ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року
Справа № 925/374/14

Господарський суд Черкаської
області в особі судді Шумка В.В., при
секретарі судового засідання Бульбі
Н.О., за участю представників:

позивача - Мушинської М.В. - за
довіреністю,

відповідача - особисто,

ОСОБА_2 - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи за позовом
Державного навчального закладу
"Іркліївський професійний аграрний
ліцей" до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

про стягнення 131 576, 00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про стягнення з
відповідача на користь позивача 131576, 00
грн., сплачених за договором на
закупівлю за державні кошти №1 від
16.08.2013.

Представник позивача позов підтримав з
викладених у заяві підстав та мотивів.

У відзиві на позов та у засіданні
суду відповідач, його представник
заперечили проти позову, мотивуючи це
тим, що умови договору про закупівлю, з
якого виник спір, відповідачем не
порушені.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доводи та пояснення
представників сторін суд вважає, що
позов задоволенню не підлягає з таких
підстав та мотивів.

Згідно з ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

16.08.2013р. сторони уклали договір №1
про закупівлю за державні кошти (у
подальшому тексті рішення «договір» у
відмінках).

Згідно з пунктами 1-3 цього договору
постачальник зобов'язується у 2013 році
поставити Замовнику товар, зазначені в
п. 1.2. Договору, а Замовник - приймати
такий товар і сплатити за нього грошову
суму згідно з розділом 3, 4 Договору.

Даний договір є основним
документом, що визначає права та
обов'язки сторін по постачанню товару,
їх обсяги та вартість.

Найменування товару - код 25.21.1 -
радіатори та котли центрального
опалення (котел водогрійний ЕВ - Т-0.7-115-70
або еквівалент - 1 од.).

Технічні характеристики, а також
умови постачання товару визначені в
технічній специфікації, яка додається
до цього договору, і є його невід'ємною
частиною.

Якість товару повинна відповідати
діючим на території України державним
стандартам.

Ціна цього Договору становить 131576
грн. (без ПДВ).

Ціна цього Договору може бути
зменшена за взаємною згодою Сторін.

На підставі цього договору
відповідач поставив, а позивач отримав
котел водонагрівний ЕВ-Т-0,7-115-70.

Це підтверджено копіями вказаного
договору, видаткової накладної №005 від
10.09.2013р., належно засвідченої сторонами,
технічної специфікації до договору,
сертифікату відповідності і додатку до
нього та не заперечується сторонами.

Позивач сплатив відповідачеві
договірну вартість товару (131576, 00 грн.).

Це підтверджено копією платіжного
доручення №1 від 10.09.2013р. та не
заперечується сторонами.

Згідно з позовною заявою вимоги
позивача про стягнення з відповідача
вартості отриманого за договором котла
ґрунтуються на висновках, викладених в
акті ревізії фінансово-господарської
діяльності Державного навчального
закладу «Іркліївський професійний
аграрний ліцей» за період з 01.01.2011 по
30.09.2013 №03-17/67, складеного 06.12.2013р.
посадовими особами Золотоніської
об'єднаної державної фінансової
інспекції.

Ознайомившись з вказаним актом, суд
встановив, що він не містить відомостей
про невідповідність товару (котла)
умовам договору, відомостей про
порушення вимог щодо якості товару,
неможливості його використання за
призначенням.

В акті (аркуш 24) зазначено, що
навчальним закладом (позивачем по
справі) проведено 3 процедури
закупівель, в тому числі котла
водогрійного на суму 132000, 00 грн. При
цьому ревізією організації та
здійснення державних закупівель
порушень не виявлено (аркуш 25 акту).

В аркуші 28 акту зазначено, що
проведеною інвентаризацією станом на
08.10.2013р. встановлено недостачу котла
водогрійного на суму 131576, 00 грн. з
матеріально відповідальної особи.

Однак з поданого тексту акту (аркуші
28, 29) вбачається, що вказаний котел в цей
час знаходився на гідравлічному
випробовуванні на заводі-вирбнику та
після закінчення випробовувань
поставлено позивачеві.

Суд зазначає, що вказані
обставини не є предметом розгляду
судом, оскільки договір не містить умов
про гідравлічне випробовування котла.
Воно здійснювалося за межами умов
договору.

Згідно з повідомленням
Монастирищенського машинобудівного
заводу від 25.04.2014р.№19-34 при
випробуванні котла згідно з договором
№ 253КО від 11.10.2013р. котел пройшов
гідравлічне випробування за заданими
параметрами по тиску та часу,
протікань в зварних з'єднаннях і в
основному металі, деформацій, тріщин
або брак, розриву не виявлено та
признаний придатним для роботи з
вказаними параметрами.

Котел на технічні випробування
передавався, випробування оплачені
відповідачем. Це зазначено в аркуші 28
акту.

Викладені в акті висновки про те,
що котел не був випущений в 2012 році
(аркуш 29 акту) не є підтвердженням
порушення відповідачем умов договору,
оскільки договір не містить таких
ідентифікуючих ознак товару як рік
його випуску.

У засіданні суду, яке відбулося
15.04.2014 р., представник Золотоніської
об'єднаної державної фінансової
інспекції дав суду пояснення про те, що
ревізія фінансово-господарської
діяльності позивача, в якій він брав
участь, не встановлювала технічних
параметрів котла, можливості його
експлуатації за призначенням.

За вищевикладених обставин суд
вважає, що позивачем не доведено факт
порушення відповідачем умов договору
№ 1 про закупівлю за державні кошти,
укладеного сторонами 16.08.2013р.

Акт ревізії
фінансово-господарської діяльності
позивача за № 03-17/67 від 06.12.2013 р. доказом
наявності таких порушень не являється.

Доказів виявлення чи наявності
істотних недоліків придбаного у
відповідача (котла водогрійного)
позивачем не подано.

За таких обставин суд вважає, що
підстави для задоволення позову
відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись
ст. ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 5 травня 2014
року.

Суддя
В.В.Шумко