ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.05.2014
Справа № 905/2125/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Мельниченко Ю.С., при
секретарі судового засідання
(помічнику судді) Шевчук Н.В., розглянув
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Відновлення
інженерних систем», м. Київ

до відповідача: Обласний палац дитячої
та юнацької творчості, м. Донецьк

про стягнення 12 916грн. 58коп.

за участю уповноважених представників
сторін:

від позивача: Бойчук В.В. - за
довіреністю №9 від 11.04.2014р.

від відповідача: Сенчук М.В. - за
довіреністю від 14.04.2014р.

Розгляд справи здійснювався без
застосування засобів технічної
фіксації судового процесу відповідно
до ст. 81-1
Господарського-процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні 07.05.2014р. суд
виходив до нарадчої кімнати (каб. 412) для
прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Відновлення
інженерних систем», м. Київ, звернувся
до господарського суду з позовом про
стягнення з Обласного палацу дитячої
та юнацької творчості, м. Донецьк,
заборгованості за договором №988 від
12.09.2013р. у сумі 12 094грн. 80коп., пені у
розмірі 667грн. 70коп. та 3% річних у сумі
154грн. 08коп., всього 12 916грн. 58коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за вказаним
договором щодо оплати виконаних робіт.

Нормативно позовні вимоги
обґрунтовані ст.ст. 525, 526, 625, 853, 854
Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
№99 від 06.05.2014р. проти задоволення
позовних вимог заперечив, посилаючись
на те, що Держказначейство у м.
Донецьку, починаючи з серпня 2013р. по
грудень 2013р. включно не проводило
оплату за платіжними дорученнями,
виставленими відповідачем. Також
зазначив, що позовну заяву подано
неналежному відповідачу, оскільки
відповідачем зобов'язання за договором
№988 від 12.09.2013р. були виконані належним
чином.

У судовому засіданні 07.05.2014р.
представником позивача позовні вимоги
підтримано в повному обсязі,
представник відповідача не заперечив
проти задоволення позову в частині
стягнення суми основного боргу.
Сторони наполягали на вирішенні спору
по суті за наявними в справі
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані суду докази в порядку ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України та вислухавши представників
сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Відновлення
інженерних систем» (далі - підрядник) та
Обласним палацем дитячої та юнацької
творчості (далі - замовник) 12.09.2013р. був
укладений договір №988, за умовами якого
замовник доручив, а підрядник прийняв
на себе зобов'язання власними і
залученими силами виконати роботи з
гідропневматичного очищення системи
опалення будівлі палацу.

Загальна сума договору, як визначено п.
2.1 договору, складає 12 094грн. 80коп., у
т.ч. ПДВ 2 015грн. 80коп. Кінцева сума
договору, як встановлено приписами п. 2.2
договору, може змінюватися, виходячи з
фактичного обсягу виконаних робіт, про
що зазначається в актах виконаних
робіт форми КБ-2в та довідках форми КБ-3.

Оплата згідно п. 3.2 договору,
здійснюється протягом 30 календарних
днів з моменту підписання обома
сторонами актів виконаних робіт у
безготівковій формі шляхом
перерахування замовником грошових
коштів на поточний рахунок підрядника.

Як встановлено судом, зобов'язання за
договором були виконані позивачем та
прийняті відповідачем в повному
обсязі, що сторонами визнається та
підтверджується актом форми КБ-2в №1
від 20.09.2013р. на суму 12 094грн. 80коп., у т.ч.
ПДВ 2 015грн. 80коп. та довідкою про
вартість виконаних будівельних робіт
/та витати/ від 20.09.2013р. на суму 12 094грн.
80коп., у т.ч. ПДВ 2 015грн. 80коп. Даний акт
та довідка підписані сторонами без
зауважень, підписи скріплені печатками
підприємств.

В свою чергу, відповідачем як
вбачається з матеріалів справи та
підтверджується підписаним сторонами
актом звірки взаємних розрахунків
станом на 16.04.2014р., вартість робіт на
час розгляду справи сплачена не була,
що останнім не заперечується.

Розглядаючи даний спір та
проаналізувавши укладений сторонами
договір №988 від 12.09.2013р., суд дійшов
висновку, що такий договір є договором
підряду, отже, підпадає під регулювання
§ 1 Глави 61 Цивільного кодексу України.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу
України, яка міститься у вказаній Главі
Цивільного кодексу України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно із ч.1 ст. 193 Господарського
кодексу України, ст. 526 Цивільного
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутністю конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

При цьому, ч. 7 ст. 193 Господарського
кодексу України, ст. 525 Цивільного
кодексу України встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зазначені норми
узгоджуються з вимогами ст. 629
Цивільного кодексу України щодо
обов'язковості договору для виконання
сторонами.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про відсутність підстав у відповідача
для ухилення від виконання свого
обов'язку за договором стосовно оплати
виконаних робіт з гідропневматичного
очищення системи опалення будівлі
палацу.

Разом з тим, як зазначалось, з
матеріалів справи не вбачається
здійснення відповідачем розрахунку з
позивачем протягом 30 календарних днів
з моменту підписання обома сторонами
акту виконаних робіт, тобто, враховуючи
приписи ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу
України, до 21.10.2013р. включно, що призвело
до порушення відповідачем зобов'язання
як боржником, що прострочив виконання,
у розумінні ст.ст. 610, 612
Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного, суд вважає
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача на користь позивача
заборгованості за договором №988 від
12.09.2013р. у сумі 12
094грн. 80коп. обґрунтованими, отже,
такими, що підлягають задоволенню.

