ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.05.14р. Справа № 904/2245/14 За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сервісопторг", м.
Дніпропетровськ

до

відповідача-1: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Позитив-21", м.
Дніпропетровськ

відповідача-2: Дочірнього підприємства
"Такі Справи", м. Київ

про стягнення заборгованості за
опротестованим переказним векселем
серії АА № 0100928 у сумі 48 851,71 грн.

Суддя Крижний О.М.

Представники:

від позивача: Вересова О.В., довіреність
від 01.02.2013р., представник

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сервісопторг"
звернулося до господарського суду з
позовом, у якому просить:

- стягнути солідарно з Дочірнього
підприємства "Такі Справи" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Позитив-21" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сервісопторг"
заборгованість у розмірі 5 000,00 грн.;

- стягнути з Дочірнього підприємства
"Такі Справи" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Сервісопторг" заборгованості у
розмірі 43 851,71 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем-2 зобов'язань з
повної оплати акцептованого
відповідачем-2 переказного векселя
серії АА № 0100928 у сумі 66 080,71 грн., за яким
неоплаченою є сума у розмірі 47 080,71 грн.,
наявністю заборгованості у
відповідача-1 за опротестованим
переказним векселем серії АА № 0100928 на
основі укладеного між позивачем та
відповідачем-1 договору поруки від
04.12.2013 року.

Відповідач-1 та відповідач-2 у судові
засідання, призначені для розгляду
справи, не з'являлися, про день, час,
місце розгляду справи повідомлялися
належним чином, відповідно до ст. 64
Господарського процесуального кодексу
України.

13.05.2014 року до господарського суду
повернулося рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення, яке відповідач-1 одержав
08.05.2014 року, про що свідчить підпис
працівника Товариства з обмеженою
відповідальністю "Позитив-21" на даному
повідомленні.

Відповідач-2, згідно даних сайту
Укрпошти, отримав відправлення за
номером 259 (відповідно до реєстру
на відправку рекомендованої пошти з
повідомленням по Україні) особисто
13.05.2014 року

Розгляд справи відкладався з 23.04.2014
року на 15.05.2014 року.

Ухвалою господарського суду від 23.04.2014
року строк розгляду спору продовжено
на 15 днів.

Відзивів на позовну заяву відповідач-1
та відповідач-2 не надали, тому справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами згідно ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні 15.05.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи представника
позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Сервісопторг"
(постачальник) та Дочірнім
підприємством "Такі Справи" (покупець)
був укладений договір № 81359-13 (далі
Договір), відповідно до п. 1.1. якого
постачальник зобов'язується
поставляти, а покупець - приймати та
оплачувати: паперова продукція в
асортименті, пойменована у подальшому
"товар", за умовами, наведеними у
Договорі та узгодженими сторонами.

Ціна та вартість товару, згідно п. 3.1.
Договору узгоджується сторонами в
порядку, визначеному у Договорі.

Умови оплати передбачені п. 3.2.
Договору: оплата виконується шляхом
перерахування покупцем на
розрахунковий рахунок постачальника
100% суми, зазначеної в рахунках та/або
накладних до Договору в термін згідно
виставлених рахунків. Оплата товару
може бути здійснена повністю або
частково векселем та/або поручителем.

Згідно п. 4.1. Договору товар
постачається шляхом самовивезення
товару транспортом покупця (умова FCA
правил "Інкотермс-2010"). За домовленістю
сторін можлива доставка товару в пункт
призначення вказаний покупцем (умова CPT
правил "Інкотермс-2010"). У разі
передплати граничний термін
постачання складає сім днів з моменту
оплати.

Відповідно до п.п. 4.2.,4.3 та п. 4.4. Договору
моментом постачання вважається
передача товару на користь покупця
згідно з п. 4.1. Договору. Передача
підтверджується підписом представника
покупця.

Право власності на товар переходить в
момент постачання товару.

