ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 рокуСправа № 912/1092/13
Господарський суд Кіровоградської
області колегією суддів в складі
головуючого судді Колодій С.Б., суддів
Коротченко Л.С. та Тимошевської В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи № 912/1092/13

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Імперія - Агро", м.
Миколаїв

до: фермерського господарства "Зобенка
Леоніда Васильовича", Кіровоградська
область, Кіровоградський район, с.
Федорівка

про стягнення 244 312,40 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Новіков В.В., довіреність
№ 18 від 31.01.14;

від відповідача - Ігнатенко В.В.,
довіреність № б/н від 10.09.13.

В судовому засіданні 23.04.2014
оголошувалась перерва до 14 год. 30 хв.
28.04.2014.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Імперія - Агро"
звернулося до господарського суду
Кіровоградської області з позовною
заявою від 22.07.2013 р. про стягнення з
фермерського господарства "Зобенка
Леоніда Васильовича" 244 312,40 грн.
заборгованості, з яких: 177 357,36 грн.
основний борг з урахуванням індексу
інфляції, 28 322,01 грн. 20% річних,
20 983,71 грн. пені, 17 649,32 грн. штраф, з
покладенням на відповідача витрат по
сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання щодо повноти та
своєчасності внесення оплати за
поставлений товар за договором
поставки № 109/12 від 02.04.2012 р.

Відповідач позовні вимоги заперечив та
зазначив, що Договір № 109/12, Додатки до
договору №109/12, а також видаткові
накладні не підписувались від імені
відповідача.

Представником відповідача в судовому
засіданні 09.10.2013 р. подано клопотання
про призначення комплексної
почеркознавчо-технічної експертизи
документів, проведення якої просив
доручити Кіровоградському відділенню
Одеського науково - дослідного
інституту судових експертиз.

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 09.10.2013
призначено комплексу почеркознавчо -
технічну експертизу; провадження у
справі зупинено до проведення
Кіровоградським відділенням Одеського
науково - дослідного інституту судових
експертиз комплексної почеркознавчо -
технічної експертизи та одержання
висновку експерта.

20.03.2014 до господарського суду
Кіровоградської області надійшов
висновок експерта комплексної
почеркознавчо - технічної експертизи
Кіровоградського відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз.

Зазначена експертиза була проведена та
до матеріалів справи долучено висновок
№ 1440/1444 (том 2, а.с. 12-17).

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 24.03.2013
поновлено провадження у справі та
вирішено здійснювати розгляд справи
колегіально у складі трьох суддів,
розгляд справи призначено на 23.04.2014.

В судовому засіданні 23.04.2014 представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та наполягав на їх
задоволенні.

Представник відповідача в судовому
засіданні письмовими поясненнями від
23.04.2014 визнав факт підписання
зазначеного вище договору, додатків до
нього та видаткових накладних від
імені ФГ "Зобенка Л.В.".

24.04.2014 р. позивачем подано заяву про
уточнення позовних вимог від 24.04.2014 р. в
якій зазначив, що у позовній заяві на
першому аркуші 1 абзацу зазначено
загальну суму поставки 206 301,75 грн., в той
час, як на другому аркуші 6 абзацу, було
зазначено, що позивачем було
поставлено відповідачу товар на
загальну суму 205 901,75 грн., в зв'язку з чим
просить вважати останню суму технічною
помилкою, так як загальна сума поставки
становить 206 301,75 грн., що
підтверджується видатковими
накладними, які місяться в матеріалах
справи.

Суд подану заяву прийняв, задовольнив
та залучив до матеріалів справи.

Справа, згідно зі статтею 75
Господарського процесуального кодексу
України, розглядається за наявними у
ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, заслухавши
представників сторін, суд,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2012 р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "Імперія - Агро"
(постачальник) та фермерським
господарством "Зобенка Леоніда
Васильовича" (покупець) укладено
договір поставки № 109/12, за умовами
якого в терміни, визначені договором,
постачальник зобов'язується передати у
власність покупця продукцію
виробничо-технічного призначення
(товар), а покупець зобов'язується
прийняти товар і сплатити за нього
грошову суму (вартість, ціну) визначену
договором (далі - договір, т. 1, а.с. 16-19).

