ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2014 р.
Справа № 914/1011/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Ділай У.І.

при секретарі Лосик Ю.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовною заявою: Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будімекс», м. Городок

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрсвіт 2008», м. Львів

про: стягнення 542 856,30 грн.

Представники:

Від позивача: Оприск І.С. - представник
(Довіреність б/н від 21.04.14р.).

Від відповідача: не з'явився.

Представнику позивача роз'яснено права
і обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України. Клопотань в порядку ч. 6 ст. 811
ГПК України про технічну фіксацію
судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

На розгляд Господарського суду
Львівської області надійшла позовна
заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будімекс», м.
Городок до відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю «Укрсвіт
2008», м. Львів, про стягнення 542 856,30 грн.

Ухвалою суду від 26.03.2014 р. порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду в судовому засіданні на 08.04.2014
р. З підстав, викладених в Ухвалі суду
від 08.04.2014 р. розгляд справи
відкладався. Для надання сторонам
можливості подати додаткові докази на
обґрунтування своїх вимог та
заперечень в судовому засіданні 24.04.2014
р. оголошувалася перерва.

05.05.2014 р. відповідачем подано в
канцелярію суду Відзив на позовну
заяву б/н від 05.05.2014 р., відповідно до
якого ТзОВ «Укрсвіт 2008» вимоги
позивача заперечує повністю, просить
суд в задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування своїх заперечень
відповідач зазначає, що як випливає із
долученої позивачем до матеріалів
справи Довіреності за № 586 від 01.11.2012р.,
цеглу керамічну представник
відповідача мав би отримати до 30.11.2012 р.
Однак, згідно наданої позивачем
Видаткової накладної за №Б-0000028,
відповідач ніби-то отримав цеглу 19.11.2012
р., тобто на підставі вже неіснуючої
довіреності, оскільки порушені строки,
передбачені законодавством на
використання довіреностей.

Крім цього, за Довіреністю № 586,
відповідач мав би отримати чотириста
тисяч штук цеглин., що не відповідає
матеріалам справи, оскільки за
Видатковою накладною відповідачем
отримано, як доводить позивач, 317 880 штук
цеглин.

Також, відповідач вказує на те, що
позивачем не додано до матеріалів
справи Додаток до договору від 13.07.201 2р.

Із посиланням на вищенаведені доводи
відповідач стверджує, що Видаткова
накладна за № Б-0000028 від 19.11.2012р.
представником відповідача не
підписувалась, товар Товариством не
отримувався. Жодних платежів за
Договором купівлі-продажу товарів від
05.07.2012 р. відповідач не проводив.
Часткових проплат, що могли б свідчити
про визнання чи виконання ТзОВ
«Укрсвіт 2008» умов договору також
проведено не було. Акт звірки взаємних
розрахунків сторонами не підписувався.

Окрім відзиву на позовну заяву
відповідачем подано Клопотання б/н від
05.05.2014 р. про розгляд справи без участі
представника ТзОВ «Укрсвіт 2008» за
наявними в ній документами.

В судовому засіданні 06.05.2014 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив суд позов задоволити.

Відповідач явку представника в судове
засідання не забезпечив.

Враховуючи те, що суду представлено
достатньо доказів для вирішення спору
по суті, суд вважає за можливе
розглядати справу за відсутності
представника відповідача за наявними в
ній матеріалами.

В процесі розгляду матеріалів справи
судом встановлено:

05.07.2012 р. між сторонами у справі
укладено Договір купівлі-продажу
товарів, відповідно до умов якого
позивач взяв на себе зобов'язання
передати у власність відповідача товар
- «Цеглу будівельну», а відповідач у
свою чергу зобов'язався прийняти та
оплатити переданий позивачем товар.

У п. 2.1. Договору сторони погодили, що
загальна вартість товару за цим
Договором складає 5 000 000 ,00 грн.