Приймання товару покупцем проводиться
за кількістю - згідно з
товаросупроводжувальними документами,
за якістю - згідно сертифікату якості
виробника товарів.

На виконання умов Договору позивач
поставив відповідачу-2 товар у сумі 66
080,71 грн., в підтвердження чого надав до
суду копію накладну № 81359-13 від28.08.2013
року.

Відповідно до вищенаведених умов
оплати, які передбачені п. 3.2. Договору,
оплата товару може бути здійснена
повністю або частково векселем та/або
поручителем.

03.12.2013 року позивач передав
відповідачу-2 переказний вексель серії
АА № 0100928 у сумі 66 080,71 грн. на оплату
товару за договором поставки № 81359-13,
який акцептований на користь позивача
відповідачем-2.

Відносини, пов'язані з обігом векселів
в Україні, регулюються, зокрема,
Конвенцією, якою запроваджено
Уніфікований закон про переказні
векселі та прості векселі (з
урахуванням застережень, передбачених
у додатку II до неї), Конвенцією про
врегулювання деяких колізій законів
про переказні векселі та прості
векселі, Законами України "Про обіг
векселів в Україні" (ст. 2 якого містить
застереження стосовно дії окремих
положень Уніфікованого закону на
території України), "Про приєднання
України до Женевської конвенції 1930
року, якою запроваджено Уніфікований
закон про переказні векселі та прості
векселі", "Про приєднання України до
Женевської конвенції 1930 року про
врегулювання деяких колізій законів
про переказні векселі та прості
векселі".

Разом з тим, вексельні правочини (у тому
числі щодо видачі, акцептування (в тому
числі в порядку посередництва),
індосування, авалювання та оплати
векселя) регулюються не тільки нормами
спеціального вексельного
законодавства, а й загальними нормами
цивільного законодавства про угоди та
зобов'язання (статті 202-211, 215-236, 509-609
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України
"Про цінні папери та фондовий ринок"
векселем є цінний папір, який
посвідчує безумовне грошове
зобов'язання векселедавця або його
наказ третій особі сплатити після
настання строку платежу визначену
суму власнику векселя
(векселедержателю).

Аналогічне визначення векселя
міститься у пункті 1.2 Положення про
порядок здійснення банками операцій з
векселями в національній валюті на
території України, затвердженого
постановою Правління Національного
банку України від 16.12.2002р. №508, згідно з
яким вексель є цінним папером, який
засвідчує безумовне грошове
зобов'язання векселедавця сплатити у
визначений строк визначену суму грошей
власнику векселя (векселедержателю).

Вексель, за яким виникла
заборгованість, відповідає всім
вимогам вексельного законодавства, він
є цінним папером і має вексельну силу.

Згідно з ст. 75 Уніфікованого закону про
переказні векселі та прості векселі
переказний вексель містить: назву
"переказний вексель", яка включена в
текст документа і висловлена тією
мовою, якою цей документ складений;
безумовне зобов'язання сплатити
визначену суму грошей; зазначення
строку платежу; зазначення місця, в
якому повинен бути здійснений платіж;
найменування особи, якій або наказу
якої повинен бути здійснений платіж;
зазначення дати і місця видачі
простого векселя; підпис особи, яка
видає документ (векселедавець).

Документ, у якому відсутній будь-який з
реквізитів, зазначених у попередній
статті, не має сили переказного
векселя, за винятком випадків,
зазначених нижче у цій статті.
Переказний вексель, строк платежу в
якому не зазначено, вважається таким,
що підлягає оплаті за пред'явленням.
При відсутності особливого зазначення,
місце, де видано документ, вважається
місцем платежу і, разом з тим, місцем
проживання векселедавця. Переказний
вексель, в якому не вказано місце його
видачі, вважається виданим у місці,
зазначеному поруч з найменуванням
векселедавця (ст. 76 Уніфікованого
закону).

Переказний вексель може до настання
строку платежу бути пред'явлений
держателем або особою, в якої вексель
знаходиться, для акцепту трасату за
місцем його знаходження.