Відповідно до п. 2.3 Договору загальна
сума договору визначається сукупністю
Додатків та/або накладних та/або
рахунків-фактур, що зазначені в п. 2.1.
Договору, та які є невід'ємною частиною
цього договору. У випадку розбіжностей
даних у Додатках щодо кількості і ціни
товару в порівнянні з даними у
відповідній видатковій накладній,
перевагу має видаткова накладна.
Видаткова накладна є невід'ємною
частиною договору та підписується з
боку покупця особою, уповноваженою
довіреністю на отримання
товарно-матеріальних цінностей
(товару).

Порядок розрахунків за поставлений
товар визначається в Додатках до
даного договору (п. 3.1 Договору).

Пунктом 3.5 Договору сторони визначили,
що товар, що був переданий покупцю в
межах цього договору тільки згідно
накладних (без укладення інших
письмових угод - додатків), має бути ним
оплачений не пізніше 10 днів з моменту
його отримання за відповідною
накладною.

Строк поставки товару визначається у
відповідних додатках до цього договору
(п. 4.1 Договору).

Договір набуває чинності з дня його
підписання представниками обох сторін
і діє до повних розрахунків (п. 11.2
Договору).

Відповідно до додатку до Договору № 1
від 02.04.2012 р. сума поставки склала 2220,00
грн., відповідач мав сплатити 100%
вартості отриманого товару до 04.04.2012 р.
(т. 1, а.с. 32).

Відповідно до додатку до Договору № 2
від 26.04.2012 р. сума поставки склала
19 842,36 грн., відповідач мав сплатити 20% - 3
968,47 грн. до 26.04.2012 р., залишок суми 80% - 15
873,88 грн. до 20.09.2012 р. (т. 1, а.с. 33).

Відповідно до додатку до Договору № 3
від 26.04.2012 р. сума поставки склала 2700,00
грн., відповідач мав сплатити 100%
вартості отриманого товару до 30.04.2012 р.
(т. 1, а.с. 34).

Відповідно до додатку до Договору № 4
від 28.04.2012 р. сума поставки склала 3300,00
грн., відповідач мав сплатити 100%
вартості отриманого товару до 03.05.2012 р.
(т.1, а.с. 35).

Відповідно до додатку до Договору № 5
від 31.05.2012 р. сума поставки склала
10 171,00 грн., відповідач мав сплатити 20%
- 2034,20 грн. до 31.05.2012 р., залишок суми 80% -
8136,80 грн. до 22.10.2012 р. (т. 1, а.с. 36).

Відповідно до додатку до Договору № 6
від 11.07.2012 р. сума поставки склала
103 761,00 грн., відповідач мав сплатити 10%-10
376,10 грн. до 11.07.2012 р., залишок суми 90% - 93
384,90 грн. до 22.10.2012 р. (т. 1, а.с. 37).

Відповідно до додатку до Договору № 7
від 11.07.2012 р. сума поставки склала 8424,00
грн., відповідач мав сплатити 10% - 842,40
грн. до 11.07.2012 р., залишок суми 90% - 7581,60
грн. до 22.10.2012 р. (т. 1, а.с. 38).

Відповідно до додатку до Договору № 8
від 30.07.2012 р. сума поставки склала 2362,00
грн., відповідач мав сплатити 100% - 2362,00
грн. до 02.08.2012 р. (т. 1, а.с. 39).

Відповідно до додатку до Договору № 9
від 30.07.2012 р. сума поставки склала 26681,40
грн., відповідач мав сплатити 10% - 2668,14
грн. до 02.08.2012 р., залишок суми 90% - 24013,26
грн. до 22.10.2012 р. (т. 1, а.с. 40).

Господарським судом встановлено, що на
виконання умов договору товариство з
обмеженою відповідальністю "Імперія -
Агро" поставило фермерському
господарству "Зобенка Леоніда
Васильовича" товар на загальну суму 206
301,75 грн. про, що свідчать видаткові
накладні: № 66 від 03.04.2012 р. на суму 2220,00
грн., № 367 від 26.04.2012 р. на суму 19 842,36 грн.,
№ 370 від 26.04.2012 р. на суму 2 700,00 грн., № 404
від 28.04.2012 р. на суму 3300,00 грн., № 912 від
31.05.2012 р. на суму 10 171,00 грн., № 984 від
07.06.2012 р. на суму 1 340,00 грн., № 1302 від
11.07.2012 р. на суму 103 761,00 грн., № 1303 від
11.07.2012 р. на суму 8 424,00 грн., № 1331 від
13.07.2012 р. на суму 13 340,70 грн., № 1392 від
30.07.2012 р. на суму 2 362,00 грн., № 1393 від
30.07.2012 р. на суму 13 340,70 грн., № 1468 від
08.08.2012 р. на суму 25 500,00 грн. (т. 1, а.с. 20-31).

