ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2014 року
Справа № 904/434/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Чохи Л.В.
(доповідача),

суддів: Антоніка С.Г, Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання
Ревковій Г.О.

Зміна складу судової колегії відбулася
на підставі розпорядження секретаря
судової палати Кузнецової І.Л. від
25.04.2014 року.

Представники сторін у судове засідання
не з'явились, про час та місце судового
засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "СОЮЗ-ТЕРРА-3" на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 11.02.2014
року та додаткове рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 27.02.2014 року у справі № 904/434/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ІМПЕРІЯ-АГРО", м. Київ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "СОЮЗ-ТЕРРА-3", м.
Верхньодніпровськ

про стягнення 60 931,22 грн, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю "ІМПЕРІЯ-АГРО"
звернулось в господарський суд
Дніпропетровської області до
товариства з обмеженою
відповідальністю "СОЮЗ-ТЕРРА-3" з
позовом про стягнення боргу у сумі 2 974,20
грн, 36 % річних у сумі 40 973,93 грн, пені у
сумі 16 184,29 грн, 20 % штрафу у сумі 594,84 грн.
та інфляційних втрат у сумі 203,96 грн.
Позовні вимоги обґрунтовувались
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язань щодо оплати поставленої
продукції за договором поставки №
ДН-18/12 від 17.08.2012 року. (а.с. 3 - 7)

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 11.02.2014
року (суддя Золотарьова Я.С.) позов
задоволено у повному обсязі: стягнуто з
товариства з обмеженою
відповідальністю "СОЮЗ-ТЕРРА-3" на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "ІМПЕРІЯ-АГРО" борг у
сумі 2 974,20 грн, 36 % річних у сумі 40 973,93
грн, пеню у сумі 16 184,29 грн, інфляційні
втрати у сумі 203,96 грн. та витрати на
сплату судового збору у сумі 1 827,00 грн.
(а.с. 75-79)

Додатковим рішенням господарського
суду Дніпропетровської області від
27.02.2014 року стягнуто з товариства з
обмеженою відповідальністю
"СОЮЗ-ТЕРРА-3" на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
"ІМПЕРІЯ-АГРО" штраф у сумі 594,84 грн. (а.с.
83-84)

02.04.2014 року Дніпропетровським
апеляційним господарським судом
порушено провадження за апеляційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю "СОЮЗ-ТЕРРА-3", у якій
ставиться питання про скасування
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 11.02.2014
року та додаткового рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 27.02.2014 року та прийняття
нового рішення про задоволення
позовних вимог частково у сумі 2974,20 грн.
Для обґрунтування скарги зроблено
посилання на слідуючі доводи:

- відповідач визнає тільки борг у сумі
2974,20 грн;

- позивач не врегулював спірне питання
в досудовому порядку;

- до подання даного позову позивач не
пред'являв ніяких претензій по
стягненню штрафних санкцій;

- суд безпідставно не зменшив розмір
штрафних санкцій, незважаючи на те, що
їх розмір значно перевищує розмір
боргу. (а.с. 90-92)

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про час і місце слухання
справи, не використали наданого їм
законом права на участь їх
представників в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню на таких підставах.

17.08.2012 року між товариством з обмеженою
відповідальністю "ІМПЕРІЯ-АГРО"
(постачальник) та товариством з
обмеженою відповідальністю
"СОЮЗ-ТЕРРА-3" (покупець) було укладено
договір поставки № ДН-18/12 (а.с.14).

Пунктом 1.1 договору встановлено, що в
терміни, визначені договором,
постачальник зобов'язався передати у
власність покупця продукцію
виробничо-технічного призначення, а
покупець зобов'язався прийняти товар і
сплатити за нього грошову суму
(вартість, ціну), визначену договором.

Відповідно до пункту 2.1 договору за
даним договором постачається виключно
оригінальна продукція, виробництва
провідних компаній світу, асортимент,
кількість, ціна якої визначаються
додатками та/або накладними та/або
рахунками-фактури, що є невід'ємною
частиною цього договору.

Згідно з пунктом 2.2 договору ціна
продукції, що поставляється за цим
договором, вказується у додатках в
національній валюті та визначається в
залежності від виду товару (засоби
захисту рослин (ЗЗР), насіння. насіння
вітчизняного виробництва, міндобрива
та мікродобрива). Для товару (ЗЗР,
насіння та мікродобрива) сторони
встановлюють ціну та його вартість у
гривнях, а також визначають їх
еквівалент у доларах США.

Пунктом 2.3 договору встановлено, що
загальна сума договору визначається
сукупністю додатків та/або накладних
та/або рахунків-фактур, що зазначені в
пункті 2.1. договору, та які є невід'ємною
частиною цього договору. У випадку
розбіжностей даних у додатках щодо
кількості і ціни товару в порівнянні з
даними у відповідній видатковій
накладній, перевагу має видаткова
накладна. Видаткова накладна є
невід'ємною частиною договору та
підписується з боку покупця особою,
уповноваженою довіреністю на
отримання товарно-матеріальних
цінностей (товару).

Згідно з пунктом 3.1. договору порядок
розрахунків за поставлений товар
визначається в додатках до даного
договору.

Відповідно до пункту 7.1.1 договору крім
відповідальності, встановленої п. 7.1.
даного договору покупець, зокрема, за
несвоєчасну оплату продукції сплачує
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України під
суми боргу за кожний день прострочення,
а також, додатково штраф 20 % від суми
несплаченого боргу.

Пунктом 7.8 договору сторони домовились
про те, що стягнення штрафних санкцій
(пені, штрафу, процентів) за даним
договором відповідно до пункту 6 статті
232 Господарського кодексу України не
обмежується строком нарахування та
припиняється в день виконання стороною
зобов'язання, а строк позовної давності
щодо стягнення штрафних санкцій у
відповідності до статті 259 Цивільного
кодексу України продовжується до 3
(трьох) років.

