ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2014 р.Справа № 922/334/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання
Михайлюк В.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Злагода-Опт",
м.Харків до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний
будинок "Салтівський", м.Харків про
стягнення 115052,07 гривень за участю
представників:

позивача - Олефіренко С.В. (довіреність
№15 від 23 грудня 2013 року)

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю "Злагода-опт"
звернувся до суду з вимогою стягнути з
відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю "ТБ "Салтівський" на
свою користь заборгованість за
поставлений товар за договором
поставки №213 від 01 лютого 2013 року в сумі
120052,57 гривень, посилаючись на
невиконання відповідачем зобов'язань
за спірним договором.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 06 лютого 2014
року було порушено провадження у
справі, розгляд якої був призначений на
18 лютого 2014 року (суддя Кухар Н.М.).

17 лютого 2014 року автоматизованою
системою документообігу
господарського суду Харківської
області справу призначено до розгляду
судді Ольшанченку В.І., у зв'язку з
хворобою судді Кухар Н.М.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 18 лютого 2014
року розгляд справи було відкладено на
12 березня 2014 року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 12 березня 2014
року було прийнято до розгляду заяву
позивача про зменшення розміру
позовних вимог до суми заборгованості
115052,07 гривень, та відкладено розгляд
справи на 09 квітня 2014 року.

08 квітня 2014 року представник
відповідача надав через канцелярію
суду відзив (вх.№12019), в якому просив суд
повернути позовну заяву позивачу без
розгляду. Судом було досліджено
наданий відзив та долучено до
матеріалів справи.

У судовому засіданні 09 квітня 2014 року
було оголошено перерву до 16 квітня 2014
року.

16 квітня 2014 року автоматизованою
системою документообігу
господарського суду Харківської
області справу призначено до розгляду
судді Аріт К.В., у зв'язку з відпусткою
судді Ольшанченко В.І.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 16 квітня 2014
року було відкладено розгляд справи на
24 квітня 2014 року.

24 квітня 2014 року представник
відповідача надав через канцелярію
суду клопотання (вх.№13932), в якому
просив суд розглядати справу без його
участі.

Представник позивача у відкритому
судовому засіданні 24 квітня 2014 року
підтримав заявлені позовні вимоги та
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі.

Відповідач у відкрите судове засідання
24 квітня 2014 року свого представника не
направив, про час та місце проведення
судового засідання був повідомлений
належним чином.

Враховуючи те, що норми ст.65
Господарського процесуального кодексу
України щодо обов'язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3
ст.129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що в межах
наданих йому повноважень створені
належні умови для надання сторонами
доказів та здійснені всі необхідні дії
щодо витребування додаткових доказів,
а тому вважає за можливе розглядати
справу за наявними в ній і додатково
поданими на вимогу суду матеріалами і
документами.

Отже, суд, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, всебічно та повно дослідивши
матеріали справи та надані учасниками
судового процесу докази, заслухавши
пояснення представника позивача,
встановив наступне.

01 лютого 2013 року між товариством з
обмеженою відповідальністю
"Злагода-опт" (позивачем) та товариством
з обмеженою відповідальністю "ТБ
"Салтівський" (відповідачем) було
укладено договір поставки №213. Даний
договір було підписано повноважними
представниками з обох сторін та
скріплено печатками.

Відповідно до умов договору,
постачальник (позивач) зобов'язався
передати у власність покупця
(відповідача) товар, а покупець, в свою
чергу, зобов'язався прийняти
відповідний товар та оплатити його.

Згідно із п.3.1 договору, ціна товару, що
передається по діючому договору,
вказується в специфікаціях та
накладних, які є невід'ємною частиною
договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач поставив на адресу відповідача
товар загальною вартістю 120052,57 гривень,
що підтверджується підписаними з обох
сторін, наявними у матеріалах справи,
видатковими накладними (т.1 а.с.18-250, т.2
а.с.1-16). Сума відповідної
заборгованості підтверджується й
підписаним з обох сторін актом звірки
взаєморозрахунків станом на 01 січня 2014
року (т.1 а.с.17-20).

Також, 01 лютого 2013 року сторонами було
складено та підписано протокол
розбіжностей до спірного договору, за
умовами якого, покупець зобов'язався
оплатити товар протягом 45 банківських
днів з моменту поставки товару (т.1
а.с.17).

На виконання умов договору, відповідач
здійснив часткову оплату товару на
суму 5000,00 гривень, що підтверджується
наявними у матеріалах справи копіями
банківських виписок, у зв'язку з чим,
позивач зменшив розмір позовних вимог.

Суд, проаналізувавши обставини,
вказані у позовній заяві, дійшов
висновку про те, що позивач виконав
свої зобов'язання за спірним договором
належним чином та у повному обсязі.
Проте, відповідач, в свою чергу,
зобов'язання за спірним договором не
виконав, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість перед позивачем у
розмірі 115052,07 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Отже, надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог, суд дійшов висновку про повне
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Згідно із ч.1 ст.179 Господарського
кодексу України, майново-господарські
зобов'язання, які виникають між
суб'єктами господарювання або між
суб'єктами господарювання і не
господарюючими суб'єктами -
юридичними особами на підставі
господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином,
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

В розумінні статті 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Враховуючи викладене, та те, що на
момент прийняття рішення по справі, у
матеріалах справи відсутні докази
погашення відповідачем заборгованості
в добровільному порядку, суд вважає
заявлену вимогу позивача щодо
стягнення з відповідача суми
заборгованості у розмірі 115052,07 гривень
нормативно та документально
обґрунтованою, та такою, що підлягає
задоволенню.

Суд, вирішуючи питання розподілу
судових витрат, встановивши сторону, з
вини якої справу було доведено до суду,
керується ст.ст.44, 49 Господарського
процесуального кодексу України,
відповідно до яких, судовий збір
покладається на відповідача,
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.599,
612, 629 Цивільного кодексу України,
ст.ст.179, 193 Господарського кодексу
України, та керуючись ст.ст.1, 12, 33, 43, 44, 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ТБ "Салтівський" (61029,
м.Харків, Салтівське шоссе, 129, , р/р №7590 в ПАТ ПУМБ у
м.Донецьку, МФО 334851) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Злагода-опт" (61037,
м.Харків, вул.Плеханівська, 126/1, , р/р №6619 в ПАТ "ВТБ
Банк" у м.Києві, МФО 321767) 115052,07 гривень
заборгованості та 2301,04 гривень
судового збору.

Видати відповідний наказ після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29 квітня 2014
року.

Суддя К.В. Аріт

справа №922/334/14