Копії зазначених видаткових накладних
містяться в матеріалах справи,
оригінали оглянуто в судовому
засіданні.

Господарським судом встановлено, що
вищезазначені видаткові накладні
підписані обома сторонами договору №
109/12 та оформлені відповідно до вимог
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
та Положення "Про документальне
забезпечення записів бухгалтерського
обліку" затвердженого наказом
Міністерства Фінансів України від 24
травня 1995 року № 88 щодо зазначення
обов'язкових в ній реквізитів, а саме:
найменування підприємства, установи,
від імені яких складений документ;
назву документа (форми); дату і місце
складення документа; зміст та обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції (у натуральному
та/або вартісному виразі); посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші данні,
що дають змогу ідентифікувати особу,
яка брала участь у здійсненні
господарської операції.

Дослідивши умови договору та подані
сторонами документи, господарський суд
встановив, що позивачем було належним
чином виконано взяті на себе
зобов'язання за договором щодо
поставки товару.

Однак, відповідач в порушення умов
договору, свої зобов'язання щодо оплати
за отриманий товар виконав частково
про, що свідчать банківські виписки
особового рахунку позивача за 28.04.2012,
03.05.2012 та 04.05.2012, згідно з якими
відповідачем було сплачено грошові
кошти за рахунками на оплату № 557 від
04.05.2012 р., № 169 від 02.04.2012, № 471 від 26.04.2012,
№ 499 від 28.04.2012, № 459 від 26.04.2012 р. в сумі 29
408,47 грн. (а.с. 52-61).

Проте, неоплаченим залишився товар в
розмірі 176 893,28 грн.

У зв'язку із несплатою відповідачем
грошових коштів за отриманий товар,
позивач пред'явив відповідачу вимогу №
11 від 23.01.2013 про перерахування суми
основного боргу в розмірі 176 893,28 грн.
Однак, вищезазначена вимога
відповідачем залишена без відповіді
(т. 1, а.с. 43-45).

Отже, відповідач зобов'язань щодо
оплати поставленого товару виконав не
в повному обсязі.

Відповідач стверджував, що Договір №
109/12, Додатки до договору №109/12, а також
видаткові накладні не підписувались
від імені відповідача.

Враховуючи доводи відповідача,
відповідно до частини 1 статті 41
Господарського процесуального кодексу
України, для роз'яснення питань, що
виникли при вирішенні спору,
господарським судом призначено
проведення комплексної почеркознавчо -
технічної експертизи.

На вирішення експертного
почеркознавчого дослідження
поставлені наступні питання:

1) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_4 в
оригіналах договору поставки № 109/12 від
02.04.2012 року та додатках до нього за № 1
від 02.04.2012 р., № 2 від 26.0.2012 р., №3 від
26.04.2012 р., № 4 від 28.04.2012 р., № 5 від 31.05.2012
р., № 6 від 11.07.2012 р., № 7 від 11.07.2012 р., № 8
від 30.07.2012 р., № 9 від 30.07.2012 р., видаткових
накладних № 66 від 03.04.2012 р., № 367 від
26.04.2012 р., № 370 від 26.04.2012 р., № 404 від 28.04.2012
р., № 912 від 31.05.2012 р., № 1302 від 11.07.2012 р., №
1303 від 11.07.2012 р., №1392 від 30.07.2012 р., № 1331
від 13.07.2012 р., № 1393 від 30.07.2012 р., № 1468 від
8.08.2012 та № 984 від 07.06.2012 р., а також
довіреності серії НБИ № 786593 від 13.07.2012
р. ОСОБА_4 або іншою особою?

2) Особою якої статі (чоловічої чи
жіночої) та вікової групи виконаний
підпис на досліджувальних документах
від імені ОСОБА_4?

3) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_4
на досліджувальних документах із
наслідуванням (відтворенням) підпису
ОСОБА_4?

4) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_4 в
оригіналах усіх зазначених вище
документів, звичайним, скорописом або
шляхом малювання, копіювання?

Проведення почеркознавчої судової
експертизи доручено Кіровоградському
відділенню Одеського науково -
дослідного інституту судових
експертиз.

Згідно висновку експерта № 1440/1444 від
06.03.2014 комплексної судово -
почеркознавчої та судово - технічної
експертизи документів по справі №
912/1092/13

- підписи від імені ОСОБА_4 в договорі
поставки № 109/12 від 02.04.2012 р., в додатках
до вказаного договору за № 1 від 02.04.2012
р., № 2 від 26.04.2012 р., №3 від 26.04.2012 р., № 4
від 28.04.2012 р., № 5 від 31.05.2012 р., № 6 від
11.07.2012 р., № 7 від 11.07.2012 р., № 8 від 30.07.2012
р., № 9 від 30.07.2012 р., а також у видаткових
накладних № 66 від 03.04.2012 р., № 367 від
26.04.2012 р., № 370 від 26.04.2012 р., № 404 від 28.04.2012
р., № 912 від 31.05.2012 р., № 1302 від 11.07.2012 р., №
1303 від 11.07.2012 р., №1392 від 30.07.2012 р., № 1331
від 13.07.2012 р., № 1393 від 30.07.2012 р., № 1468 від
8.08.2012 та № 984 від 07.06.2012 р. виконані не
самим ОСОБА_4, а іншою особою;

- відтиски печатки ФГ "Зобенка Леоніда
Васильовича" в договорі поставки № 109/12
від 02.04.2012 р., в додатках до вказаного
договору за № 1 від 02.04.2012 р., № 2 від
26.04.2012 р., №3 від 26.04.2012 р., № 4 від 28.04.2012 р.,
№ 5 від 31.05.2012 р., № 6 від 11.07.2012 р., № 7 від
11.07.2012 р., № 8 від 30.07.2012 р., № 9 від 30.07.2012
р., а також у видаткових накладних № 66
від 03.04.2012 р., № 367 від 26.04.2012 р., № 370 від
26.04.2012 р., № 404 від 28.04.2012 р., № 912 від 31.05.2012
р., № 1302 від 11.07.2012 р., № 1303 від 11.07.2012 р.,
№1392 від 30.07.2012 р., № 1331 від 13.07.2012 р., № 1393
від 30.07.2012 р., № 1468 від 8.08.2012 та № 984 від
07.06.2012 р., довіреності серія НБИ № 786593
від 13.07.2012, які містяться зі зворотної
сторони в графах "Підпис _____засвідчую",
"Керівник підприємства" та "Головний
бухгалтер" нанесені печаткою ФГ
"Зобенка Леоніда Васильовича".

Водночас, після додаткової
внутрішньогосподарської перевірки
проведеної на базі відповідача,
відповідачем встановлено, що зазначені
вище документи дійсно підписувались
іншою особою, але від імені відповідача
як юридичної особи, що підтверджується
письмовими поясненнями відповідача
від 13.04.2014 р. про визнання факту
підписання зазначеного вище договору,
додатків до нього та видаткових
накладних від імені ФГ "Зобенка Л.В.".

За змістом положень постанови пленуму
Верховного Суду України від 30.05.97 № 8
"Про судову експертизу в кримінальних і
цивільних справах" (далі Постанова
Пленуму ВСУ) висновок експерта не має
наперед встановленої сили та переваги
над іншими джерелами доказів, підлягає
перевірці й оцінці за внутрішнім
переконанням суду, яке має
ґрунтуватися на всебічному, повному й
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи у сукупності.

Суд, дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення сторін,
встановив, що договір поставки № 109/12
від 02.04.2012 р., додатки до договору та
видаткові накладні, відповідно до яких
відповідач прийняв від позивача товар
укладені від імені відповідача.

Відповідач проти зазначеного не
заперечує, що підтверджується усними
та письмовими поясненнями відповідача
від 23.04.2014 р.

Тобто, проставляючи печатку
фермерського господарства в розділі
"отримав(ла)", відповідач своїми діями
підтвердив прийняття умов даного
договору.

