м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Господарський суд міста Києва в складі:
головуючого судді
За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «АЛБЕГО»
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Бриз Буд Сервіс»
про стягнення 131522,00 грн.
Представники сторін:
від позивача: Хаврошин М.С.,
довіреність № 20 від 05.04.2014р.;
від відповідача: Петросян А.В.,
довіреність б/н від 25.02.2014р.
обставини справи:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «АЛБЕГО» звернулось
до Господарського суду міста Києва з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Бриз Буд Сервіс»
про стягнення 131522,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
внаслідок неналежного виконання
відповідачем зобов'язань за Договором
на проведення робіт з технічного
обслуговування № 140912 від 14.09.2012р. щодо
виконання робіт з технічного
обслуговування системи вентиляції і
кондиціювання повітря в грудні 2012 року
- січні 2013 року, позивачем понесені
додаткові витрати на оплату ремонту
вказаної системи в розмірі 131522,00 грн.,
які згідно положень ст. 224
Господарського кодексу України, є
збитками і відповідно підлягають
відшкодуванню учасником господарських
відносин, який порушив господарське
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.10.2013р. порушено
Балац С.В.) та призначено її розгляд на
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 15.11.2013р. року, у
зв'язку з перебуванням судді Балаца С.В.
у відпустці, з метою дотримання
процесуальних строків, справу №
Ухвалою Господарського суду міста
прийнято до провадження суддею
Приваловим А.І. та призначено до
розгляду в судовому засіданні на
Присутній у судовому засіданні 15.11.2013р.
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги, з підстав
наведених у позовній заяві.
Представник відповідача заперечив
проти задоволення позовних вимог,
посилаючись на обставини, наведені у
відзиві, зокрема, зазначаючи про
відсутність його вини у виникненні
збитків. Так, відповідач посилається
на те, що причиною виникнення дефектів
у роботі системи вентиляції і
кондиціювання повітря є розміщення
обладнання з відхиленням від вимог
діючих будівельних норм і правил, що
веде до додаткових, непередбачених
проектною документацією, навантажень
при експлуатації обладнання системи
вентиляції та кондиціювання, і
відповідно підвищує ризик виходу його
з ладу. Отже, з метою доведення
правомірності заперечень відповідача,
останній просить задовольнити його
клопотання про призначення у справі
судової будівельно-технічної
Представник позивача щодо призначення
у справі судової будівельно-технічної
експертизи не заперечував.
Суд, розглянувши матеріали справи та
клопотання відповідача про
призначення у справі
будівельно-технічної експертизи,
дійшов висновку, що останнє підлягає
задоволенню, оскільки питання, яке
відповідач просить поставити на
вирішення судової експертизи, потребує
спеціальних знань, якими суд не
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.11.2013р. зупинено провадження
призначенням у справі судової
будівельно-технічної експертизи,
проведення якої доручено Київському
науково-дослідному інституту судових
03.04.2014р. до Господарського суду міста
Києва від Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз супровідним листом за №
експерта за результатами проведення
судової будівельно-технічної
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.04.2014р., на підставі ч. 3 ст. 79
ГПК України, поновлено провадження у
справі, у зв'язку з усуненням обставин,
що стали підставою для зупинення
провадження у справі, та призначено
справу до розгляду в судовому
засіданні на 17.04.2014р.
15.04.2014р. через загальний відділ
господарського суду сторонами на
виконання вимог ухвали від 04.04.2014р.
надано письмові пояснення по суті
спору з урахуванням висновку експерта.
Присутнім у судовому засіданні 17.04.2014р.
представником позивача підтримано
позовні вимоги, вважаючи їх
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню з підстав,
викладених у позові. Також, позивач у
своїх поясненнях зазначив, що висновок
експерта з достатньою повнотою та
ясністю надає обґрунтовану відповідь
на питання, винесене на вирішення
експертизи, і може бути прийнятим судом
в якості належного та допустимого
доказу по справі
Представник відповідача в своїх
поясненнях не заперечував проти
висновку експерта та вказав, що
висновок може бути прийнятий судом в
якості належного та допустимого доказу
у справі, при цьому зазначивши, що
роботи з технічного обслуговування
обладнання системи вентиляція та
кондиціювання позивача не були
проведені внаслідок недопуску
працівників відповідача до місця
встановлення обладнання в технічних
приміщеннях будинку № 9 по вул. Гришка в
м. Києві, що підтверджується
відповідними актами, тобто з
незалежних від відповідача причин, що,
на думку відповідача, виключає його
вину в непроведенні вказаних робіт, і
відповідно, у виникнення у позивача
збитків у розмірі 131522,00 грн., у зв'язку з
чим відповідач просить суд відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення прийнято
господарським судом за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем, у
Згідно ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, в
засіданні суду була оголошена вступна
та резолютивна частини рішення.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення учасників судового процесу,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, що мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Господарський
суд міста Києва, -
