ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"31" березня 2014 р.
Справа № 6/014-12/4

за позовом Комунального підприємства
виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації)
«Київреклама»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фора»

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача Департамент суспільних
комунікацій виконавчого органу
Київської міської ради

про стягнення боргу за договором на
право тимчасового користування місцем
для розміщення об'єкту зовнішньої
реклами №00014 від 29.08.2007р.

Головуючий суддя - Щоткін О.В.,

суддя Бацуца В.М.,

суддя Подоляк Ю.В.

за участю представників сторін:

позивач - Тарапон С.С. предст., дов.
№196-107/КР від 03.01.2013р.;

відповідач - Місіна Л.П.- предст., дов.№
7/13 від 17.12.2013р.;

третя особа - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство виконавчого
органу Київради (Київської міської
державної адміністрації)
«Київреклама» звернулося з позовом до
ТОВ «ФОРА» про стягнення 29 608 грн. 95 коп.,
з яких: 22 214 грн. 48 коп. - основний борг; 1641
грн. 27 коп. - втрат від інфляції; 722 грн. 05
коп. - 3% річних; 1698 грн. 96 коп. - пені та 3332
грн. 19 коп.

Позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги тим, що вказаний борг у
відповідача виник в наслідок порушення
останнім взятих зобов'язань за
договором на право тимчасового
користування місцем для розміщення
об'єкту зовнішньої реклами №00014 від
29.08.2007.

21.02.2012р. позивачем було подано заяву про
зменшення розміру позовних вимог, в
якій останній просив суд стягнути з
відповідача 29 515 грн. 18 коп.
заборгованості, з яких: 22 133 грн. 30 коп. -
основний борг; 1641 грн. 11 коп. - втрат від
інфляції; 722 грн. 01 коп. - 3% річних; 1698 грн.
75 коп. - пені та 3320 грн. 01 коп.

Рішенням господарського суду
Київської області від 06.03.2013 р. у справі
№ 6/014-12 (суддя Черногуз А.Ф.), залишеним
без змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від
29.07.2013р., позов задоволено частково,
стягнуто з ТОВ «Фора» на користь КП
«Київреклама» 22 133,30 грн. основного
боргу, 1 698,75 грн. пені, 3 320,01 грн. штрафу, 1
245,30 грн. втрат від інфляції та 722,01 грн. 3%
річних.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Київської області
від 06.03.2013р. та постановою Київського
апеляційного господарського суду від
29.07.2013 р. у справі № 6/014-12, ТОВ «Фора»
звернулося до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, у
якій просить суд скасувати вказані
судові акти повністю та постановити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Постановою Вищого господарського суду
України від 15.10.2013р. касаційну скаргу
було задоволено частково, рішення
господарського суду Київської області
від 06.03.2013р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
29.07.2013р. у справі №6/014-12 скасовано,
справу №6/014-12 направлено на новий
розгляд до господарського суду
Київської області в іншому складі суду.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 05.11.2013р. було прийнято
справу № 6/014-12 до свого провадження,
призначено до розгляду на 02.12.2013р. та
зобов'язано позивача, відповідача та
третіх осіб надати в наступне судове
засідання пояснення з урахуванням
вказівок, викладених в постанові
Вищого господарського суду України від
15.10.2013р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 02.12.2013р. розгляд справи було
відкладено на 19.12.2013р., у зв'язку з
заявленим клопотанням позивача про
відкладення.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 19.12.2013р. призначено
колегіальний розгляд справи та на
підставі ухвали суду від 23.12.2013р.
прийнято до провадження у складі
колегії суддів: головуючий суддя - О.В.
Щоткін, судді: Ю.В. Подоляк, В.М. Бацуца
та розгляд справи призначено на 20.01.2014р.

Ухвалами господарського суду
Київської області від 20.01.2014р., 17.02.2014р.,
24.02.2014р. розгляд справи відкладався.

