м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маревен Фуд
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гранд Фудсервіс»
про стягнення 51 564, 55 грн.
Суддя Пригунова А.Б.
від позивача: Касьянович Т.В.
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Маревен Фуд
Україна» звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гранд Фудсервіс»
про стягнення заборгованості за
дистриб'юторською угодою № 11-04-12/10 від
11.08.2012 р. у розмірі 45 146, 40 грн., а також 2
257,32 грн. - штрафу, 3 173, 79 грн. - пені та 987, 04
грн. - 3 % річних. Позовні вимоги
обґрунтовані неналежним виконанням
відповідачем зобов'язань за
вищевказаним договором в частині
розрахунків за поставлений товар.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.12.2013 р. порушено провадження
розгляду у судовому засіданні на 27.01.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
27.01.2014 р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва
позивач подав заяву про збільшення
позовних вимог, в якій просить суду
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гранд Фудсервіс»
заборгованість у розмірі 45 763, 90 грн., 2
288, 19 грн. - штрафу, 3 217, 20 грн. - пені та 1 147,
23 грн. - 3 % річних.
Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних
вимог, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог.
Відповідно до п.п. 3.10. постанови Пленуму
вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» передбачені ч. 4 ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України права позивача збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення судом
першої інстанції. Під збільшенням або
зменшенням розміру позовних вимог слід
розуміти відповідно збільшення або
зменшення кількісних показників за
тією ж самою вимогою, яку було заявлено
в позовній заяві. Отже, у разі прийняття
судом зміни (в бік збільшення або
зменшення) кількісних показників, у
яких виражається позовна вимога, має
місце нова ціна позову, виходячи з якої
й вирішується спір, з обов'язковим
зазначенням про це як у вступній, так і
в описовій частині рішення.
За таких обставин, з огляду на те, що
вищевказана заява не суперечить ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, суд вважає за необхідне
прийняти її до розгляду та
Розгляд даної справи переносився в
порядку ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України у
зв'язку з неявкою повноважних
представників сторін.
Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 12.03.2014 р. справу №
зв'язку з відпусткою судді Пригунової
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.03.2014 р. справу призначено до
розгляду у судовому засіданні на 23.04.2014
Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 22.04.2014 р. справу №
для подальшого розгляду.
Судове засідання призначене на 14.04.2014р.
не відбулось у зв'язку з участю судді
Пригунової А.Б. у загальних зборах
суддів Господарського суду міста Києва
від 14.04.2014р. (обрання нового керівництва
суду).
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.04.2014 р. справу призначено до
розгляду у судовому засіданні на 23.04.2014
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені вимоги та просив позов
Представник відповідача на виклик суду
не з'явився, про поважні причини неявки
суд не повідомив.
При цьому суд відзначає, що ухвали суду
направлялась відповідачам на вказану в
позовній заяві та витязі з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців адреси та
повернуті до Господарського суду міста
Києва у зв'язку з відсутністю
відповідача за вказаною адресою.
При цьому в п. 3.9.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначається, що у
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Приймаючи до уваги, що учасники
провадження у справі були належним
чином повідомлені про дату та час
судового засідання, враховуючи, що
матеріали справи містять достатньо
документів для розгляду справи по суті,
та зважаючи на те, що від учасників
провадження не надходило будь-яких
клопотань, в тому числі, про
відкладення розгляду справи, суд
вважає, що неявка у судове засідання
представника відповідача не є
перешкодою для прийняття рішення у
даній справі.
Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем,
оригінали яких оглянуто у судовому
засіданні.

У судовому засіданні 23.04.2014 р. на
підставі ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2012 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Маревен Фуд
Україна» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Гранд Фудсервіс»
укладено дистриб'юторську угоду №
11-04-12/10, за умовами якого позивач
зобов'язався поставити, а відповідач -
прийняти та оплатити товар у порядку та
на умовах, вказаних даним договором.

Відповідно до п. 2.2. договору загальна
кількість товару, що буде продаватись
протягом терміну дії даного договору
асортимент товару та сума договору
визначаються на підставі видаткових
накладних на товар, які є невід'ємною
частиною договору.

Відповідно до п. 5.1. договору ціна на
товар вказується в накладних,
підписаних сторонами.

У відповідності до п. 12.2. договору за
порушення терміну оплати, відповідач
сплачує пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла на момент
прострочення оплати товару за кожен
день прострочення.

Пунктом 12.4. договору у разі якщо
відповідач прострочив оплату за товар
більш ніж на 10 календарних днів, він
сплачує штраф у розмірі 5 % від суми
заборгованості.

Договір, відповідно до п. 15.1., вступає в
силу з дня його підписання сторонами та
діє до 31.12.2012 р. Закінчення терміну дії
договору не звільняє сторін від
виконання тих зобов'язань, які
залишились невиконаними.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем поставлено, а відповідачем
прийнято товар на загальну суму 166 155, 54
грн., що підтверджується видатковими
накладними, копії яких долучені до
матеріалів справи.

При цьому, судом встановлено, що
відповідачем перераховано на користь
позивача грошові кошти у сумі 110 309, 14
грн., що підтверджується довідкою
Публічного акціонерного товариства
«Дочірній банк Сбербанку Росії» №
28/5/50-36 від 23.01.2014 р.