14.09.2012р. між позивачем (за договором -
замовник) та відповідачем (за
договором - виконавець) укладено
Договір на проведення робіт з
технічного обслуговування № 140912,
відповідно до п. 1.1. якого виконавець
взяв на себе зобов'язання виконати
роботи з технічного обслуговування
системи вентиляції і кондиціювання
Вказані роботи підлягали виконанню за
місцем встановлення обладнання в
будинку №9 по вул. Гришка в м. Києві.
Обладнання системи вентиляції і
кондиціювання, яке підлягало
технічному обслуговуванню,
встановлене у 2008-2009 р.р., відповідно до
проектно-технічної документації -
Проекту «Нежитлові приміщення
вбудовано-прибудовані в житловий
будинок по вул. Гришка № 9 у Дарницькому
районі м. Києва» (розробник - ПП «БРИЗ
БУД СЕРВІС»), як в належних позивачу
нежитлових приміщеннях, так і в
технічних приміщеннях вказаного вище
Під час розгляду справи сторони
взаємно засвідчили та підтвердили, що в
грудні 2012 року та в січні 2013 року роботи
з технічного обслуговування системи
вентиляції і кондиціювання повітря
згідно з умовами договору відповідачем
проведені не були, внаслідок у червні
2013 року виникли дефекти в роботі
вищевказаної системи.
Як встановлено судом, відповідач
відмовився від усунення виявлених
дефектів в роботі системи вентиляції і
кондиціювання позивача, мотивуючи це
тим, що розміщення обладнання
вищевказаної системи не відповідає
вимогам діючих будівельних норм і
правил для даного виду обладнання, що
унеможливлює проведення робіт з
технічного обслуговування окремих
складових вищевказаної системи. Крім
того, відповідач посилався на те, що
позивач не забезпечив можливості
доступу працівників відповідача до
вищевказаного обладнання.
У зв'язку з відмовою відповідача від
проведення робіт з усунення виявлених
дефектів в роботі системи вентиляції і
кондиціювання, позивач залучив до
проведення вказаних робіт іншу особу -
ТОВ «Інтермонтаж Київ», яка виконала
роботи з усунення дефектів в жовтні
2013р., що підтверджується актом №
ОУ-0000145 здачі-прийняття робіт (надання
послуг). Вартість вказаних робіт склала
131522,00 грн. з ПДВ. Позивач платіжним
дорученням №1158 від 07.10.2013р. перерахував
на рахунок ТОВ «Інтермонтаж Київ»
кошти в розмірі 131522,00 грн. за виконання
Таким чином, судом встановлено, що
внаслідок порушення відповідачем
господарського зобов'язання за
Договором на проведення робіт з
технічного обслуговування № 140912 від 14
вересня 2012 року, позивач поніс
додаткові витрати на усунення
дефектів системи вентиляції і
кондиціювання в розмірі 131522,00 грн. ( з
ПДВ), які на підставі ст.ст. 224, 225
Господарського кодексу України
просить відшкодувати за рахунок
відповідача як збитки.
Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, та
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського
кодексу України, майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов і вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Відповідно до положень ст. 610
Цивільного кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, відшкодування
Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу
України, збитками є: 1) втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); 2) доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).
Згідно ст. 224 Господарського кодексу
України, учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено. Під
збитками розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.
Відповідно до ст. 225 Господарського
кодексу України, до складу збитків, що
підлягають відшкодуванню особою, яка
допустила господарське
правопорушення, включаються: вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені особою, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
Підставою для покладення
відповідальності у вигляді
відшкодування збитків є склад
цивільного правопорушення, до якого
входять наступні елементи:
противоправна поведінка, наявність
збитків, причинний зв'язок між
противоправною поведінкою та
спричиненням збитків, вина.
Відсутність хоча б одного елемента
складу правопорушення виключає
настання відповідальності у вигляді
відшкодування збитків.
Згідно зі ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона за допомогою належних та
допустимих доказів повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Судовими доказами, за визначенням
ст.ст. 32, 36 Господарського
процесуального кодексу України, слід
вважати документи, які можуть
підтвердити або спростувати обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач стверджує, що позивачу
завдано збитків у розмірі 131 522,00 грн. не
з вини відповідача, а саме в зв'язку з
тим, що розміщення обладнання системи
вентиляції і обладнання позивача не
відповідає вимогам діючих будівельних
норм і правил для даного виду
обладнання, що унеможливлює проведення
робіт з технічного обслуговування
окремих складових вищевказаної
системи. Крім того, позивач не
забезпечив можливості доступу
працівників відповідача до
вищевказаного обладнання.
Проте, відповідно до Висновку експерта
за результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи від
вентиляції та кондиціювання приміщень
вбудовано-прибудованих в житловий
будинок по вул. Гришка, 9 у Дарницькому
районі міста Києва, що надані на
дослідження, в цілому відповідають
запроектованому рішенню та вимогам
проектної документації. Запроектовані
рішення розміщення обладнання та
реалізація систем вентиляції та
кондиціювання для
вбудовано-прибудованих приміщень в
житловий будинок по вул.. Гришка, 9 у
Дарницькому районі міста Києва станом
на час проведення обстеження
відповідають вимогам діючих ДБН та
правил.

