ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

15 травня 2014 року
Справа № 913/1121/14

Провадження №8/913/1121/14

За позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Городищенське ЛТД", м. Луганськ,

до Публічного акціонерного товариства
"Трест "Луганськвуглеавтоматика",
м. Луганськ, -

про стягнення 400434 грн. 00 коп.

Суддя господарського суду Луганської
області Середа А.П.,

при секретарі судового засідання
Скоковій К.Л.,

в присутності представників сторін:

від позивача - Стєхіна Т.О. -
представник, - довіреність №б/н від
15.05.2014

від відповідача - Кравченко М.Ю. -
представник, - довіреність №б/н від
01.05.2014, -

розглянувши матеріали справи, -

ВСТАНОВИВ :

суть спору: позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача основного
боргу у сумі 400434,00 грн. за послуги,
надані у період з 01.04.2013 по 20.05.2013
включно, нарахованого ним з посиланням
на неналежне виконання відповідачем
умов договору №б/н про надання послуг,
укладеного сторонами 01.01.2013.

У зв'язку з надходженням позову
господарським судом Луганської
області порушено провадження у справі
№913/1121/14.

До початку судового засідання 15.05.2014
від сторін надійшло клопотання про
відмову від здійснення фіксації
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, яке судом задоволено.

У судовому засіданні позивач заявлені
вимоги підтримав повністю.

Відповідач позов визнав (відзив на
позов від 15.05.2014 за вих. №б/н).

Заслухавши сторони, дослідивши наявні
докази, суд встановив наступні
фактичні обставини справи.

01.01.2013 між позивачем (замовник) та
відповідачем (виконавець) у простій
письмовій формі укладено договір №б/н
про надання послуг, відповідно до якого
виконавець надає, а замовник оплачує
послуги:

з ремонту та технічного
обслуговування обладнання;

щоденний моніторинг технічного
стану;

маркетингові (дослідження
кон'юнктури ринку та виявлення
громадської думки);

посередницькі (розробка та
реалізація заходів зі зниження
експлуатаційних та комунальних затрат;
прозорості закупок видаткових
матеріалів та обладнання; контроль
використання енергоресурсів,
оптимізація і стандартизація процесів)
(пункти 1.1 та 2.1).

До числа обов'язків замовника
сторони віднесли, зокрема, оплату
послуг в порядку та на умовах,
визначених договором (п.3.1.2), на
підставі актів виконаних робіт (п.4.1).

Оплата вартості послуг повинна бути
здійснена замовником впродовж 20-ти
банківських днів з моменту підписання
акту виконаних робіт, безготівково або
в інший спосіб, не заборонений чинним
законодавством України (п.4.2).

У випадку порушення зобов'язання,
передбаченого договором, винна сторона
несе відповідальність, встановлену
договором та (або) чинним
законодавством (п.5.1) (а.с.6).

На підтвердження факту виконання
умов договору зі свого боку позивач
надав до справи наступні акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
підписані кожною із сторін та
затверджені їх керівниками:

№ОУ-0000107 від 01.04.2013 на суму 59160,00
грн.;

№ОУ-0000108 від 03.04.2013 на суму 59050,00
грн.;

№ОУ-0000109 від 09.04.2013 на суму 59160,00
грн.;

№ОУ-0000110 від 15.04.2013 на суму 55000,00
грн.;

№ОУ-0000111 від 22.04.2013 на суму 55000,00
грн.;

№ОУ-0000133 від 06.05.2013 на суму 10000,00
грн.;

№ОУ-0000136 від 07.05.2013 на суму 40000,00
грн.;

№ОУ-0000144 від 15.05.2013 на суму 10000,00
грн.;

№ОУ-0000150 від 20.05.2013 на суму 53064,00
грн., - а разом на суму 400434,00 грн. (а.с.7-15).

Цей спір виник у зв'язку з
наступним.

Згідно пункту 4.2 вищезгаданого
договору термін оплати кожної з сум
вартості наданих послуг, про які
йдеться вище у цьому рішенні, є таким,
що настав, але відповідач станом на
22.04.2014 не вжив заходів до сплати їх
вартості, що стало підставою для
звернення позивача з цим позовом до
суду (а.с.2).

Відповідач позов визнав.

Заслухавши сторони, оцінивши
наявні у справі докази, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню повністю з наступних
підстав.

Згідно частинам 1-2 статті 11
Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ)
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків (ч. 1 ст. 202 ЦКУ).

За загальним правилом договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків ( частина 1 ст. 626 ЦКУ); він є
обов'язковим до виконання сторонами
(ст. 629 ЦКУ).

Частиною 1 ст. 628 Кодексу
встановлено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

З норми, викладеної у частині 1 ст.
179 Господарського кодексу України (далі
0 ГКУ), а також аналізу спірного
договору вбачається, що він належить до
числа господарських договорів.

Уклавши договір, сторони набули
низку прав та зобов'язань.