Відповідно до ст.ст 21.22 Уніфікованого
закону про переказні векселі та прості
векселі у будь-якому переказному
векселі трасант може обумовити, з
визначенням або без визначення строку
для пред'явлення, що переказний вексель
повинен бути пред'явлений для акцепту.

Трасант може заборонити пред'явлення
для акцепту, якщо тільки не йдеться про
переказний вексель, який підлягає
оплаті у третьої особи за її адресою,
або за адресою іншою, ніж адреса
трасата, або про вексель, який підлягає
оплаті у визначений строк після
пред'явлення.

Він може також обумовити, що
пред'явлення для акцепту не буде
здійснене раніше визначеної дати.

Якщо тільки вексель не оголошений
трасантом як такий, що не підлягає
акцепту, кожний індосант може
обумовити, з визначенням або без
визначення строку для пред'явлення, що
вексель повинен бути пред'явлений для
акцепту.

Відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України
"Про обіг векселів в Україні" умова щодо
проведення розрахунків із
застосуванням векселів обов'язково
відображається у відповідному
договорі, який укладається в письмовій
формі. У разі видачі (передачі) векселя
відповідно до договору припиняються
грошові зобов'язання щодо платежу за
цим договором та виникають грошові
зобов'язання щодо платежу за векселем.

За умовами ч. 2 ст. 3 Уніфікованого
закону про переказні векселі та прості
векселі переказний вексель може бути
виданий на самого трасанта.

Як вбачається з матеріалів справи
03.12.2013 року між позивачем та
відповідачем-2 був підписаний Акт про
здійснення вексельного платежу в якому
зазначено, що відповідач-2 шляхом
здійснення платежу здійснив
вексельний платіж та передав, а позивач
прийняв переказний вексель в оплату у
сумі 66 080,71 грн.

Акт підписаний уповноваженими особами
позивача та відповідача-2.

04.12.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Позитив-21"
(поручитель) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Сервісопторг"
(кредитор) був укладений договір
поруки, відповідно до п. 1 якого,
предметом договору є надання поруки
поручителем перед кредитором за
часткове виконання боржником
зобов'язання з оплати переказного
векселя серії АА № 0100928 у сумі 66 080,71
грн. зі строком платежу "за
пред'явленням не раніше 01.01.2014 року",
акцептований боржником на користь
кредитора 03.12.2013 року.

Згідно п.п.3,4 наведеного договору
відповідальність поручителя настає у
випадку невиконання (неналежного
виконання) боржником зобов'язання
оплати векселя, у разі вчинення на
ньому протесту в неоплаті проти
акцептанта у встановленому
законодавством порядку. Розмір
відповідальності поручителя перед
кредитором за договором обмежується
сумою у розмірі 3 000,00 грн.

Пунктом 5 договору поруки передбачено,
що у випадку невиконання боржником
зобов'язання оплати векселя,
відповідно до п. 3 даного договору,
кредитор повідомляє про це шляхом
направлення письмової вимоги.

За умовами п. 6 цього ж договору
поручитель зобов'язаний сплатити
зазначену у вимозі кредитора суму за
вказаними реквізитами протягом трьох
днів з моменту отримання письмової
вимоги за п. 5 договору.

Відповідно до ст. 34 Уніфікованого
закону переказний вексель строком за
пред'явленням підлягає оплаті при
його пред'явленні. Він повинен бути
пред'явлений для платежу протягом
одного року від дати його складання.
Трасант може скоротити цей строк або
обумовити більш тривалий строк. Ці
строки можуть бути скорочені
індосантами. Трасант може встановити,
що переказний вексель зі строком
платежу за пред'явленням не може бути
пред'явленим для платежу раніше
визначеної дати. У цьому разі строк для
пред'явлення починається від
зазначеної дати.

21.03.2014 року позивачем було пред'явлено
спірний вексель до платежу на суму 47
080,71 грн., але відповідач-2 оплату не
здійснив.

