м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/1350/14 17.04.14
За позовомПриватного акціонерного
товариства «Нова лінія»До
Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1Простягнення 19 062,17 грн.
Суддя Борисенко І.І.
Від позивача Шкарбій Г.М,
представник за довіреністю;
Від відповідача не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача суми основного
боргу зі сплати суборендної плати у
розмірі 17 264,76 грн., 1 024,41 грн. пені та 773
грн. 10% річних, відповідно до Договору
суборенди нежитлового приміщення
№ДГУ-06-385 від 19.08.2011р.
Ухвалою суду від 25.03.2014р. за клопотанням
позивача розгляд справи було
продовжено, відповідно до ст. 69 ГПК
Ухвали суду про порушення провадження
у справі та відкладення розгляду
справи були надіслані за повідомленою
суду адресою. Відповідно до статті 64
ГПК України, судом вчинені дії для
належного повідомлення сторін у
справі.
На призначені судові засідання
представник відповідача не з'являвся,
витребуваних судом доказів не надав,
хоча про дату та час їх проведення
повідомлений належним чином.
За таких обставин, суд не вбачає за
необхідне відкладати розгляд справи та
відповідно до статті 75 ГПК України
здійснює її розгляд за наявними в ній
Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, Господарський суд міста Києва,
19.08.2011р. між Приватним акціонерним
товариством "Нова лінія" (надалі -
Орендар) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (наділі -
Суборендар) було укладено договір
суборенди нежитлового приміщення
№ДГУ-06-385 (надалі по тексту - Договір
суборенди), за умовами якого Орендар
зобов'язався передати, а Суборендар
зобов'язався прийняти в тимчасове
платне користування нежитлове
приміщення (надалі - об'єкт суборенди),
що розташований на території майнового
комплексу в АДРЕСА_2. Загальна площа
об'єкту суборенди становить 5,6 м. кв.
Відновна вартість об'єкту суборенди з
урахуванням індексації становить 12 767,72
Згідно з пунктом 2.1 Договору суборенди
Орендар зобов'язаний передати об'єкт
оренди Суборендарю в тимчасове платне
користування протягом 35 календарних
днів з дати укладення цього Договору.
Факт передачі об'єкта суборенди
підтверджується Актом
прийому-передачі об'єкта суборенди.
Об'єкт суборенди переданий
відповідачеві на підставі Акту
прийому-передачі об'єкту суборенди від
Судом встановлено, що Додатковою
угодою №1 від 05.03.2012р. про зміну умов
Договору суборенди №ДГУ-06-385 від
19.08.2011р. сторони погодили зміну площі
об'єкту суборенди, яка відповідно до п.
1.1 вказаної Додаткової угоди склала 4 м.
Об'єкт суборенди площею 4 м. кв.
переданий відповідачеві на підставі
Акту прийому-передачі об'єкту
суборенди від 05.03.2012р.
Також, судом встановлено, що між
сторонами було укладено додаткову
угоду №2 від 10.07.2012р. та додаткову угоду
№3 від 16.08.2013р.
Пунктом 3.1 Договору суборенди сторони
погодили, що нарахування суборендної
плати починається з дати підписання
сторонами акту прийому-передачі
Відповідно до п. 3.2 Договору суборенди в
редакції Додаткової угоди №2 від
10.07.2012p., щомісячна ставка суборендної
плати за цим договором дорівнює
гривневому еквіваленту 105 USD доларів
США за один метр квадратний об'єкту
суборенди, з врахуванням ПДВ, за курсом
НБУ на перший банківський день
поточного (розрахункового) місяця. На
дату підписання цієї Угоди загальний
місячний платіж (суборенда плата) за
курсом НБУ (7,99 грн. за 1 долар США)
становить: 2 796 грн. 50 коп., ПДВ 559 грн. 30
коп., разом 3 355 грн. 80 коп.
Відповідно до пункту 3.5 Договору
суборенди суборендар зобов'язується
внести в якості авансу суборенду плату
за два місяці суборенди (розраховану по
курсу НБУ на день підписання Акта
прийому-передачі об'єкта суборенди),
протягом 3-х календарних днів з дати
підписання Акта прийому-передачі
об'єкта суборенди. Зазначена сума буде
врахована сторонами при розрахунках за
перший та останній місяці суборенди.
