ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2014 р.Справа № 922/643/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання
Нескуба М.Г.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Дослідно-експериментальний завод
Спецсплав", м. Дніпропетровськ до
Державного підприємства "Завод ім.В.О.
Малишева", м. Харків про стягнення
коштів в розмірі 37419,24 грн. за участю :

Предсткавник позивача - Шкапа Н.А. дов.
№2 від 04.04.2014р.;

Представник відповідача - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Дослідно-експериментальний завод
Спецсплав" звернувся до господарського
суду Харківської області з позовом до
Державного підприємства "Завод ім.В.О.
Малишева" про стягнення основної
заборгованості у розмірі 32144,09 грн.,
пені у розмірі 2314,37 грн., 3% річних у
розмірі 710,69 грн. та 7% штрафу у розмірі
2250,09 грн. В обгрунтування позовних
вимог позивач вказує на неналежне
виконання з боку відповідача своїх
зобов'язань за Договором про закупівлю
№429 від 21.11.2011 року. Також позивач
просить суд покласти на відповідача
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 1827,00 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримував
та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, у відзиві на
позовну заяву (вх.№7977) наданому 11.03.2014
року проти позову заперечував
частково, просив відмовити в
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення пені у розмірі 2314,37 та штрафу
у розмірі 2250,09 грн. і розглянути справу
за його відсутністю.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглядати справу за
наявними у справі і додатково поданими
на вимогу суду матеріалами і
документами.

Розглянувши матеріали справи та надані
представниками сторін докази,
вислухавши пояснення представника
позивача судом встановлено наступне.

21 листопада 2011 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Дослідно-експериментальний завод
Спецсплав" - постачальник (позивач) та
Державним підприємством "Завод ім.В.О.
Малишева" - замовник (відповідач) було
укладено Договір про закупівлю №429
згідно до умов якого позивач
зобов"язався надати відповідачу Товар,
зазначений в специфікації (вироби з
дроту), а відповідач - прийняти і
оплатити такий Товар.

На виконання умов Договору, відповідно
до специфікації №1 (арк.с.12), ТОВ
"Дослідно-експериментальний завод
Спецсплав" поставило відповідачу
товар на суму 80181,31 грн. згідно
видаткової накладної № 151 від 12.10.12 р..
скріпленої печатками та підписами
представників сторін (арк.с.13)

Згідно п.4.1. Договору, розрахунки за
отриманий товар проводяться шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок позивача після підписання
відповідачем
товарно-транспортної/видаткової
накладної на протязі 15 банківських
днів з моменту отримання товару. Таким
чином, оплата за товар мала бути
проведена до 02.11.2012р..

Однак, як вказує позивач, відповідач не
належним чином виконував свої
забов"язання за Договором щодо повної
та своєчасної оплати поставленого
товару, внаслідок чого у нього
утворилась заборгованість у сумі 32144,09
грн.

Вимога, яка надсилалася позивачем на
адресу відповідача (вих.№29 від 17.07.2013
року (арк.с. 17) була залишена
відповідачем без відповіді та без
задоволення, у зв"язку з чим, позивач
звернувся до суду із позовною заявою
про стягнення вказаної заборгованості
з відповідача.

Також позивач, посилаючись на
прострочення відповідачем строків
оплати товару просить стягнути з нього
пеню у розмірі 2314,37 грн., 3% річних у
розмірі 710,69 грн. та 7% штрафу у розмірі
2250,09 грн.

Надаючи правову кваліфікацію
викладним обставинам суд виходить з
наступного.

Як свідчать матеріали справи ухвалою
господарського суду Харківської
області по справі №5023/10655/11 від 27.12.2011р.
було порушено провадження у справі про
банкрутство ДП "Завод ім.В.О. Малишева".

30 листопада 2012 року в офіційному
друкованому органі «Голос України» №204
(5454) було опубліковано відомості щодо
визнання банкрутом фізичну особу -
підприємця ДП "Завод ім.В.О. Малишева".

Відповідно до ст. 23 Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
конкурсні кредитори за вимогами, які
виникли до дня порушення провадження у
справі про банкрутство, зобов'язані
подати до господарського суду письмові
заяви з вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують,
протягом тридцяти днів від дня
офіційного оприлюднення оголошення
про порушення провадження у справі про
банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових
вимог кредиторів до боржника
починається з дня офіційного
оприлюднення оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і
поновленню не підлягає.

Оскільки вимоги по стягненню
заборгованості з відповідача у
позивача виникли саме з 02.11.2014 року,
протягом тридцяти днів від 30 листопада
2012 року він зобов"язаний був подати до
господарського суду заяву про визнання
його грошових вимог до ДП "Завод ім.В.О.
Малишева".

Як вбачається з ухвали господарського
суду Харківської області по справі
№5023/10655/11 від 18 січня 2013 року, позивач не
звертався із заявою про визнання
грошових вимог до ДП "Завод ім.В.О.
Малишева" у справі про банкрутство у
тридцятиденний строк з дня офіційного
оприлюднення оголошення про порушення
справи про банкрутство.

Крім того, згідно ст.17 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" у
разі якщо до боржника, щодо якого
порушена справа про банкрутство,
пред'явлений позов, який ґрунтується на
грошових зобов'язаннях боржника, що
виникли до порушення провадження у
справі про банкрутство, суди мають у
встановленому процесуальним законом
порядку приймати такі позовні заяви і
вирішувати спір за цією вимогою по суті
за правилами позовного провадження до
офіційного оприлюднення оголошення
про порушення справи про банкрутство.
Про офіційне оприлюднення оголошення
про порушення справи про банкрутство
розпорядник майна повідомляє суд, який
розглядає позовні вимоги конкурсних
кредиторів до боржника. Цей суд (суди)
після офіційного оприлюднення
відповідного оголошення має зупинити
позовне провадження та роз'яснити
позивачу зміст частини четвертої
статті 23 цього Закону, зазначивши про
це в ухвалі або в протоколі судового
засідання. Якщо позивач не звернувся у
тридцятиденний строк з дня офіційного
оприлюднення оголошення про порушення
справи про банкрутство із заявою про
визнання його грошових вимог до
боржника у справі про банкрутство, суд,
який розглядає позовну заяву, після
закінчення тридцятиденного строку з
моменту офіційного оприлюднення
поновлює позовне провадження та
відмовляє у задоволенні позову.

У зв"язку з викладеним, приймаючи до
уваги те, що позивач не звернувся у
тридцятиденний строк з дня офіційного
оприлюднення оголошення про порушення
справи про банкрутство із заявою про
визнання його грошових вимог до
боржника у справі про банкрутство,
позовні вимоги про стягнення з
відповідача 37419,24 грн. є безпідставними
та задоволенню не підлягають.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
позову в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, витрати по сплаті судового збору
покладаються на позивача.

Керуючись ст. 17, 23 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст.ст. 32, 33, 38, 43, 44, 49, 65, ст.ст. 82-85 ГПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Повне рішення складено 14.04.2014 р.

Суддя Т.С. Денисюк