30.04.2014 року до господарського суду від
позивача надійшли пояснення в яких
останній обґрунтовує суму на оплату
переказного векселя серії АА № 0100928 у
розмірі 47 080,71 грн. тим, що 13.01.2014 року
відповідач-1 здійснив часткову оплату
зазначеного векселя у сумі 19 000,00 грн.

В підтвердження наведеного факту
позивач надав до суду платіжне
доручення № 227 від 13.01.2014 року у сумі
19000,00 грн., отже неоплаченою за спірним
векселем залишилася сума у розмірі 47
080,71 грн. (66 080,71 грн. - 19 000,00 грн.).

За умовами ч.ч. 1, 2 Уніфікованого закону
шляхом акцепту трасат зобов'язується
здійснити платіж за переказним
векселем при настанні строку платежу.

У разі неплатежу держатель, навіть якщо
він є трасантом, має право учинити
проти акцептанта прямий позов, який
ґрунтується на переказному векселі,
щодо всього того, до чого може бути
пред'явлена вимога відповідно до
статей 48 і 49.

Згідно ч. 3 ст. 44 Уніфікованого закону
протест у неплатежі за переказним
векселем, який підлягає оплаті на
визначену дату або у визначений строк
від дати складання чи від пред'явлення,
повинен бути здійснений в один із двох
робочих днів, які настають за днем, у
який вексель підлягає оплаті. Якщо
йдеться про вексель зі строком платежу
за пред'явленням, то протест повинен
бути здійснений у порядку для
здійснення протесту у неакцепті,
вказаному у попередньому абзаці.

Позивач звернувся до приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 для
вчинення протесту про неоплату
спірного векселя. 28.03.2014 року
нотаріусом ОСОБА_2 було вчинено протест
векселя про неоплату на несплачену
відповідачем-2 суму у розмірі 47 080,71 грн.
Одночасно позивач поніс витрати з
сплати нотаріальних послуг у сумі 1 771,00
грн.

Таким чином, загальна заборгованість
відповідача-2 складає 48 851,71 грн.

Однак, у поясненнях від 30.04.2014 року
позивач повідомив про те, що
відповідач-1 частково здійснив оплату
за спірним векселем у розмірі 15 000,00 грн.
В підтвердження даної обставини
позивач надав платіжне доручення № 245
від 07.04.2014 року у сумі 5 000,00 грн. та
платіжне доручення № 247 від 10.04.2014 року
у сумі 10 000,00 грн.

Таким чином основна заборгованість
відповідача перед позивачем становить
33 851,71 грн. (48 851,71 грн. - 15 000,00 грн.), з
яких сума у розмірі 32 080,71 грн. - основний
борг та сума у розмірі 1 771,00 грн. -
витрати з сплати нотаріальних послуг.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи представника
позивача, господарський суд дійшов до
висновку про припинення провадження у
справі в частині стягнення з
відповідача-2 заборгованості у розмірі
15 000,00 грн. з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті
80 Господарського процесуального
кодексу України господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
відсутній предмет спору.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема із доданого позивачем
платіжного доручення № 245 від 07.04.2014
року у сумі 5 000,00 грн. та платіжного
доручення № 247 від 10.04.2014 року у сумі 10
000,00 грн. Дочірнє підприємство "Такі
Справи" погасило частину оплати за
спірним векселем у розмірі 15 000,00 грн.
після звернення позивача з позовом до
суду.

За наведеного, провадження у справі
щодо стягнення частини заборгованості
у розмірі 15 000,00 грн. підлягає
припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Вищенаведені положення ЦК України
зазначені також в описаному вище
договорі поруки, укладеному між
позивачем та відповідачем-1, а саме п. 4
договору.

Також, позивачем заявлена вимога про
солідарне стягнення з відповідача-1 та
відповідача-2 заборгованості у сумі 5
000,00 грн.