Крім того, 13.02.2013 р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Маревен
Фуд Україна» та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Гранд
Фудсервіс» укладено акт зарахування
зустрічних однорідних вимог, за яким
сторони домовились зарахування
однорідні вимоги на суму 10 082, 50 грн. та
визначили, що сума боргу відповідача
перед Товариством з обмеженою
відповідальністю «Гранд Фудсервіс»
становить 45 763, 90 грн.

05.03.2013 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Маревен Фуд
Україна» звернулось до відповідача з
претензією вих. № 07-01/128 від 28.02.2013 р. про
погашення заборгованості у розмірі 45
763, 90 грн.

Відомостей щодо надання відповідачем
відповіді на вказану вимог або сплати
заборгованості сторонами суду не
надано.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач
стверджує, що відповідачем порушено
умови договору № 11-04-12/10 від 11.08.2012 р. в
частині оплати поставленого
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Гранд Фудсервіс»
товару, у зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість у розмірі 45 763, 90 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, та
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 691 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар за ціною, встановленою у договорі
купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Цивільного
кодексу України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Аналогічні положення містяться і в
Господарському кодексі України. Так,
відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договорів, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події. Якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Тож, в силу положень Цивільного кодексу
України договірні зобов'язання є
обов'язковими для виконання сторонами
у порядку та у строк, визначений
відповідним договором або законом.

Приймаючи до уваги, що договором №
11-04-12/10 від 11.08.2012 р. не встановлений
строк оплати послуг, у даному випадку
застосуванню підлягають норми ст. 530
Цивільного кодексу України.

Відтак, враховуючи направлення вимоги
позивачем 05.03.2013 р. про сплату боргу за
договором № 11-04-12/10 від 11.08.2012 р.
відповідач зобов'язаний був
перерахувати вказану суму не пізніше
12.03.2013 р.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного
кодексу України визначено, що особа,
яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

При цьому, відсутність своєї вини
відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного
кодексу України доводить особа, яка
порушила зобов'язання.

За приписами ст.ст. 3, 629 Цивільного
кодексу України цивільне
законодавство ґрунтується на
принципах справедливості,
добросовісності та розумності та
передбачає обов'язковість виконання
договірних зобов'язань.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Таким чином, приймаючи до уваги, що за
приписами ст.ст. 4-3, 33, 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
суть якого полягає у обґрунтуванні
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, своїх вимог і
заперечень поданими суду доказами, які
господарський суд оцінює за своїм
внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом,
оскільки наявними у справі документами
підтверджується поставка позивачем
товару, враховуючи, що відповідачем
заявлені до нього вимоги не
спростовано та не надано суду доказів
належного виконання ним зобов'язань
перед позивачем, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позову Товариство
з обмеженою відповідальністю «Маревен
Фуд Україна» про стягнення
заборгованості у розмірі 45 763, 90 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача також 2 257, 32 грн. - штрафу, 3
217, 20 грн. - пені та 1 147, 23 грн. - 3 % річних.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

У відповідності до ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Як визначено ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Господарського
кодексу України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором. У сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції.

Згідно з ч. 1 ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції.

Статтею 230 Господарського кодексу
України встановлено, що штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського
кодексу України передбачено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Тож, приймаючи до уваги, що
відповідачем допущено прострочення
оплати вартості отриманого від
позивача товару, суд вважає
обґрунтованими вимоги позивача про
застосування грошових санкцій та
притягнення відповідача до
відповідальності за прострочення
грошового зобов'язання.

Згідно розрахунку позивача розмір пені
за визначений позивачем період з 26.03.2013
р. до 26.09.2013 р. становить 3 217, 20 грн.; 3 %
річних від простроченої суми за період
з 26.03.2013 р. до 24.01.2014 р. становить 1 147, 20
грн.

Штраф з розрахунку 5 % від суми
заборгованості становить 2 257, 32 грн.

Перевіривши правильність нарахування
позивачем пені, штрафу та 3 % річних,
судом встановлено, що вищевказані
розрахунки здійснені арифметично
вірно та не перевищують розрахунок
суду.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із
заявлених позивачем вимог та наявних у
справі доказів, суд дійшов висновку про
задоволення позову.

Витрати по сплаті судового бору
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
32, 33, 49, 75, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста
Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маревен Фуд
Україна» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Гранд
Фудсервіс» (03151, м. Київ, вул. Волинська,
60, ), з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення
суду на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маревен Фуд
Україна» (09113, Київська обл., м. Біла
Церква, вул. Офіцерська, 1, ) заборгованість у розмірі 45 763, 90
(сорок п'ять тисяч сімсот шістдесят три
грн. 90 коп.) грн., 2 257, 32 (дві тисячі двісті
п'ятдесят сім грн. 32 коп.) грн. - штрафу, 3
217, 20 (три тисячі двісті сімнадцять грн.
20 коп.) грн. - пені, 1 147, 20 (одна тисяча сто
сорок сім грн. 20 коп.) грн. та 1 720, 50 (одна
тисяча сімсот двадцять грн. 50 коп.) грн. -
судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 28.04.2014 р.

Суддя
Пригунова А.Б.