Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "13" травня 2014 р.
Справа № 906/276/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Філімончук Г.М. -
довіреність від 05.03.14р.

від відповідача: Сичов Д.В. -
довіреність від 08.01.14р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства
"Лаб-Радор" (м. Новоград-Волинський,
Житомирська область)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Корал" Довбиський
фарфоровий завод" (смт. Довбиш
Баранівського району Житомирської
області)

про стягнення 218038,43 грн.

Позивач звернувся з позовом про
стягнення на свою користь з
відповідача 218038,43 грн. згідно договору
перевезення вантажів № 01/01-2013.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні борг в сумі 218038,43 грн. визнав.
Заявою від 24.04.14р. представник позивача
просив розстрочити виконання рішення
господарського суду по даній справі з
моменту його винесення рівними
частинами щомісячно, періодом
постановлення відповідного рішення
господарського суду по 24.10.14р., тобто на
6 місяців (а.с.104). Заявою від 13.05.14р.
просив розстрочити виконання рішення
господарського суду по даній справі на
6 місяців починаючи з червня 2014 року по
листопад 2014 року (а.с. 110-111).

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, проаналізувавши наявні у
справі докази у сукупності та давши їм
відповідну правову оцінку,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

03.01.12р. між Приватним підприємством
"Лаб-Радор" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Корал "Довбиський
фарфоровий завод" укладено договір
перевезення вантажів № 01/01-2013.

Відповідно до п. 1.1 договору, замовник
(відповідач) доручив виконавцю
(позивачу), а виконавець здійснити
послуги з організації та перевезення
вантажів залізничним транспортом, а
також надати інші послуги, пов'язані з
перевезенням, в порядку та на умовах,
передбачених даним договором.

Відповідно до п.4.1 договору, оплата
транспортних послуг проводиться
замовником (відповідачем) згідно
рахунка виконавця (позивача), акта про
виконання послуг, податкових
накладних, оригіналів
товарно-транспортних документів з
відмітками вантажовідправника,
вантажоодержувача, перевізника: за
першу половину місяця - 16-го числа
поточного місяця, за другу половину
місяця - 2-го числа звітного місяця.

На виконання договору позивачем
протягом лютого-листопада 2013 року
надано відповідачу послуги з
організації та перевезення вантажів
залізничним транспортом на загальну
суму 730214,60 грн., що підтверджується
актами надання послуг, податковими
накладними (а.с. 11-85), актом звірки.

Однак, за надані послуги відповідач
розрахувався частково, в результаті
чого виникла заборгованість перед
позивачем в розмірі 218038,43 грн.

07.02.14р. позивачем на адресу відповідача
було направлено вимогу № 21 від 03.01.14р.
(а.с. 86-87), яка вручена відповідачу
11.02.14р. (а.с.125), позивач просив
перерахувати суму боргу в розмірі 218038,43
грн. на поточний рахунок ПП "Лаб-Радор".
Дана вимога залишена без відповіді.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України, визначено,
що зобов'язанням є правовідношення , в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України
майново-господарськими визначаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Порушенням зобов'язання, згідно ст. 610
ЦК України, є його невиконання або
неналежне виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 174 ГК України господарські
зобов'язання виникають безпосередньо
із господарського договору або
безпосередньо із закону.

В силу ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Станом на день прийняття рішення у
справі заборгованість відповідача
перед позивачем становить 216038,43 грн.

Представник відповідача борг в сумі
218038,43 грн. визнав.

Враховуючи викладене, господарський
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, заявленими відповідно
до чинного законодавства і укладеного
договору та такими, що підлягають
задоволенню у повному обсязі - з
відповідача стягується на користь
позивача 218038,43 грн. боргу.

Судові витрати покладаються на
відповідача.

Що стосується клопотання представника
відповідача щодо розстрочки виконання
рішення суду, суд дійшов висновку, що
воно підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.6 ст. 83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення.

За приписами статті 121 Господарського
процесуального кодексу України має
право за заявою сторони у виняткових
випадках залежно від обставин справи
відстрочити, розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

З правового аналізу наведеної норми
вбачається, що відстрочка або
розстрочка виконання рішення
допускається у виняткових випадках і
залежно від обставин справи.

Відстрочка або розстрочка виконання
рішення означає зміну строків
виконання рішення, що суттєво зачіпає
інтереси стягувача, відділяючи реальне
виконання рішення на більш пізній
строк, ніж це визначено рішенням суду.
Розстрочка - це виконання рішення по
частинам у вказані господарським судом
строки.

Підставою для розстрочки виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом.

Проте, вирішуючи питання про
розстрочку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникнення спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи.

Розстрочка виконання рішення
надається лише в тих випадках, коли є
достатньо доказів того, що у сторін з
поважних причин немає можливості
виконати рішення у встановлений строк.
При цьому, господарський суд повинен
враховувати можливі негативні
наслідки як для стягувача так і для
боржника при виконанні рішення у
встановлений строк та не допускати їх
настання.

Судом приймаються до уваги ступінь
виконання відповідачем своїх
зобов'язань по договору - 70,14 % (512176,17грн.
= 730214,60 грн. - 218038,43), доводи відповідача
про неможливість виконання рішення
суду у зв'язку з тим, що негайне
виконання рішення суду може негативно
вплинути на фінансовий стан
відповідача. Також, судом приймається
до уваги бажання відповідача погасити
заборгованість, про що свідчить
клопотання про розстрочку та інші
докази додані до клопотання.

Враховуючи обґрунтованість доводів
підприємства, у зв'язку з тим, що це не
суперечить чинному законодавству
України, суд вважає можливим
задовольнити клопотання Товариства з
обмеженою відповідальністю "Корал
"Довбиський фарфоровий завод" про
надання йому розстрочки виконання
судового рішення.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розстрочити виконання рішення
суду на 6 місяців з моменту його
винесення до 13 листопада 2014 року з
щомісячними платежами відповідно до
графіку сплати заборгованості.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Корал "Довбиський
фарфоровий завод" (12724, Житомирська
область, Баранівський район, смт.
Довбиш, вул. Щорса, 1, код 30825081) на
користь Приватного підприємства
"Лаб-Радор" (11700, Житомирська область, м.
Новоград-Волинський, вул. вокзальна, 6,
код 35622563) - 218038,43 грн. боргу за договором
перевезення вантажів від 03.01.12р. та 4360,77
грн. судового збору.

3. Розстрочити виконання рішення суду
від 13.05.14р. у справі №906/276/14 на шість
місяців, сплачуючи борг у сумі 218038,43
грн. наступним чином:

- до 13 червня 2014р. - 36000,00 грн.;

- до 13 липня 2014р. - 36000,00 грн.;

- до 13 серпня 2014р. - 36000,00 грн.;

- до 13 вересня 2014р. - 36000,00 грн.;

- до 13 жовтня 2014р. - 36000,00 грн.;

- до 13 листопада 2014р. - 38038,43 грн.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 14.05.14

Суддя
Маріщенко Л.О.

Друк: Біленька Ю.П.

1 - у справу,

2,3 - сторонам (рек. з повід.).