Технічні вимоги до розміщення відтиску
печатки на документах, включаючи
договори, встановлені у п.5.26 ДСТУ 4163-2003
"Вимоги до оформлювання документів".
Відбитком печатки організації
засвідчують на документі підпис
відповідальної особи. Відбиток печатки
ставлять так, щоб він охоплював останні
кілька літер назви посади особи, яка
підписала документ. Цей стандарт
поширюється на
організаційно-розпорядчі документи
постанови, розпорядження, накази,
положення, рішення, протоколи, акти,
договори, листи тощо, створювані в
результаті діяльності, у тому числі й
підприємств, установ, організацій та їх
об'єднань усіх форм власності.

Враховуючи викладене,
відповідальність і контроль за
зберігання печатки фермерського
господарства „Зобенка Леоніда
Васильовича", а також контроль за
законністю користування нею покладено
на керівника, а саме голову
фермерського господарства "Зобенка
Леоніда Васильовича".

У судових засіданнях до відповідача
ставилось питання про надання доказів
звернення до правоохоронних органів з
заявою про втрату печатки або інші
докази її втрати.

Відповідач не посилався на незаконне
використання печатки фермерського
господарства щодо наявності
службового розслідування за фактом
незаконного використання печатки,
відповідач повідомив, що не звертався
до жодних органів державної влади з
відповідною заявою; доказів звернення
до правоохоронних органів за фактом
викрадення та незаконного
використання печатки відповідачем
протягом всього часу розгляду справи
суду не надано та не направлено.

Таким чином, у суду відсутні підстави
вважати, що печатка відповідача на
спірному договорі використовувалась
незаконно та без відома голови
фермерського господарства „Зобенка
Леоніда Васильовича".

Згідно пункту 2 частини 1 статті 193
Господарського кодексу України, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом.

У відповідності до статті 509 Цивільного
кодексу України, статті 173
Господарського кодексу України, в силу
господарського зобов'язання, яке
виникає між суб'єктом господарювання
та іншим учасником (учасниками)
відносин у сфері господарювання, один
суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому
числі боржник) зобов'язаний вчинити
певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Зі змісту укладеного між сторонами
договору вбачається, що за своєю
правовою природою вказаний договір є
договором поставки.

В силу вимог статті 712 Цивільного
кодексу України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товари у власність
покупця для виконання його
підприємницької діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар та
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 статті 712
Цивільного кодексу України до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

До обов'язків покупця частина 1 статті
692 Цивільного кодексу України
відносить обов'язок оплати товару
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Оскільки відповідачем не надано суду
доказів на підтвердження виконання ним
своїх зобов'язань за договором
поставки № 109/12 від 02.04.2012 щодо оплати
отриманого товару, оцінюючи наявні в
матеріалах справи документи, виходячи
з вищевикладених обставин справи,
господарський суд вважає, що позовна
вимога про стягнення з відповідача
суми основного боргу у розмірі 176 893,28
грн. підлягає задоволенню в повному
розмірі.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача пеню в розмірі 20983,71 грн., 10%
штрафу в розмірі 17 649,32 грн., 20% річних в
сумі 28 322,01 грн., а також інфляційних
втрат в сумі 464,08 грн.

У відповідності до п. 7.1.1 Договору
покупець за несвоєчасну оплату
продукції сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України від суми
боргу за кожний день прострочення, а
також додатково 10% від суми
несплаченого товару.

Пунктом 7.8. Договору сторони домовились
про те, що стягнення штрафних санкцій
(пені, штрафу, процентів) за даним
Договором відповідно до п. 6 ст. 232
Господарського кодексу України не
обмежується строком нарахування та
припиняється в день виконання стороною
зобов'язання, а строк позовної давності
щодо стягнення штрафних санкцій у
відповідності до ст. 259 Цивільного
кодексу України продовжується до 3
(трьох) років.

За прострочення оплати поставленого
товару за даним договором, позивачем
нараховано відповідачу до сплати пеню
за період з 04.04.2012 по 22.07.2013 в розмірі
20 983,71 грн. та 10 % штрафу від суми
несплаченого товару в сумі 17 649,32 грн.

Перевіривши правильність нарахування
позивачем пені в сумі 20 983,71 грн. та 10%
штрафу в сумі 17 649,32 грн., суд дійшов
висновку про їх заявлення в
обґрунтованому розмірі та з
передбачених законом підстав.