Як зазначається у позовній заяві,
відповідно до умов вищевказаного
Договору ТзОВ «Будімекс» здійснило
поставку товару ТзОВ «Укрсвіт 2008» на
загальну суму 476 820,00 грн.

На підтвердження факту поставки товару
позивач надав суду наступні документи:

Видаткову накладну № Б-0000028 від 19.11.2012
р., скріплену відтиском печатки та
підписом повноважного представника
ТзОВ «Будімекс», а також підписом
представника ТзОВ «Укрсвіт 2008» -
Гайдучка В.П. (за Довіреністю № 586 від
01.11.2012 р.);

Довіреність № 586 від 01.11.2012 р. із
терміном дії до 30.11.2012 р., згідно якої
ТзОВ «Укрсвіт 2008» уповноважило
Гайдучка Володимира Петровича на
отримання цінностей від ТзОВ
«Будімекс»;

Податкову накладну № 8 від 19.11.2012 р., в
якій відображено господарську
операцію між ТзОВ «Будімекс» та ТзОВ
«Укрсвіт 2008» щодо продажу цегли
рядової порожнистої загальною
вартістю 476 820,00 грн.

У п.п. 5.1., 5.2. Договору сторони обумовили,
що покупець зобов'язується сплатити
продавцеві загальну ціну товару в
національній валюті України, шляхом
переказу відповідних грошових коштів
на банківський рахунок продавця.
Розрахунок за товар проводиться в
строк до 31.12.2012 р.

Проте, як стверджує позивач, отриманого
товару відповідач не оплатив і станом
на 14.02.2014 р. сума боргу ТзОВ «Укрсвіт 2008»
перед ТзОВ «Будімекс» становить 476 820,00
грн.

За порушення строків оплати товару
позивач, на підставі п.п. 6.7., 6.8.
Договору, нарахував відповідачу пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочення, а також
штраф у розмірі 3 % від ціни
непроплаченої у встановлений строк
частини товару. Згідно розрахунку
позовних вимог сума пені за період з
01.01.2013 р. по 30.06.2013 р. становить 35 663,52 грн.,
сума штрафу - 14 304,60 грн.

Крім того, із посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК
України позивачем заявлено до
стягнення з відповідача 16 068,18 грн. 3 %
річних.

Загальна сума позовних вимог складає 542
856,30 грн.

Суд заслухавши пояснення
представників сторін, розглянувши та
дослідивши докази по справі та
оцінивши їх в сукупності, прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
до задоволення частково з наступних
підстав:

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку, при
цьому зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання виникають з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом.

Як встановлено в процесі розгляду
справи, спірні правовідносини між
сторонами виникли на підставі Договору
купівлі-продажу товарів від 05.07.2012 р.,
відповідно до умов якого ТзОВ
«Будімекс» здійснило поставку
відповідачу цегли будівельної на
загальну суму 476 820,00 грн.

Про отримання товару відповідачем
свідчить підпис повноважного
представника ТзОВ «Укрсвіт 2008» на
Видатковій накладній № Б-0000028 від 19.11.2012
р.

Повноваження представника відповідача
- Гайдучка Володимира Петровича на
отримання від ТзОВ «Будімекс» цегли
керамічної підтверджуються
Довіреністю № 586 від 01.11.2012 р. із
терміном дії до 30.11.2012 р.

Викладені у відзиві на позовну заяву
доводи відповідача про не чинність
Довіреності № 586 від 01.11.2012 р. станом на
день отримання товару суд до уваги не
приймає, оскільки як вбачається із
довіреності термін її дії визначено до
30.11.2012 р.

Згідно п. 8 Інструкції про порядок
реєстрації виданих, повернутих і
використаних довіреностей на
одержання цінностей, затвердженої
Наказом Міністерства фінансів України
від 16.05.1996 р. № 99 (надалі Інструкція)
строк дії довіреності встановлюється в
залежності від можливості одержання та
вивозу відповідних цінностей за
нарядом, рахунком, накладною або іншим
документом, що їх замінює, на підставі
якого видана довіреність, однак, не
більше як на 10 днів.