Третя особа в судове засідання 31.03.2014р.
в черговий раз не з'явилась, про причини
неявки суд не повідомила, хоча про час
та місце наступного судового засідання
була повідомлена належним чином.

Враховуючи, що наявні у справі докази є
достатніми для її всебічного, повного і
об'єктивного розгляду, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності представника третьої
особи.

В судовому засіданні 31.03.2014 року на
підставі ст. 85 ГПК України було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення і доводи
представників позивача та відповідача,
дослідивши та оцінивши наявні докази в
їх сукупності, господарський суд,-

встановив:

29.08.2007 року між Головним управлінням з
питань реклами виконавчого органу
Київради (КМДА) (далі - Робочий орган), КП
«Київреклама» (далі - Підприємство) та
ТОВ «Фора» (далі - Розповсюджувач
зовнішньої реклами) було укладено
договір на право тимчасового
користування місцями для розміщення
рекламних засобів, що перебувають у
комунальній власності територіальної
громади міста Києва, його районів або
повноваження щодо розповсюдження
якими здійснюють органи місцевого
самоврядування міста Києва № 00014 (далі -
Договір).

За умовами Договору (п. 2.1) Робочий орган
надає Розповсюджувачу зовнішньої
реклами в тимчасове користування місця
для розміщення рекламних засобів на
підставі оформлених належним чином
дозволів на розміщення зовнішньої
реклами, а Розповсюджувач зовнішньої
реклами використовує надані місця
відповідно до Типових правил
розміщення реклами, Порядку розміщення
зовнішньої реклами в місті Києві та
здійснює оплату за їх користування.

Згідно з п. 2.2 Договору місця для
розміщення рекламних засобів
зазначаються в додаткових угодах до
цього Договору, які є його невід'ємною
частиною.

Відповідно до додаткових угод № 1 від
04.09.2009р. та № 2 від 14.09.2010р. до Договору
Робочий орган надає Розповсюджувачу
зовнішньої реклами право на тимчасове
користування місцями за адресами,
вказаними у даних додатках.

Як вбачається з Додаткової угоди №1 та
№2 до договору №00014 від 29.08.2007 та не
заперечується відповідачем,
останньому були надані дозволи на
розміщення рекламних засобів за
наступними адресами, розміром оплати
та строками дії: Дарницький р-н, вул.
Ревуцького,6 (строк дії з 29.08.07 - 10.05.12);
Дарницький р-н, вул. Тростянецька 4/2
(строк дії з 29.08.07 - 10.05.12); Дарницький р-н,
Харківське шосе, 172 (строк дії з 29.08.07 -
10.05.12); Деснянський р-н, вул. академіка
Курчатова, 5 (№2) (строк дії з 29.08.07 - 31.12.10);
Деснянський р-н, вул. Марини Цвєтаєвої,
18/78 (строк дії з 29.08.07 - 30.04.11);
Дніпровський р-н, просп. Юрія Гагаріна,
2/35 (строк дії з 29.08.07 - 31.12.10);
Дніпровський р-н, вул. Петра Запорожця,
21 (29.08.07 - 01.05.10); Дніпровський р-н, вул.
Миропільська, 19 (строк дії з 29.08.07 - 31.12.10);
Дніпровський р-н, бульв. Перова, 32 (строк
дії з 29.08.07 - 15.04.10); Дніпровський р-н,
бульв. Перова, 14 (строк дії з 29.08.07 - 30.04.11);
Оболонський р-н, вул. Вишгородська, 46
(строк дії з 29.08.07 - 10.05.12); Оболонський
р-н, вул. Вишгородська, 22 (строк дії з
29.08.07 - 10.05.12); Оболонський р-н, вул. Лайоша
Гавро, 20 (строк дії з 29.08.07 - 30.04.10);
Оболонський р-н, вул. маршала Тимошенка,
19 (строк дії з 29.08.07 - 01.05.10);
Святошинський р-н, бульв. Академіка
Вернадського, 16 (строк дії з 29.08.07 - 30.04.10);
Шевченківський р-н, вул. Саратівська, 6А
(строк дії з 29.08.07 - 30.04.11); Шевченківський
р-н, вул. Шолуденка, 16 (строк дії з 29.08.07 -
30.04.11); Голосіївський р-н, вул. академіка
Заболотного, 48-а (строк дії з 27.04.10 -
27.04.15).