Згідно з пунктом 7.5 договору в разі
невиконання покупцем зобов'язань щодо
оплати отриманого товару та
невиконання зобов'язань, передбачених
розділом 3 цього договору, покупець
відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України сплачує на користь
постачальника, крім суми
заборгованості, 36 % річних, якщо інший
розмір річних не встановлено
відповідним додатком до договору.

Сторонами був підписаний додаток № 1
від 17.08.2012 року, відповідно до пункту 2
якого, загальна сума товару за даним
договором, включаючи ПДВ, становить 107
347,00 грн. (а.с.18).

На виконання умов договору, позивач
поставив товар відповідачу, що
підтверджується видатковою накладною
№ 2035 від 17.09.2012 року на суму 107 347,00 грн.
(а.с.19).

Товариство з обмеженою
відповідальністю "СОЮЗ-ТЕРРА-3"
отримало товар на підставі довіреності
№ 352 від 17.09.2012 року (а.с.20).

Відповідно до пункту 3.1 додатку № 1 від
17.08.2012 року до договору покупець
оплачує постачальнику в порядку
попередньої оплати 20 % вартості товару,
що складає 21 469,40 грн, зазначеної в
пункті 2 цього додатку та рахунку(ах) -
фактурі(ах) шляхом її перерахування на
розрахунковий рахунок постачальника в
строк до 26.09.2012 року.

Пунктом 3.2 цього додатку визначено, що
залишок суми 80 % , що складає 85 877,60 грн,
оплачується покупцем до 31.11.2012 року.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "СОЮЗ-ТЕРРА-3" свій
обов'язок щодо оплати товару у
встановлені договором строки не
виконало.

09.12.2013 року сторони підписали акт
заліку взаємних однорідних вимог,
відповідно до якого сторони вирішили
провести взаємне погашення
заборгованості шляхом заліку
однорідних вимог у сумі 104 372,80 грн.
(а.с.22).

Таким чином, станом на 09.12.2013 року
заборгованість відповідача перед
позивачем зменшилась з 107 347,00 грн. до 2
974,20 грн, що підтверджується актом
звірки взаєморозрахунків за період з
січня 2012 року по грудень 2013 року, який
підписаний обома сторонами та
скріплений печатками підприємств
(а.с.71).

На момент розгляду судової справи
відповідачем суму заборгованості у
розмірі 2 974,20 грн. не оплачено.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 1 статті 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
яке боржник має передати кредиторові у
випадку порушення боржником
зобов'язання.

У зв'язку з тим, що відповідач
прострочив виконання грошового
зобов'язання, позивачем нараховано
пеню за період з 27.09.2012 року по 08.12.2013
року у сумі 16 184,29 грн.

Також, позивачем нараховано 36 % річних
за період з 27.09.2012 року по 13.01.2014 року у
сумі 40 973,93 грн, інфляційні втрати за
період з вересня 2012 року по січень 2014
року у сумі 203,96 грн. та штраф у сумі 594,84
грн.

Колегія суддів вважає неправильним
висновок суду першої інстанції в
частині відмови відповідачу у
зменшенні розміру пені, враховуючи
наступне.

Відповідно до частини 3 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право, зокрема, зменшувати
у виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до статті 233 Господарського
кодексу України, якщо належні до сплати
штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій; якщо
порушення зобов'язання не завдало
збитків іншим учасникам господарських
відносин, суд може з урахуванням
інтересів боржника зменшити розмір
належних до сплати штрафних санкцій.
Зазначені норми ставлять право суду на
зменшення неустойки в залежність від
співвідношення її розміру і збитків.

Частина 3 статті 551 Цивільного кодексу
України встановлює, що розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення. При цьому
відсутність чи невисокий розмір
збитків може бути підставою для
зменшення судом розміру неустойки, що
стягується з боржника.

При застосуванні частини 3 статті 551
Цивільного кодексу України та статті 233
Господарського кодексу України слід
мати на увазі, що поняття "значно" та
"надмірно" є оціночними і мають
конкретизуватися судом у кожному
конкретному випадку. При цьому слід
враховувати, що правила частини 3
статті 551 Цивільного кодексу України та
статті 233 Господарського кодексу
України направлені на запобігання
збагаченню кредитора за рахунок
боржника, недопущення
заінтересованості кредитора у
порушенні зобов'язання боржником (Лист
ВГСУ від 07.04.2008 №01-8/211), що не було
враховано судом першої інстанції.

Так, суд першої інстанції стягнув з
відповідача борг у сумі 2 974,20 грн, пеню у
сумі 16 184,29 грн. та інші нарахування у
сумі 41 772,73 грн. Таким чином,
нарахована пеня не відповідає
наслідкам порушення і підлягає
зменшенню на 90 %, тобто до суми 1 618,43 грн.

Таким чином, виходячи із загальних
засад, встановлених нормою статті 3
Цивільного кодексу України, зокрема,
справедливості, добросовісності та
розумності, колегія суддів вважає, що
рішення господарського суду першої
інстанції підлягає зміні в частині
стягнення розміру пені.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Дніпропетровський
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"СОЮЗ-ТЕРРА-3" частково задовольнити.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 11.02.2014
року у справі № 904/434/14 частково змінити,
зменшивши розмір стягнутої пені до 1618,43
грн. В іншій частині рішення залишити
без змін. Додаткове рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 27.02.2014 року залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 30.04.2014 року.

Головуючий
Л.В. Чоха

Судді:
С.Г. Антонік

Л.О. Чимбар