Довіреність на одержання цінностей,
розрахунки за які здійснюються у
порядку планових платежів або доставка
яких здійснюється
централізовано-кільцевими
перевезеннями, допускається видавати
на календарний місяць.

У листі від 27.07.2009 р. № 31-34000-10-10/20370
Міністерство фінансів України
роз'яснило, що строк дії довіреності на
одержання цінностей відповідно до
пункту 8 Інструкції спливає у
відповідне число, зазначене у графі
"Довіреність дійсна до ____". Відлік
строку дії довіреності ведеться із
зазначеної у довіреності дати видачі.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов
до висновку, що товар згідно Видаткової
накладної № Б-0000028 від 19.11.2012 р. отримано
повноважним представником ТзОВ
«Укрсвіт 2008», який діяв на підставі
належної та чинної довіреності.

Згідно визначення ст.. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Положення ст. 692 ЦК України визначають,
що покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару. Договором купівлі-продажу може
бути передбачено розстрочення платежу.

Строк виконання зобов'язання щодо
оплати товару сторонами визначений у п.
5.2. Договору, відповідно до якого
оплатити отриманий товар відповідач
зобов'язаний був в строк до 31.12.2012 р.

Однак, як встановлено судом договірних
зобов'язань щодо оплати товару
відповідач не виконав, у зв'язку з чим
станом на день подання позову у ТзОВ
«Укрсвіт 2008» перед позивачем склалась
заборгованість в сумі 476 820,00 грн.

У ст. 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, а у
відповідності до ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним
чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
ст. 610 ЦК України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Правова норма ч. 1 ст. 612 ЦК України
визначає, що боржник вважається таким,
що прострочив, якщо він не приступив
до виконання зобов'язання або не
виконав його у строк, встановлений
договором або законом.

Згідно положень ст. 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

В силу ст. 216 ГК України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
кодексом, іншими законами та договором.

У п. 6.7. Договору сторони погодили, що за
порушення терміну оплати відповідач
сплачує позивачу пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожен день прострочення.

Згідно п. 6.8. Договору за порушення
обов'язку, визначеного п. 5.2. Договору,
відповідач за вимогою позивача,
зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 3
% від ціни непроплаченої у встановлений
строк частини товару.

Із врахуванням вищезазначеного, суд
перевіривши розрахунок позовних вимог,
прийшов до висновку, що позовні вимоги
в частині стягнення 476 820,00 грн.
основного боргу, 14 304,60 грн. штрафу та 16
068,18 грн. 3 % річних є обґрунтованими,
доведеними наявними в матеріалах
справи доказами, а тому підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Щодо заявленої до стягнення позивачем
суми пені, то позов в цій частині
належить задоволити частково - в сумі 35
193,24 грн., оскільки як вбачається із
розрахунку пені, позивачем не
враховано що у період з 10.06.2013 р. по
30.06.2013 р. облікова ставка НБУ становила
7,00 %

В частині стягнення 470,28 грн. пені суд
відмовляє.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України та ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
174, 193, 216 ГК України, ст.ст. 509, 525, 530, 526, 599,
610, 612, 625, 655, 692 ЦК України, ст.ст.4-3, 33, 34, 43,
49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрсвіт 2008» (79044, м.
Львів, вул. Кн. Ольги, 5В.
Ідентифікаційний код 36078587) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будімекс» (81500,
Львівська обл, Городоцький р-н, м.
Городок, вул. Шептицького, 4а.
Ідентифікаційний код 32115127) 476 820,00 грн.
основного боргу, 35 193,24 грн. пені, 14 304,60
грн. штрафу, 16 068,18 грн. 3 % річних, всього -
542 386,02 грн.; 10 847,72 грн. судового збору.

3. В частині стягнення 470,28 грн. пені в
задоволенні позову відмовити

4. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 07.05.2014 р.

Суддя
Ділай У.І.