З урахуванням вищевказаного висновку
судового експерта, суд дійшов до
висновку, що розміщення обладнання
системи вентиляції і обладнання
позивача відповідає вимогам діючих
будівельних норм і правил для даного
виду обладнання. Відтак, відповідач не
може бути звільнений від
відшкодування завданих позивачу
збитків у розмірі 131 522,00 грн. з підстав
невідповідності розміщення обладнання
системи вентиляції і обладнання
позивача вимогам діючих будівельних
норм і правил.

Одночасно, суд вважає обґрунтованими і
підтвердженими належними і
допустимими доказами доводи
відповідача про відсутність його вини
в завданні збитків позивачу з огляду на
наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
причиною невиконання відповідачем
господарського зобов'язання за
Договором на проведення робіт з
технічного обслуговування № 140912 від 14
вересня 2012 року є неможливість доступу
працівників відповідача до обладнання
системи вентиляції та кондиціювання
позивача. Як слідує зі змісту Акту від
26 грудня 2012р. та Акту від 10 січня 2013р.,
складених за участю представників
позивача, відповідача та ОСББ
«Еверест», відповідач двічі направляв
до місця встановлення обладнання в буд.
№ 9 по вул. Гришка в м. Києві своїх
працівників, проте роботи з технічного
обслуговування системи вентиляції і
кондиціювання проведені не були, в
зв'язку з недопуском працівників
відповідача керівництвом ОСББ
«Еверест» до технічних приміщень
вказаного будинку, де встановлено
обладнання.

Відповідно до статті 614 Цивільного
кодексу України, особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Крім того, факт не допуску
представників позивача та відповідача
до технічних приміщень будинку №9 по
вул. Гришка в м. Києві встановлений
рішенням Господарського суду міста
Києва від 28.02.2013р. у справі № 910/767/13 за
позовом ТОВ «АЛБЕГО» до ОСББ
«Еверест», яке у встановленому законом
порядку набуло законної сили.

Отже, виходячи з наявних у справі
доказів, суд вважає доведеною
відсутність вини відповідача у
виникненні у позивача збитків в
розмірі 131 522,00 грн.

Таким чином, оскільки відшкодування
збитків є заходом цивільно-правової
відповідальності та його застосування
можливе лише за наявності всіх
елементів правопорушення,
передбачених законом, а відповідачем
доведено відсутність його вини у
виникненні збитків, що є однієї з
обов'язкових складових для покладення
на сторону відповідальності у вигляді
відшкодування збитків, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Судові витрати, відповідно до ст. 49
ГПК України, підлягають віднесенню на
позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його прийняття, оформленого
відповідно до вимог ст. 84
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено: 22.04.2014р.

Суддя
А.І.
Привалов