ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2014 р. Справа № 926/528/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
видавничо-поліграфічний комплекс
«Черемош» м. Вижниця

до відповідача Комунального
підприємства видавництва «Прут» м.
Чернівці

про зобов'язання вчинити пені дії

Суддя Бутирський А.А.

Представники:

Від позивача - Бахтєєв М.А. - представник
(довіреність від 31.01.2014 р.)

Від відповідача - не з'явився

В судовому засіданні приймали участь

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю
видавничо-поліграфічний комплекс
«Черемош» м. Вижниця Чернівецької
області звернулося з позовом до
Комунального підприємства видавництва
«Прут» м. Чернівці про зобов'язання
вчинити певні дії, а саме: включити до
передавального акту положення про
правонаступництво щодо зобов'язань
перед позивачем, які випливають з
виконання Договору № 50 «На
виготовлення книжково-бланкової та
наглядно-стендової продукції» від
01.11.2011 р., з підписання накладних за
вказаним договором, з нарахованих пені
та 3 % річних за прострочення, у
загальній сумі 267074,45 грн.

Ухвалою суду від 04.04.2014 р. порушено
провадження у справі, її розгляд
призначено на 23.04.2014 р.

Ухвалою від 23.04.2014 р. розгляд справи
відкладено на 19.05.2014 р.

19.05.2014 відповідач не використав
наданого законом права на участь у
судовому засіданні, відзив на позов не
представив, хоча і був повідомлений про
час і місце слухання справи належним
чином. При цьому неявка відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши подані документи,
з'ясувавши обставини справи,
заслухавши пояснення позивача,
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини, суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.2011 р. між сторонами укладено договір
№ 50 на виготовлення книжково-бланкової
та наглядно-стендової продукції,
згідно якого позивач зобов'язувався
постачати відповідачеві друковану та
наглядно-стендову продукцію, а
останній брав на себе обов'язок
оплатити отриману продукцію.

У січні-грудні 2012 р. відповідач отримав
від позивача друковану та
наглядно-стендову продукцію, яка
оплачена не у повному обсязі, що
призвело до виникнення боргу у сумі
51950,00 грн. Наявність боргу
підтверджується також актом звірки
розрахунків.

У 2012 р. позивач неодноразово звертався
до відповідача із вимогою оплатити
отриманий товар. Заявлені вимоги
залишені без задоволення.

17.01.2013 р. у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців зроблено запис про
припинення юридичної особи за рішенням
власника.

У Бюлетені державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців № 237 (2) 2013 р. зроблено
запис про ліквідацію відповідача
внаслідок злиття.

За таких обставин справи у задоволенні
позову слід відмовити, виходячи з
наступного.

Ч.ч. 1-3 ст. 107 Цивільного кодексу України
передбачають, що кредитор може
вимагати від юридичної особи, що
припиняється, виконання зобов'язань
якої не забезпечено, припинення або
дострокового виконання зобов'язання,
або забезпечення виконання
зобов'язання, крім випадків,
передбачених законом. Після закінчення
строку для пред'явлення вимог
кредиторами та задоволення чи
відхилення цих вимог комісія з
припинення юридичної особи складає
передавальний акт (у разі злиття,
приєднання або перетворення) або
розподільчий баланс (у разі поділу), які
мають містити положення про
правонаступництво щодо всіх
зобов'язань юридичної особи, що
припиняється, стосовно всіх її
кредиторів та боржників, включаючи
зобов'язання, які оспорюються
сторонами. Передавальний акт та
розподільчий баланс затверджуються
учасниками юридичної особи або
органом, який прийняв рішення про її
припинення, крім випадків,
встановлених законом. Підписані
головою і членами комісії з припинення
юридичної особи та затверджені
учасниками юридичної особи або
органом, який прийняв рішення про
припинення юридичної особи, примірники
передавального акта та розподільчого
балансу передаються в орган, який
здійснює державну реєстрацію
юридичної особи, що припиняється, за
місцем її державної реєстрації, а також
в орган, який здійснює державну
реєстрацію юридичної особи -
правонаступника, за місцем її
державної реєстрації.

Наведена норма права передбачає
обов'язок кредитора звернутись з
майновими вимогами до боржника, який їх
задовольняє або відхиляє, за
результатами чого складає
передавальний акт.

Судовим слуханням встановлено, що
позивач після оголошення про
ліквідацію відповідача до останнього
не звертався, як наслідок, відповіді
про відхилення заявлених вимог не
отримав, а тому не довів порушення
відповідачем положень ст. 107 Цивільного
кодексу України.

Крім того, ст. 20 Господарського кодексу
України та ст. 16 Цивільного кодексу
України не передбачають такого способу
захисту права, як зобов'язання включити
до передавального акту положення про
правонаступництво щодо зобов'язань
перед кредитором. Заявлена позивачем
позовна вимога не призведе до
відновлення порушеного права.

Судові витрати віднести на позивача, з
вини якого спір безпідставно доведено
до розгляду судом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Повний текст рішення складено 19.05.2014 р.

Суддя
Бутирський А.А.