Зобов'язанням є правовідносини, в
яких одна сторона (боржник) зобов'язана
виконати на користь іншої сторони
(кредитора) певні дії (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші і т.д.) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
зобов'язання (ч. 1 ст.509 ЦКУ).

Одностороння відмова від
зобов'язання є неприпустимою (ст. 525
ЦКУ).

Відповідно до ст.526 ЦКУ (ст.193 ГКУ)
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦКУ встановлено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк
(термін).

Статтею 527 ЦКУ встановлено,
що боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст. 598 УЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом, а
в силу ст. 599 названого Кодексу воно
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

При вирішенні спору суд виходить
з наступного.

Договір, укладений між сторонами
за цим спором, належить до договорів
про надання послуг.

За договором про надання послуг
одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу,
яка споживається в процесі вчинення
певної дії або здійснення певної
діяльності, а замовник зобов'язується
оплатити виконавцеві зазначену
послугу, якщо інше не встановлено
договором.

Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів
про надання послуг, якщо це не
суперечить суті зобов'язання (ст. 901
ЦКУ).

Отримавши надані послуги,
споживач (відповідач по справі) повинен
був дотримуватися вимог ст.ст.530 та 903
ЦКУ, - здійснити оплату за них у порядку
та у строк, встановлені законом або
договором.

Однак відповідач у вказаний
термін вартість наданих послуг не
сплатив, що підтверджується
матеріалами справи, тим самим порушив
вимоги як частин 1 та 2 ст.530, так і
частини 1 статті 903 ЦКУ, якою
встановлено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу у розмірі, у термін та у
порядку, встановлених договором, -
тобто порушив зобов'язання.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання) (ст.
610 ЦКУ).

Матеріалами справи доведено, що з
боку відповідача має місце неналежне
виконання умов укладеного сторонами
договору в частині виконання грошового
зобов'язання на суму 400434,00 грн.
(порушення зобов'язання).

Згідно п.п.3 та 4 статті 611 Кодексу у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки та відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Частинами 1 та 2 статті 612 ЦКУ
визначено, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за
неможливість виконання, що випадково
настала після прострочення.

З урахуванням викладеного та
наявних у справі доказів суд вважає, що
позивач належним чином довів
наявність вини відповідача у
невиконанні умов договору, а тому
особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності його
вини (умислу чи необережності), якщо
інше не встановлено законом або
договором (частина 1 ст.614 ЦКУ).

Частинами 1 та 2 ст. 623 Цивільного
кодексу встановлено, що боржник, який
порушив зобов'язання, повинен
відшкодувати кредиторові спричинені
збитки. Розмір збитків, спричинених
порушенням зобов'язання, доказується
кредитором (частини 1 та 2 ст.623 ЦКУ).

Позивач висунув вимогу про
стягнення тільки основного боргу, - що є
його правом.

Спосіб захисту порушеного права
позивачем обрано у відповідності до
вимог ст. 16 Цивільного та ст. 20
Господарського кодексів України.

За таких обставин позовні вимоги
підлягають задоволенню повністю з
підстав, про які йдеться вище у цьому
рішенні.

Відповідно до вимог ст.ст.44 та 49
ГПК України суд сплату судового збору
повністю покладає на відповідача.

В ході розгляду спору судом
встановлено, що позивач, звертаючись з
позовом до суду, припустився зайвої
сплати судового збору у сумі 0,32 грн.,
який у зв'язку з цим підлягає
поверненню з Державного бюджету
України на користь платника.

З цього приводу судом винесено
спеціальну ухвалу.

На підставі викладеного,
ст.ст.11,16,203,254,509,525,526,530,549,610-612,614,623,901 та 903
Цивільного кодексу України,
ст.ст.20,173,179,232 Господарського кодексу
України, керуючись ст.ст.43,47,32-34,36,44,49,82,84
та 85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд
Луганської області

В И Р І Ш И В :

1.Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Городищенське ЛТД"
до Публічного акціонерного товариства
"Трест "Луганськвуглеавтоматика" - про
стягнення 400434 грн. 00 коп. - задовольнити
повністю.

2.Стягнути з Публічного
акціонерного товариства "Трест
"Луганськвуглеавтоматика",
ідентифікаційний код 00181970, яке
знаходиться за адресою: місто Луганськ,
вул.Радянська, 40, - на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Городищенське ЛТД",
ідентифікаційний код 32797140, яке
знаходиться за адресою: місто Луганськ,
вул.Совєтская, 40, офіс 507 - основний борг
за надані послуги у сумі 400434
(чотириста тисяч чотириста тридцять
чотири) грн. 00 коп., а також витрати по
сплаті судового збору у сумі 8008 (вісім
тисяч вісім) грн. 68 коп.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Відповідно до ст.85 ГПК України у
судовому засіданні 15.05.2014 оголошено
лише вступну та резолютивну частини
рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання, оформленого
відповідно до ст. 84 ГПК України.

Рішення складено у повному
обсязі та підписано - 19 травня 2014 року.

Суддя
А.П.Середа