Згідно з п. 4.1 Договору, розмір плати за
право тимчасового користування
місцями для розміщення рекламних
засобів встановлюється виконавчим
органом Київської міської ради та
складається з базової плати, що включає
в себе базові тарифи, перемножені на
коефіцієнт диференціації в залежності
від зони розміщення рекламного засобу,
та коригуючих коефіцієнтів. Базова
плата вказується в Додаткових угодах
до цього Договору.

Відповідно до п. 4.3 Договору, розрахунки
за цим Договором здійснюються
Розповсюджувачем зовнішньої реклами
щомісячно не пізніше 25-го числа
поточного місяця на поточний рахунок
Підприємства.

Пунктом 4.5 Договору встановлено, що
плата сплачується Розповсюджувачем
зовнішньої реклами окремо по кожному
рахунку-фактурі. Неотримання останнім
рахунків-фактур в строки, визначені цим
Договором, не звільняє Розповсюджувача
зовнішньої реклами від внесення ним
плати за Договором та не є перешкодою
для нарахування Підприємством
штрафних санкцій.

Розповсюджувач зовнішньої реклами
зобов'язаний щомісячно, не пізніше 15-го
числа поточного місяця, отримувати у
Підприємстві рахунки на оплату права
за тимчасове користування місцями для
розміщення рекламних засобів, а у
випадку, передбаченому п. 4.4 Договору -
протягом трьох днів з моменту
прийняття рішення про встановлення чи
продовження пріоритету (п. 3.6.15
Договору).

В обґрунтування позовних вимог позивач
стверджує, що відповідач в порушення
умов договору не здійснив оплату за
розміщення рекламних засобів в період
з 01.08.2010 по 01.12.2011, які знаходились за
наступними адресами: Дарницький р-н,
вул. Ревуцького,6; Дарницький р-н, вул.
Тростянецька 4/2; Дарницький р-н,
Харківське шосе, 172; Деснянський р-н,
вул. академіка Курчатова, 5 (№2);
Деснянський р-н, вул. Марини Цвєтаєвої,
18/78; Дніпровський р-н, просп. Юрія
Гагаріна, 2/35; Дніпровський р-н, вул.
Миропільська, 19; Дніпровський р-н,
бульв. Перова, 14; Оболонський р-н, вул.
Вишгородська, 46; Оболонський р-н, вул.
Вишгородська, 22; Шевченківський р-н,
вул. Саратівська, 6А; Шевченківський р-н,
вул. Шолуденка, 16; Голосіївський р-н,
вул. академіка Заболотного, 48-а.

Направляючи справу на новий розгляд,
суд касаційної інстанції зазначив, що
господарському суду необхідно,
звернути увагу на висновок
судової-економічної експертизи №
3769/12-44 від 31.01.2013р., надати правову
оцінку листу № 376 від 28.07.2010р.,
надісланого відповідачем на адресу ГУ
з питань реклами виконавчого органу
Київради, з клопотанням про анулювання
дозволів на розміщення зовнішньої
реклами на об'єкті та з'ясувати
наявність у позивача права отримувати
кошти за користування об'єктів для
розміщення зовнішньої реклами.

Частиною 1 статті 11112 Господарського
процесуального кодексу України,
передбачено, що вказівки, які містяться
у постанові касаційної інстанції, є
обов'язковими для суду першої
інстанції під час нового розгляду
справи.