За наведеного господарський суд
зазначає, що відповідно до положень п. 4
договору поруки від 04.12.2013 року,
укладеного між позивачем та
відповідачем-2, розмір
відповідальності відповідача-1 перед
позивачем за договором обмежується
сумою у розмірі 3 000,00 грн., відповідно з
відповідача-1 та відповідача-2
солідарному стягненню частково
підлягає сума у розмірі 3 000,00 грн., сума
ж у розмірі 2 000,00 грн. підлягає
стягненню з відповідача-2, який
безпосередньо є боржником за договором
поруки від 04.12.2013 року.

За викладеного, позов підлягає
частковому задоволенню, оскільки
вимога про солідарне стягнення 5 000,00
грн. не підлягає задоволенню у повному
обсязі, солідарно з відповідачів
підлягає стягненню 3000,00 грн.

Позивач звертався до відповідача-2 з
претензією № Вих. № 04/01-03 від 01.04.2014 року
про сплату заборгованості за спірним
векселем.

Відповідно до п.п. 5, 6 вищезазначеного
договору поруки, позивачем
відповідачу-1 направлена вимога №
Вих. № 03/25-01 від 25.03.2014 року про сплату
заборгованості, яка наявна у
відповідача-2.

Щодо заявлених претензії та вимоги
відповідач-1 та відповідач-2 відповіді
не надали.

Витрати на опротестування векселя
повинна нести особа, до якої
векселедержатель пред'являє позов (п. 3
ч. 1 ст. 48 Уніфікованого закону), а відтак
здійснені позивачем витрати за протест
векселя в розмірі 1 771, 00 грн.
покладаються на відповідача-2.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Відповідно до п. 4.7 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України": частиною другою статті 49 ГПК
передбачено, що в разі коли спір виник
внаслідок неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Зазначена
норма виступає процесуальною санкцією,
яка застосовується господарським
судом незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною. У такому застосуванні суду
слід виходити з широкого розуміння
даної норми, маючи на увазі, що
передбачені нею наслідки можуть
наставати і в разі неправомірної
бездіяльності винної особи, яка не
вжила заходів до поновлення порушених
нею прав і законних інтересів іншої
особи (зокрема, ухилялася від
задоволення її заснованих на законі
вимог), що змусило останню звернутися
за судовим захистом.

Судом встановлено, що причиною
виникнення спору є неправильні дії
відповідача-2, а тому з відповідача-2
підлягає стягненню судовий збір у сумі
1 789,60 грн. (включаючи судовий збір
пропорційно розміру позовних вимог на
суму 15 000,00 грн., провадження стосовно
стягнення яких припинено, та з
урахуванням часткового задоволення
позову щодо солідарного стягнення суми
боргу з відповідача-1).

Керуючись ст.ст.1, 33, 34, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Припинити провадження у справі в
частині стягнення заборгованості у
розмірі 15000,00 грн.

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Позитив-21"
(49027, м. Дніпропетровськ, вул.
Дзержинського, буд. 35 Б, кв. 149,
ідентифікаційний код 36294940) та
Дочірнього підприємства "Такі Справи"
(03158, м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, буд. 38,
оф. 179, ідентифікаційний код 22904305) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сервісопторг" (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 30-А, ідентифікаційний код
31543614) заборгованість за переказним
векселем серії АА № 0100928 у розмірі 3 000,00
грн., про що видати наказ.

Стягнути з Дочірнього підприємства
"Такі Справи" (03158, м. Київ, вул. Вадима
Гетьмана, буд. 38, оф. 179,
ідентифікаційний код 22904305) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сервісопторг" (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 30-А, ідентифікаційний код
31543614) заборгованість за переказним
векселем серії АА № 0100928 у розмірі 29 080,71
грн., витрати з сплати нотаріальних
послуг у розмірі 1 771,00 грн. та судовий
збір у розмірі 1 789,60 грн., про що видати
наказ.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено - 19.05.2014 року.

Суддя
О.М. Крижний