ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

29.04.2014
Справа № 907/267/14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-торгівельного підприємства
"Гофротара-Закарпаття", с. Павшино
Мукачівського району

до відповідача дочірнього
підприємства "Голден Фудс",
с.Сторожниця Ужгородського району

про: стягнення 121 909,13 грн.

Головуючий суддя - Івашкович І.В.

представники:

від позивача - Сікиринський Ю.О.,
довіреність від 02.04.14

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: товариство з обмеженою
відповідальністю
виробничо-торгівельного підприємства
"Гофротара-Закарпаття", с. Павшино
Мукачівського району звернулось з
позовом до відповідача дочірнього
підприємства "Голден Фудс",
с.Сторожниця Ужгородського району про
стягнення 121 909,13 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідачем
на підставі договору № 00252 від 01.08.2012 р.,
за видатковими накладними № ГФ- 0001083
від 18.09.2013 р., № ГФ- 0001085 від 19.09.2013 р., №
ГФ- 0001141 від 03.10.2013 р.,№ ГФ- 00010228 від 22.10.2013
р., № ГФ- 0001288 від 04.11.2013 р., № ГФ- 0001350 від
14.11.2013 р., було отримано від позивача
товар - гофроящики на загальну суму
452958,75 грн., яку ним оплачено частково,
внаслідок чого за відповідачем
утворилась заборгованість в розмірі
121909,13 грн.

Представником позивача позовні
вимоги підтримано повністю.

На вимогу суду представником
позивача подано Витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, згідно з
яким підтверджується місцезнаходження
юридичної особи дочірнього
підприємства "Голден Фудс" () за адресою: 89421, Закарпатська
область, Ужгородський район,
с.Сторожниця, вул. Заводська, 12.

Відповідач, належним чином
повідомлений про час і місце судового
засідання (ухвали суду від 02.04.14, від
16.04.14 надсилались відповідачу за
адресою 89421, Закарпатська область,
Ужгородський район, с.Сторожниця, вул.
Заводська, 12, підтвердженою згідно з
витягом з ЄДРЮОФОП), письмового відзиву
на позов в черговий раз не подав, явку
уповноваженого представника для
участі в судовому засіданні не
забезпечив.

За таких обставин спір підлягає
вирішенню в порядку ст.75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши доводи представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд

ВСТАНОВИВ:

Як на підтвердження обставин
поставки відповідачеві товару -
гофроящиків на загальну суму 452958,75 грн.
позивач посилається на договір № 00252
від 01.08.2012 р. та копії видаткових
накладних № ГФ- 0001083 від 18.09.2013 р., № ГФ-
0001085 від 19.09.2013 р., № ГФ- 0001141 від 03.10.2013 р.,
№ ГФ- 00010228 від 22.10.2013 р., № ГФ- 0001288 від
04.11.2013 р., № ГФ- 0001350 від 14.11.2013 р.

До матеріалів справи долучена копія
договору, на якій відсутній підпис
покупця - відповідача по справі
дочірнього підприємства "Голден Фудс".
У судовому засіданні 16 квітня 2014 року
оглянуто оригінал договору, на якому
також відсутній підпис сторони покупця
за договором (відповідача).

За приписами ст. 205 Цивільного кодексу
України правочин може вчинятися усно
або в письмовій формі. Сторони мають
право обирати форму правочину, якщо
інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 Цивільного
кодексу України правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо його зміст зафіксований в одному
або кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо він
підписаний його стороною (сторонами).
Правочин, який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

Аналогічні положення закріплено у ст.
ст. 173, 174, 175, 181 Господарського кодексу
України.

Так, згідно з ч.1 ст. 181 Господарського
кодексу України встановлено, що
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Оскільки договір №00252 від 01.08.2012р. не
містить підпису, скріпленого печаткою,
зі сторони покупця (відповідача), такий
договір відповідно до вищенаведених
нормативних приписів не вважається
укладеним.

При аналізі спірних правовідносин
сторін суд виходить з того, що
видаткові накладні, зазначені у
позовній заяві, підлягають оцінці як
первинні документи, які фіксують факт
здійснення господарських операцій та
факт виникнення договірних відносин
сторін, а відтак - і як підстава для
покладення на відповідача обов'язку по
проведенню розрахунків за отриманий
товар.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" (надалі Закон)
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення (ч. 1 ст. 9 цього ж Закону ).

Згідно пункту 2.5. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року N 8 вказує, що
первинний документ має бути підписаний
особисто, а підпис може бути скріплений
печаткою.

Додані до матеріалів справи належним
чином засвідчені копії спірних
видаткових накладних, а саме:

- видаткова накладна № ГФ- 0001083 від
18.09.2013 р., згідно з якою підтверджується
поставка позивачем та отримання
відповідачем гофроящиків на суму 26265,60
грн.;

- видаткова накладна № ГФ- 0001085 від
19.09.2013 р. - на суму 17868,71 грн. ;

- видаткова накладна № ГФ- 0001141 від
03.10.2013 р. - на суму 26949,60 грн.;

- видаткова накладна № ГФ- 00010228 від
22.10.2013 р.- на суму 27310,44 грн.;

- видаткова накладна № ГФ- 0001288 від
04.11.2013 р.- на суму 27633,60 грн.;

- видаткова накладна № ГФ- 0001350 від
14.11.2013 р.- на суму 5881,18 грн.

містять підписи представників
підприємства позивача та відповідача,
що скріплені печатками, в отже є
належними доказами, що підтверджують
факт виникнення договірних відносин
сторін по справі.

Спірні відносини сторін за правовою
природою відповідають договору
поставки та підпадають під
регламентацію норм ст. ст. 712 Цивільного
кодексу України, Параграфу 1 гл. 30
Господарського кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і оплатити за нього певну
грошову суму.

Нормами ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України, дія яких поширюється на
відносини з договору поставки,
встановлено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог
закону, а за відсутності конкретних
умов та вимог - відповідно до вимог, що
звичайно ставляться.

Таким чином, в силу вищенаведених
правових норм у відповідача після
прийняття товару виник обов'язок щодо
оплати позивачу вартості товару,
отриманого згідно з вищезазначеною
видатковою накладною.

Після прийняття товару за
вищевказаними видатковими накладеними
оплату відповідачем здійснено
частково, внаслідок чого за ним виникла
заборгованість в розмірі 121909,13 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає
вимоги позивача обґрунтованими
відповідно до положень чинного
законодавства, не спростованими
відповідачем в установленому порядку,
а отже такими, що підлягають
задоволенню повністю.

Таким чином позов підлягає
задоволенню повністю. Стягується сума
121909,13 грн. боргу.

За правилами ст.49 ГПК України суд
покладає на відповідача відшкодування
витрат позивача по оплаті судового
збору в розмірі 2438,20 грн.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 75, 82, 84, 85, 87
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з дочірнього підприємства
"Голден Фудс" (Закарпатська область,
Ужгородський район, с.Сторожниця, вул.
Заводська, 12, код 31972380) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю виробничо -
торгівельного підприємства "Гофротара
- Закарпаття" (Закарпатська область,
Мукачівський район, с.Павшино, вул.
А.Волошина,8, код 32513926) суму 121909,13грн.
(сто двадцять одна тисяча дев"ятсот
дев"ять грн. 13 коп.) заборгованості та
2438,20 грн. (дві тисячі чотириста
тридцять вісім грн. 20 коп.)
відшкодування витрат по оплаті
судового збору. Видати наказ.

Рішення може бути оскаржено в порядку,
передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Повний текст рішення складено 05.05.14

Суддя
І.В.Івашкович