Суд, розглянувши докази наявні в
матеріалах справи, а також враховуючи
вказівки викладені в постанові Вищого
господарського суду України від
15.10.2013р., встановив наступне:

Відповідно до абзацу сьомого пункту 1.3.
Порядку, КП «Київреклама» - комунальне
підприємство виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
підпорядковане Головному управлінню з
питань реклами та уповноважене
виконавчим органом Київської міської
ради (Київською міською державною
адміністрацією) виконувати функції з
укладення договорів, нарахування та
отримання плати за право тимчасового
користування місцями (для розміщення
РЗ), які перебувають у комунальній
власності територіальної громади
міста Києва, його районів або
повноваження щодо розпорядження якими
здійснюють органи місцевого
самоврядування м. Києва (далі -
комунальна власність територіальної
громади міста Києва), здійснювати
контроль за надходженням плати за
договорами, організовувати або
здійснювати власними силами та
засобами демонтаж самовільно
встановлених рекламних засобів,
надавати платні послуги та виконувати
інші повноваження, передбачені цим
Порядком та Статутом підприємства.

Відповідно до наявних у матеріалах
справи договорів купівлі-продажу,
оренди, паспортів інформаційної
вивіски тощо вбачається, що всі
магазини відповідача розташовані в
нежилих будівлях (приміщеннях), які є
приватною власністю, отже вони не
відносяться до комунальної власності
територіальної громади м. Києва.

Повноваження КМДА, Управління з питань
реклами та відповідача розпоряджатись
зазначеними нежилими будівлями
(приміщеннями), можуть виникати в силу
прямого припису закону (делеговані
повноваження, наприклад стосовно
державного майна) або такі
повноваження передані відповідно до
укладених правочинів. Позивач не
зазначив такого нормативного
документу та не надав суду доказів
існування правочинів щодо передання
повноважень, а відповідач в свою чергу
не укладав подібних договорів.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов
до висновку, що у відповідача відсутні
повноваження щодо отримання плати за
користування місцями для розміщення
рекламних засобів.

Відповідно до положень ЗУ № 996-ХІУ,
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затверджених
Наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р.№ 88, та інших нормативних
актів, прийнятих на його виконання,
документами первинного
бухгалтерського обліку, з наявністю
яких встановлюється заборгованість є
договір та акти прийняття - передачі
наданих послуг .

Відповідно частини 8 статті 193
Господарського кодексу України,
управнена сторона, приймаючи виконання
господарського зобов'язання, на вимогу
зобов'язаної сторони повинна видати
письмове посвідчення виконання
зобов'язання повністю або його частини.

Не складання актів приймання-передачі
наданих послуг позивачем і не наданих
їх для розгляду та підписання
відповідачу, підтверджує факт
відсутності здійснення господарської
операції щодо надання послуг та факт
відсутності заборгованості.

Зазначене підтверджується висновком №
3769/12-44 судово - економічної експертизи,
складеним 31.01.2013 р. Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз, відповідно до якого
встановлено неможливість надання
відповіді на поставлені судом питання,
зокрема з підстав відсутності в
матеріалах справи та неподання
позивачем актів приймання-передачі
наданих послуг, доказів надання їх
відповідачу, доказів надання рахунків
для оплати.

Щодо надсилання відповідачем на адресу
позивача листа № 376 від 28.07.2010р. про
анулювання дозволів на розміщення
зовнішньої реклами на об'єктах, суд
зазначає, що на об'єкти, за користування
якими позивач просить стягнути
заборгованість, є паспорти на
інформаційну вивіску №№ 02492-І-10 зі
строком його дії з 13.10.10 по 13.10.12р., 02499-І-10
зі строком дії з 13.10.10р. по 13.10.12р., 01189-І-09
зі строком дії з 25.11.10р. по 25.11.12р., 02497-І-10
зі строком дії 23.09.10р. по 23.09.12р., 02498-І-10
зі строком його дії з 27.09.10 по 27.09.12р.,
02500-І-10 зі строком його дії з 05.11.10р. по
05.11.12р., 02496-І-10 зі строком дії з 23.09.10р. по
23.09.12р., 02484-І-10 зі строком дії з 30.09.10р. по
30.09.12р., 02483-І-10 зі строком дії з 13.10.10р. по
13.10.12р., 02481-І-10 зі строком дії з 30.09.10р. по
30.09.12р., 02477-І-10 зі строком дії з 30.09.10р. по
30.09.12р., 02493-І-10 зі строком дії з 23.09.10р. по
23.09.12р., які приєднані до матеріалів
справи та свідчать про відсутність
зовнішньої реклами на об'єктах.

