 30-ти аркушах.

Суддя Н.М. Кухар

Примітка: Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення (ст.63 ГПК України).