Згідно з пунктом 2 статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до п. 7.7 Договору в разі
невиконання покупцем зобов'язань щодо
оплати отриманого товару та
невиконання зобов'язань передбачених
розділом 3 цього Договору покупець
відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України сплачує на користь
постачальника, крім суми
заборгованості 20% річних, якщо інший
розмір річних не встановлено
відповідним Додатком до договору.
Річні нараховуються на загальну суму
простроченої оплати.

Перевіривши правильність нарахування
позивачем 20% річних, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги в цій
частині підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Щодо стягнення інфляційних втрат суд
приходить до висновку про часткове
задоволення в цій частині.

Розмір інфляційних втрат визначений
позивачем складає 464,08 грн.

Суд зазначає, що позивачем арифметично
невірно розраховані інфляційні втрати.

Так, позивач вірно вказує періоди
нарахування інфляційних втрат, однак
помилився при визначенні індексу
інфляції.

Так згідно перерахунку, проведеного
судом у відповідності до ст. 625
Цивільного кодексу України та п. 7.7
Договору

індекс інфляції за період з 04.04.2012 -
26.04.2012 (борг 2220,00 грн.) склав 0 грн.;

індекс інфляції за період з 26.04.2012 -
03.05.2012 (борг 3968,47 грн.) склав 0 грн.;

індекс інфляції за період з 20.09.2012 -
22.07.2013 (борг 15873,88 грн.) склав 31,68 грн.;

індекс інфляції за період з 30.04.2012 -
03.05.2012 (борг 2700,00 грн.) склав 0 грн.;

індекс інфляції за період з 31.05.2012 -
22.07.2013 (борг 2034,20 грн.) склав -10,18 грн.;

індекс інфляції за період з 22.10.2012 -
22.07.2013 (борг 8136,80 грн.) склав 16,24 грн.;

індекс інфляції за період з
11.07.2012-22.07.2013 (борг 10376,10 грн.) склав -20,87
грн.;

індекс інфляції за період з
22.10.2012-22.07.2013 (борг 93384,90 грн.) склав 186,40
грн.;

індекс інфляції за період з 11.07.2012 -
22.07.2013 (борг 842,40 грн.) склав -1,69 грн.;

індекс інфляції за період з 22.10.2012 -
22.07.2013 (борг 7581,60 грн.) склав 15,13 грн.;

індекс інфляції за період з 02.08.2012 -
22.07.2013 (борг 2362,00 грн.) склав 2,34 грн.;

індекс інфляції за період з 02.08.2012 -
22.07.2012 (борг 2668,14 грн.) склав 2,64 грн.;

індекс інфляції за період з 22.10.2012 -
22.07.2013 (борг 24013,26 грн.) склав 47,93 грн.;

індекс інфляції за період з 18.08.2012 -
10.09.2012 (борг 10500 грн.) склав 0 грн.;

індекс інфляції за період з 11.09.2012 -
22.07.2013 (борг 8280 грн.) склав 24,82 грн.;

індекс інфляції за період з 17.06.2012 -
22.07.2013 (борг 1340 грн.) склав -2,69 грн.,
всього на суму 291,75 грн.

З огляду на викладене, суд задовольняє
позовні вимоги в частині стягнення
інфляційних втрат у розмірі 291,75 грн.

Таким чином, стягується сума 244 209,25 грн.,
з яких: 177 185,03 грн. основний борг з
урахуванням індексу інфляції, 28 322,01
грн. 20 відсотків річних, 20 983,71 грн. пеня,
17 649,32 грн. 10 % штрафу.

У відповідності до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір підлягає
покладенню на відповідача пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фермерського господарства
"Зобенка Леоніда Васильовича"
(Кіровоградська область,
Кіровоградський район, с. Федорівка,
вул. Горького, 16, ) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Імперія - Агро" (м.
Миколаїв, вул. Велика Морська, буд. 143,
) суму основного боргу у
розмірі 177 185,03 грн. з
урахуванням індексу інфляції, 28 322,01
грн. 20 % річних, 20 983,71 грн. пені, 17 649,32 грн.
10% штрафу, а також 4 882,80 грн. судового
збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

Повне рішення складено 05.05.2014 р.

Головуючий суддя
С. Б. Колодій

Суддя
Л.С.Коротченко

Суддя
В.В.Тимошевська