Відповідно до п. 3.6 Договору суборенди,
суборендна плата за другий та наступні
місяці суборенди, розраховується за
ставкою, визначеною у п.3.2 Договору та
за курсом НБУ на перший банківський
день поточного (розрахункового) місяця.
При цьому Суборендар зобов'язаний
сплачувати суборендну плату на
поточний рахунок Орендаря, визначений
у Розділі 14 цього Договору, щомісячно,
але не пізніше 12 числа поточного
(розрахункового) місяця, незалежно від
факту отримання (не отримання)
Суборендарем рахунку Орендаря. У разі
необхідності отримання рахунку,
Суборендар зобов'язаний звернутись до
Орендаря не пізніше 5 числа поточного
(розрахункового) місяця.
Відповідно до пункту 9.1 Договору (в
редакції додаткової угоди №3 від
16.08.2013р. про зміну умов Договору) даний
Договір вступає в дію з моменту його
підписання сторонами та діє до 18.08.2014р.
(включно), а в частині виконання
грошового зобов'язання - до його
Отже, Орендар виконав свої зобов'язання
відповідно до умов Договору суборенди,
на виконання умов Договору суборенди
позивач передав об'єкт суборенди, що
розташований на території майнового
комплексу в АДРЕСА_2, відповідно до
актів прийому-передачі об'єкту
суборенди від 19.09.2011р., від 05.03.2012р., які
підписані та скріплені печатками
сторін (належним чином засвідчені
копії міститься в матеріалах справи).
Підставою для звернення до суду
позивача є порушення відповідачем умов
Договору суборенди щодо проведення
оплати за оренду приміщення за період з
травня 2013 року до листопада 2013 року
включно, внаслідок чого у Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 виникла
заборгованість перед позивачем на
загальну суму 17 264,76 грн.
Зважаючи на вищенаведене, позивач
просить суд стягнути з відповідача 17
264,76 грн. основного боргу за Договором
Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що однією
із підстав виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори та інші
Статтею 509 Цивільного кодексу
України визначення поняття
зобов'язання та підстави його
виникнення. Зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За своєю правовою природою Договір
суборенди є договором оренди, а відтак
між сторонами виникли правовідносини,
які підпадають під правове регулювання
параграфа 5 глави 30 Господарського
Відповідно до частини 1 статті 283 ГК
України за договором оренди одна
сторона (орендодавець) передає другій
стороні (орендареві) за плату на певний
строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.
Частиною 1 статті 286 ГК України
встановлено, що орендна плата - це
фіксований платіж, який орендар
сплачує орендодавцю незалежно від
наслідків своєї господарської
Згідно з частиною 6 статті 283 ГК України
до відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором
найму (оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
За користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму (ч. 1 ст.
Договір, відповідно до статті 629 ЦК
України, є обов'язковим для виконання
Відповідно до статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Згідно зі статтею 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Відповідно до статті 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до п. 3.6 Договору суборенди
суборендна плата за другий та наступні
місяці суборенди, розраховується за
ставкою, визначеною у п. 3.2 Договору та
за курсом НБУ на перший банківський
день поточного (розрахункового) місяця.
При цьому Суборендар зобов'язаний
сплачувати суборендну плату на
поточний рахунок Орендаря, визначений
у Розділі 14 цього Договору, щомісячно,
але не пізніше 12 числа поточного
(розрахункового) місяця, незалежно від
факту отримання (не отримання)
Суборендарем рахунку Орендаря. У разі
необхідності отримання рахунку,
Суборендар зобов'язаний звернутись до
Орендаря не пізніше 5 числа поточного
(розрахункового) місяця.
Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином та відповідно до закону,
інших правових актів, договору.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим кодексом, іншими
законами або договором.
З наданих позивачем доказів
вбачається, що позивач взяті на себе
зобов'язання виконав належним чином,
надав відповідачеві у користування
приміщення на певний строк та за
відповідну плату згідно умов Договору
суборенди, що підтверджується актом
прийому - передачі об'єкту суборенди
від 19.09.2011р. та актом прийому - передачі
об'єкту суборенди від 05.03.2012р., які
підписані та скріплені печатками
Судом встановлено, що в порушення умов
Договору, відповідачем не було
оплачено в повному обсязі суборендну
плату за період з травня 2013 року по
листопад 2013 року включно, а саме, в сумі
Відповідач жодних заперечень та
доказів на спростування обставин,
викладених позивачем у позовній заяві,
суду не надав.