Станом на 02.08.10р. на фасадах будівель
було розміщено інформаційні вивіски,
що підтверджується актами
приймання-передачі виконаних робіт від
05.08.10р., складеними між позивачем та
відповідачем у тому, що послуги,
передбачені до виконання умовами
договору № 507 від 20.08.08р. - розробка
паспортів на інформаційні вивіски за
адресами м. Київ, вул. Марини Цвєтаєвої,
18/78, вул. Саратівська, 6, вул. Шолуденка,
16, вул. Курчатова, 5, вул.Вишгородська, 22,
вул. Ревуцького, 6, Харківське шоссе, 172,
вул. Тростянецька, 4/2, вул. Вишгородська,
46, вул. Миропільська, 19, пр. Гагаріна, 2/35
тощо Виконавцем (Позивач) виконані та
надані Замовнику (відповідач) в повному
об'ємі.

Відповідно до частини 6 статті 9 Закону
України «Про рекламу», вивіска чи
табличка з інформацією про
зареєстроване найменування особи,
знаки для товарів і послуг, що належать
цій особі, вид її діяльності (якщо це не
випливає із зареєстрованого
найменування особи), час роботи, що
розміщена на внутрішній поверхні
власного чи наданого у користування
особі приміщення, на зовнішній
поверхні будинку чи споруди не вище
першого поверху або на поверсі, де
знаходиться власне чи надане у
користування особі приміщення, біля
входу в таке приміщення, не вважається
рекламою.

Отже, під вивіскою розуміється елемент
оформлення фасаду, що містить
інформацію про зареєстроване
найменування особи, включаючи герби,
емблеми, знаки для товарів та послуг.

На підставі ліцензійного договору 01/04/08
від 01.04.2008р. на фасаді будівель було
розміщено знаки для товарів та послуг
«ФОРА» та «ФОРА гастроном» (свідоцтво
на знак для товарів та послуг №№ 58756,
45396).

Фактично з моменту отримання паспорту
на інформаційну вивіску позивач не
надавав послуги, а відповідач не
здійснював розміщення зовнішньої
реклами, зі згоди позивача та третьої
особи було розміщено інформаційну
вивіску, яка не є рекламою.

Згідно частини 1 Статті 202 Цивільного
кодексу України, правочином є дія
особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторонни (абзац 1 частини 1
статті 214 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 907
Цивільного кодексу України, договір
про надання послуг може бути
розірваний, у тому числі шляхом
односторонньої відмови від договору, в
порядку та на підставах, встановлених
цим Кодексом, іншим законом або за
домовленістю сторін.

Відповідно до п.6.4 Положення про
Головне управління з питань реклами
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), затвердженого
розпорядженням КМДА від 26.11.08р. за № 1657,
до повноважень Головного управління
віднесено підготовку проектів
розпоряджень органу Київської міської
ради (КМДА) про надання дозволу на
розміщення рекламних засобів , відмові
в його наданні або скасуванні дії
дозволу.

В зв'язку з цим, 28.07.2010р. відповідач
направив лист Головному управлінню з
питань реклами виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації) - Третя особа та сторона,
що підписала Договір №0014, щодо
анулювання дозволів на розміщення
зовнішньої реклами на об'єктах з
моменту оформлення паспорту
інформаційної вивіски.

Відповідно до статті 614 Цивільного
кодексу України, особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту. (частина 1
статті 654 Цивільного кодексу України).

