ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2014 р.
Справа № 911/1016/14

Господарський суд Київської
області у складі судді Лилака Т.Д.,
розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ПЗУ
Україна», м. Київдо Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Провіта», Київська обл., м.
Вишгородпро стягнення 2 506,60 грн., за
участю представників:

позивача:не
з'явилися;відповідача:Боронило І.М,
довіреність № 16-01/16 від 01.04.2014 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2014 року позивач звернувся до
господарського суду Київської області
з позовною заявою до відповідача про
відшкодування 2 506,60 грн. шкоди в порядку
регресу.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 28.03.2014 року справу прийнято
до провадження та призначено до
розгляду на 17.04.2014 року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 17.04.2014 року розгляд справи
було відкладено на 15.05.2014 року.

Через канцелярію суду 15.05.2014 року
відповідач надав відзив на позовну
заяву, в якому проти позову частково
заперечував та просив суд в частині
стягнення франшизи в розмірі 1000,00 грн.
відмовити.

Представник позивача в судове
засідання 15.05.2014 року не з'явився, про
час і місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника позивача не перешкоджає
розгляду справи по суті, а матеріали
справи є достатніми для вирішення
спору в даному судовому засіданні, суд
вважає за можливе розглянути позов у
відсутності представника позивача, за
наявними у справі матеріалами згідно з
вимогами статті 75 Господарського
процесуального кодексу України

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду
Київської області передані позовні
вимоги Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» до Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта» про стягнення 2 506,60 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 10.12.2012 р. між ПрАТ
«Страхова компанія «ПЗУ Україна» та
ОСОБА_2 було укладено Договір
добровільного страхування наземних
транспортних засобів АМ № 046313, за яким
ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна»
було застраховано майнові інтереси
Страхувальника, пов'язані з
експлуатацією наземного транспортного
засобу марки «Rover RANGE ROVER VOGUE», державний
номерний знак НОМЕР_1.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
(європротокол) від 30.04.2013 року, що
сталася за участю транспортного засобу
марки «Rover RANGE ROVER VOGUE», державний
номерний знак НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_2, під керуванням ОСОБА_2 та
автомобіля марки «NISSAN QASHQAI» державний
номерний знак НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_1.

Згідно з повідомленням про
дорожньо-транспортну пригоду
(європротокол) винним у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди є
ОСОБА_1.

Відповідно до пункту 33.2 статті 33 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди за
участю лише забезпечених транспортних
засобів, за умови відсутності
травмованих (загиблих) людей, а також за
згоди водіїв цих транспортних засобів
щодо обставин її скоєння, за
відсутності у них ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, ці водії мають право
спільно скласти повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду.

Вартість матеріальної шкоди
заподіяної страхувальнику позивача
склала 2 731,00 грн., що підтверджується
наявним в матеріалах справи звітом
№ PZU-5 С про
оцінку вартості (розміру) збитків,
заподіяних пошкодженням транспортного
засобу «Land Rover RANGE ROVER », державний
номерний знак НОМЕР_1 від 17.05.13 p.,
проведеного ООО УНП ДЕКРА ЕКСПЕРТ.

Складено страховий акт № UA022/L02/01
від 20.05.2013 року і вирішено сплатити суму
2 506 грн., що стверджується платіжним
дорученням № 12784 від 24.05.2013
року.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України встановлено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачено, що
страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
пункту.

Відповідно до страхового полісу № АС
349759 від 27.01.2013 року сума франшизи
складає 1000,00 грн.

Беручи до уваги те, що розмір збитків
розраховується виходячи із вартості
матеріального збитку з урахуванням
коефіцієнту фізичного зносу, ліміту
відповідальності та за вирахуванням
суми франшизи, тому вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача
страхового відшкодування підлягають
частковому задоволенню в розмірі 2 506,60
грн. (2 506,60грн. (вартість матеріального
збитку) - 1000,00 грн. (франшиза) = 1 506,60 грн.).

Вимоги позивача в частині стягнення
франшизи в розмірі 1000,00 грн. не
підлягають задоволенню.

Таким чином, вимоги позивача про
стягнення з відповідача в порядку
регресу матеріальної шкоди є
обґрунтованими, документально
підтвердженими та такими, що
підлягають задоволенню у розмірі 1 506,60
грн.

Судовий збір, сплачений позивачем у
розмірі 1 827,00 грн. відповідно до
положень статті 49 ГПК України підлягає
стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта» (07300, Київська обл., м.
Вишгород, вул. Набережна, буд. 7, код
31704186) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» (04053, м. Київ, вул.
Артема, 40, код 20782312) 1 506 (одну тисячу
п'ятсот шість) грн. 60 коп. боргу, 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу
видати наказ.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 19.05.2014 р.

Суддя
Т.Д. Лилак