Приймаючи до уваги те, що факт
наявності боргу у відповідача перед
позивачем у розмірі 17 264,76 грн. належним
чином доведений, документально
підтверджений і відповідачем, в
порядку статей 4-3, 33 ГПК України не
спростований, позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
"Нова лінія" про стягнення з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 17 264,76 грн.
основної заборгованості за договором
суборенди № ДГУ-06-385 від 19.08.2011р.
підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
Також, позивач просить суд стягнути з
відповідача 1 024,41 грн. пені та 773 грн. 10%
річних від простроченої суми.
Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).
Пунктом 1 статті 216 ГК України
встановлено що, учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.
Згідно з п. 1 ст. 218 ГК України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері
Частина 6 статті 232 ГК України
передбачає, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.
Пунктом 7.2 Договору суборенди сторони
погодили, що у випадку порушення
суборендарем строку перерахування
суборендної плати (в т. ч. строку
внесення авансового платежу),
визначеного пунктами 3.5., 3.6. даного
Договору, Суборендар зобов'язується
сплатити Орендарю пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми заборгованості, за кожен день
прострочення виконання зобов'язання та
додатково 10% річних (від суми
заборгованості), за кожен день
прострочення (згідно з пунктом 2 статті
625 Цивільного кодексу України).
Пунктом 7.6 Договору суборенди
передбачено, що сторони окремо
застережили, що нарахування та сплата
пені та/або неустойки за невиконання
або неналежне виконання грошових
зобов'язань за цим Договором
здійснюється без обмеження певним
строком, протягом всього періоду від
дня, коли грошові зобов'язання повинні
бути виконані, до дня їх фактичного
виконання на користь Орендаря (пункт 7.6
Приймаючи до уваги, що наявність
простроченої заборгованості
відповідача перед позивачем у
досліджуваний період підтверджується
матеріалами справи, розмір заявленої
до стягнення пені не перевищує
встановленого статтею 3 Закону України
„Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
граничного розміру, а період стягнення
визначений із урахуванням меж,
передбачених частиною 6 статті 232
Господарського кодексу України суд,
перевіривши арифметичних розрахунок в
цій частині позовних вимог дійшов
висновку про задоволення стягнення
пені повністю за заявлений період з
13.05.2013р. до 18.12.2013р. у розмірі 1 024,41 грн.
Відповідно до статті 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Таким чином, ч. 1 ст. 625 ЦК України
встановлює виняток із загального
правила ст. 614 ЦК України, що закріплює
принцип вини як підставу
відповідальності боржника.
Відтак, відсутність у боржника грошей у
готівковій формі або грошових коштів
на його рахунку в банку, і як наслідок,
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, не звільняють боржника
від відповідальності за прострочення
грошового зобов'язання.
Слід зазначити, що передбачене законом
право кредитора вимагати стягнення
боргу, враховуючи проценти річних є
способом захисту майнових прав та
інтересів кредитора, сутність яких
складається з отримання компенсації
(плати) від боржника за користування
ним грошовими коштами, які належать до
Приймаючи до уваги вищенаведені
приписи Цивільного кодексу України
щодо наявності у позивача права за
порушення грошового зобов'язання
відповідачем вимагати сплати останнім
проценти річних від простроченої суми,
враховуючи умови пунктів 7.2., 7.6
Договору суборенди, перевіривши
здійснений позивачем розрахунок, суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог щодо стягнення з
відповідача 10% річних, на загальну суму
Відтак, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги Приватного акціонерного
товариства "Нова лінія" є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати з судового збору покладаються
Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця
номер НОМЕР_1) на користь Приватного
акціонерного товариства "Нова лінія"
Києво-Святошинський район, смт. Чабани,
17 264 (сімнадцять тисяч двісті шістдесят
чотири) грн. 76 коп. заборгованості з
суборендної плати за період з травня 2013
року по листопад 2013 року, 1 024 (одну
тисячу двадцять чотири) грн. 41 коп. пені,
773 (сімсот сімдесят три) грн. десять
процентів річних, 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. судового
Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК
Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 28.04.2014р.

Суддя
І.І.Борисенко