Підпунктом 3.1.4.6. пункту 3.1.4 Договору №
00014 передбачено право Головного
управління з питань реклами
виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації)
відмовитись від цього Договору в
односторонньому порядку, передбачених
Договором або чинним законодавством, а
підпунктом 3.3.3.6. пункту 3.3.3. -
передбачено право Позивача
відмовитись від цього Договору в
односторонньому порядку в інших
випадках, передбачених Договором та
чинним законодавством. Підпунктом 8.3.9.
пункту 8.3. Договору № 00014 передбачено
дострокове припинення цього Договору
за ініціативою Головного управління в
інших випадках, передбачених Договором
або чинним законодавством.

З огляду на це, колегія суддів прийшла
до висновку, що подання відповідачем
клопотання № 376 від 28.07.10р. (вх. 02.08.10р.)
Головному управлінню з питань реклами
виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації) щодо
анулювання дозволів на розміщення
зовнішньої реклами на об'єктах з
моменту оформлення паспорту
інформаційної вивіски та затвердження
зазначених паспортів інформаційної
вивіски цим органом - це дії Головного
управління, направлені на односторонню
відмову від договору № 00014 в частині
зазначених об'єктів.

Відповідачем в процесі судового
розгляду було сплачено 1 877,96 грн. за
місце для розміщення ОЗР № 25973 за 07.2010р.,
що підтверджується наданим
відповідачем платіжним дорученням №
2173504 від 06.12.2013р. та не заперечується
позивачем.

Як зазначено в п. 4.4 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», господарський суд
припиняє провадження у справі у зв'язку
з відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК можливе
в разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив існування в процесі розгляду
справи. Якщо ж він був відсутній і до
порушення провадження у справі, то
зазначена обставина тягне за собою
відмову в позові, а не припинення
провадження у справі.

Враховуючи те, що заборгованість в
розмірі 1 877,96 грн. відповідачем була
погашена після порушення провадження,
суд припиняє провадження у справі в
частині 1 877,96 грн. на підставі п. 11 ч. 1 ст.
80 ГПК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що частині стягнення 1 877,96 грн. боргу за
договором на право тимчасового
користування місцем для розміщення
об'єкту зовнішньої реклами №00014 від
29.08.2007р., слід припинити провадження, в
іншій частині позовних вимог слід
відмовити.

На підставі вимог статей 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, судові витрати покладаються
на обидві сторони.

Відповідно до ч. 2 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, якщо спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору.

Зазначена норма виступає
процесуальною санкцією, яка
застосовується господарським судом
незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною. Передбачені нею наслідки
можуть наставати в разі неправомірної
бездіяльності винної особи, яка не
вжила заходів до поновлення порушених
нею прав і законних інтересів іншої
особи (зокрема, ухилялася від
задоволення її заснованих на законі
вимог), що змусило останню звернутися
за судовим захистом. Зазначеної
правової позиції дотримується і Вищий
господарський суд України в пункті 4.7
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України».

Враховуючи вищевикладене та те, що за
місце для розміщення ОЗР № 25973-10 за
07.2010р. відповідач сплатив вже після
звернення позивача з позовом до суду,
суд прийшов до висновку, що з
відповідача на користь позивача
підлягає до стягнення судовий збір,
виходячи із розміру заборгованості,
яка становить 1877,96 грн. та була погашена
відповідачем після подання позивачем
позовної заяви до господарського суду
Київської області.

Що стосується частини позову, в
задоволенні якої було відмовлено - суд
зазначає, що ця частина судового збору
покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

вирішив:

1. Припинити провадження у справі в
частині позовних вимог в розмірі 1877,96
грн., в іншій частині позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фора» (08132, Київська
область, м. Вишневе, вул. Промислова,5,
) на користь
Комунального підприємства виконавчого
органу Київради (Київської міської
державної адміністрації)
«Київреклама» (01030, м. Київ, вул. М.
Коцюбинського, 12-а, ) - 102
(сто дві) грн. 08 коп. судового збору.

Дата підписання повного тексту
рішення: 28.04.2014 року

Головуючий суддя

О.В. Щоткін

Суддя
В.М. Бацуца

Суддя
Ю.В. Подоляк