Задовольняючи позов в цій частині, та з
огляду на те, що у розумінні ст.617
Цивільного кодексу України, ст.218
Господарського кодексу України
недодержання своїх обов'язків
контрагентом боржника, не є підставою
для звільнення боржника від
відповідальності за порушення
зобов'язання, судом не приймається до
уваги посилання відповідача на те, що
Обласний палац дитячої та юнацької
творчості є неналежним відповідачем по
справі, оскільки заборгованість
виникла не з його вини, а через
невиконання органами Державної
казначейської служби України
зобов'язань з перерахуванням грошових
коштів на поточний рахунок позивача.

Судом також враховано позицію
Європейського суду з прав людини у
справі, викладену в рішенні «Терем ЛТД,
Чечеткін та Оліус проти України» від
18.10.2005р., згідно з якою відсутність
бюджетних коштів не є підставою для
звільнення від відповідальності за
порушення зобов'язання.

Виходячи з наведеного та з огляду на те,
що управління Державної казначейської
служби України м. Донецьку Донецької
області не є особою, зобов'язаною
виконати обов'язок замовника зі сплати
вартості виконаних позивачем робіт,
суд задовольняє позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача суми
основного боргу за договором №988 від
12.09.2013р.

Крім стягнення основної
заборгованості позивачем заявлені
вимоги про стягнення з відповідача 3%
річних у сумі 154грн. 08коп., оцінюючи
правомірність нарахування яких суд
зазначає наступне.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем на підставі вказаної статті
нараховані та заявлені до стягнення 3%
річних за період з 21.10.2013р. по 24.03.2014р. у
сумі 154грн. 08коп.

Перевіривши розрахунки 3% річних за
період з 21.10.2013р. по 24.03.2014р., суд дійшов
висновку, що зазначений розрахунок є
методологічно невірним, що пов'язано з
невірним визначенням позивачем
граничного строку оплати вартості
виконаних робіт. Фактично розмір 3%
річних за період з 22.10.2013р. по 24.03.2014р.
складає 152грн. 10коп., у
зв'язку з чим, позовні вимоги в цій
частині суд вважає обґрунтованими та
доведеними матеріалами справи, отже,
такими, що підлягають задоволенню, а в
частині стягнення 3% річних у сумі 01грн.
98коп. безпідставними, отже, такими, що
задоволенню не підлягають.

Крім того, позивачем заявлено до
стягнення пеню у сумі 667грн. 70коп.,
виходячи з подвійної облікової ставки
Національного банку України, оцінюючи
правомірність нарахування якої суд
зазначає наступне.

Приписами ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України встановлено, що
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання. Статтею 546 Цивільного
кодексу України передбачено, що
виконання зобов'язань може
забезпечуватися згідно з законом або
договором неустойкою (штрафом, пенею).

Аналогічні норми містяться в ст. 549
Цивільного кодексу України, згідно з
якими штрафом/пенею визнається
визначена законом або договором
грошова сума, яку боржник повинен
сплатити кредиторові в разі
невиконання або неналежного виконання
зобов'язання, зокрема, в разі
прострочення виконання.

Пунктом 6.4 укладеного договору
передбачено, що у разі несвоєчасної
оплати замовником вартості виконаних
підрядником робіт, замовник сплачує
підряднику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України за кожен день прострочення
терміну сплати від суми не
перерахованих коштів.

Позивачем нарахована та заявлена до
стягнення пеня за період з 21.10.2013р. по
24.03.2014р. у сумі 667грн. 70коп., виходячи з
подвійної облікової ставки
Національного банку України.

Перевіривши розрахунок пені, наданий
позивачем, суд дійшов висновку, що він є
методологічно невірним, що пов'язано з
невірним визначенням позивачем
граничного строку оплати вартості
виконаних робіт, фактично розмір пені
за період з 22.10.2013р. по 24.03.2014р. дорівнює
659грн. 08коп., у зв'язку з чим, позовні
вимоги в цій частині суд вважає
обґрунтованими та доведеними
матеріалами справи, отже, такими, що
підлягають задоволенню, а в частині
стягнення пені у сумі 8грн. 62коп.
безпідставними, отже, такими, що
задоволенню не підлягають.

За вимогами ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати позивача зі сплати судового
збору покладаються на сторін
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Зважаючи на викладені обставини,
оцінивши докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись ч. 5 ст. 254, ст.ст. 525, 526, ч.1
ст. 530, ст.ст. 546, 549, 610, 612, 617, 625, 629, 837
Цивільного кодексу України; ч. 1, 7
ст. 193, ст. 218, ч.1 ст. 230, Господарського
кодексу України, ст.ст. 1, 4, 42-47, 33, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Обласного палацу дитячої та
юнацької творчості (83086, м. Донецьк,
вул. Артема, 46, ідентифікаційний
код 25710990) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Відновлення інженерних систем» (03035, м.
Київ, пл. Солом'янська, буд. 2, оф. 609,
ідентифікаційний код 37080909)
заборгованість за договором №988 від
12.09.2013р. у сумі 12 094грн. 80коп., пеню у
сумі 659грн. 08коп., 3% річних у сумі
152грн. 10коп. та витрати зі сплати
судового збору у сумі 1 825грн. 50коп.

В задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Відновлення інженерних систем» до
Обласного палацу дитячої та юнацької
творчості в частині стягнення 3% річних
у сумі 01грн. 98коп. та пені у сумі 08грн.
62коп. відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого
господарського суду подається через
місцевий господарський суд, який
розглянув справу, протягом десяти днів.
У разі, якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання повного
тексту рішення.

У судовому засіданні 07.05.2014р.
проголошено та підписано вступну та
резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та
підписано 08.05.2014р.

Суддя
Ю.С. Мельниченко