ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
Справа № 915/527/14

м. Миколаїв

за позовом: Аудиторська фірма Приватне
підприємство «НіМіКа» (54058, м. Миколаїв,
вул. Червоних Майовщиків, 13, кв.
61), код 20914920

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства
«Миколаївський комбінат
хлібопродуктів» (54042, м. Миколаїв, вул.
1-ша Слобідська, 122), код 00952114

про: стягнення 7791 грн. 39 коп.

суддя В.Д. Фролов

за участю представників сторін

від позивача: Городецька Ю.Ю.,
довіреність № 1 від 29.01.2014 р.

від відповідача: Нестрижена Л.В.,
довіреність №1516 від 11.11.2013 р.

Аудиторська фірма Приватне
підприємство (АФПП) «НіМіКа»
(далі-Позивач) звернулась до
господарського суду з позовною заявою
до Публічного акціонерного товариства
(ПАТ) «Миколаївський комбінат
хлібопродуктів» (далі-Відповідач) про
стягнення заборгованості в сумі 7791 грн.
39 коп., з яких: 7 000 -основний борг, 35 грн.
-інфляційні витрати та 756 грн. 39 коп. -
пеня, посилаючись на неналежне
виконання Відповідачем своїх грошових
зобов'язань щодо своєчасної та повної
оплати наданих послуг за договором № 18
на виконання аудиторських послуг від
14.03.2013 р.

14 травня 2014 року від Позивача до суду
надійшло письмове клопотання про
уточнення суми позовних вимог. Позивач
просив стягнути з Відповідача
заборгованість в сумі 7779 грн. 27 коп., з
яких: 7000 грн. - основний борг, 303 грн. 27
коп. пеня та 476 грн. - інфляційні витрати.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю з підстав, викладених у
позовній заяві та з урахуванням заяви
про уточнення суми позовних вимог.

Представник відповідача позов визнав у
повному обсязі з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог, посилаючись
на відсутність коштів на сплату
заборгованості.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши всі подані у справу докази,
суд встановив:

Між АФПП «НіМіКа» та ПАТ
«Миколаївський комбінат
хлібопродуктів» 14 березня 2013 року
укладено договір № 18 на виконання
аудиторських послуг (далі-Договір).

Відповідно до п.п. 1.1, 5.1 Договору
Відповідач доручає, а Позивач приймає
на себе виконання аудиторських послуг
по перевірці фінансової звітності за
2014 р. Строк дії Договору починається
14.03.2013 р. та закінчується 05.03.2013 р.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що за
надання аудиторських послуг
Відповідач проводить Позивачу оплату
в сумі 12000 грн. (без ПДВ) в строк 10 днів з
дня підписання Сторонами акту
здачі-приймання результатів робіт.

Згідно п. 3.2 Договору аудиторські
послуги, передбаченні даним Договором,
повинні бути виконанні не пізніше 05
квітня 2013 року. По закінченню робіт
Позивач надає Відповідачу акт
здачі-приймання результатів робіт.

Позивач належним чином виконав свої
зобов'язання щодо виконання робіт, що
підтверджується актом здачі-приймання
робіт (надання послуг) № 7 від 05.04.2013 р.
на суму 12000 грн. (а.с. 13).

Крім того, Позивачем надано
Відповідачу рахунок-фактуру №СФ-0000061
від 18.03.2013 р. на оплату аудиторських
послуг на суму 12000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
Відповідачем вартість виконаних робіт
сплачена частково в сумі 5000 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями №1404 від 23.05.2013 р. на суму 3000
грн. та № 1939 від 18.07.2013 р. на суму 2000 грн.

Таким чином, заборгованості
Відповідача перед Позивачем становить
7000 грн. (12000 грн. - 5000 грн.).

Частиною 1 ст. 903 ЦК України
передбачено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.
Аналогічні положення містяться в ч. 1, ч.
7 ст. 193 ГК України.

Положеннями ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
визначено, що зобов'язання повинні
виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору і в
установлений строк. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, якщо інше не встановлено
договором, або законом

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти
господарювання повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору.

З огляду на викладене, вимога Позивача
про стягнення з Відповідача основного
боргу у сумі 7000 грн. 00 коп. є
обґрунтованою, матеріалами справи
підтвердженою, а тому підлягає
задоволенню.

Частиною 2 статті 193 ГК України
встановлено, що кожна сторона повинна
вжити всіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено,
що боржник який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три відсотки
річних від простроченої суми.

Так, Позивачем нараховано Відповідачу
за період з травня 2013 р. по квітень 2014 р.
476 грн. 00 коп. інфляційних витрат
(розрахунок додається).

Відповідно до п. 4.1 Договору у випадку
порушення строків оплати виконаних
робіт, Відповідач сплачує Позивачу
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми заборгованості за
кожен день прострочення оплати.

На підставі зазначеного, Позивачем
нараховано Відповідачу пеню у розмірі
303 грн. 27 коп. (розрахунок
додається).

Враховуючи вищезазначене, вимоги
Позивача про стягнення з Відповідача
інфляційних витрат та пені є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Позивач звернувся до Відповідача з
претензією № 48 від 24.12.2013 р., яка
отримана останнім 25.12.2013 р. Проте
відповіді Відповідачем не надано,
заборгованість не сплачена.

Всього, станом на час звернення
Позивача до суду, сума заборгованості
Відповідача становить 7779 грн. 27 коп., в
тому числі 7000 грн. 00 коп. - основний
борг, 303 грн. 27 коп. пеня та 476 грн. -
інфляційні витрати.

Враховуючи зазначене, позов підлягає
задоволенню повністю.

Статтею 49 ГПК України передбачено
покладання судових витрат, зокрема
витрат на оплату судового збору, у разі
задоволення позову на відповідача.

Керуючись ст. 43, 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України,

суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Миколаївський комбінат
хлібопродуктів» (54042, м. Миколаїв, вул.
1-ша Слобідська, 122, код 00952114) на користь
Аудиторської фірми Приватне
підприємство «НіМіКа» (54058, м. Миколаїв,
вул. Червоних
Майовщиків, 13, кв. 61, код 20914920), грошові
кошти в сумі 7779 (сім тисяч сімсот
сімдесят дев'ять) грн. 27 коп., з яких: 7000
(сім тисяч) грн.00 коп. - основний борг, 303
(триста три) грн. 27 коп. - пеня, 476
(чотириста сімдесят шість) грн. 00 коп., а
також судові витрати по справі в сумі
1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім)
грн. 00 коп.

Суддя
В.Д.
Фролов