ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"14" квітня 2014 р.
Справа № 911/240/14

за позовом Закритого акціонерного
товариства «Нові процеси та апарати»,
смт. Калинівка, Броварський район

до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Медико-фармацевтична компанія
«РІДАН-ІНЖИНІРІНГ», м. Київ

про витребування майна з незаконного
володіння

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач - Безух О.В. предс. дов. № 1-07/13
від 04.07.2013р.;

Сергеєв В.П. - директор.

відповідач - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської
області звернулось Закрите акціонерне
товариство «Нові процеси та апарати» з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Медико-фармацевтична компанія
«РІДАН-ІНЖИНІРІНГ» про витребування з
чужого незаконного володіння будівлі
та споруди майнового комплексу, які
знаходяться за адресою: Київська
область, Броварський район, смт.
Калинівка, вул. Ігорева, 8 згідно акту
прийому-передачі майна у власність від
04.09.2006р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ухвала господарського суду Київської
області від 01.09.2004р. у справі про
банкрутство за № 48/11б-01 про
затвердження мирової угоди, на
підставі якої відповідачу було
передано спірне майно, втратила
юридичну силу.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 30.01.2014р. було порушено
провадження у справі № 911/240/14 та
призначено її розгляд на 03.03.2014р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 03.03.2014р. розгляд справи було
відкладено на 17.03.2014р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 17.03.2014р. розгляд справи було
відкладено на 31.03.2014р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 31.03.2014р. строк розгляд спору
було продовжено в порядку,
передбаченому ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 31.03.2014р. розгляд справи було
відкладено на 14.04.2014р.

Відповідач в судові засідання 03.03.2014р.,
17.03.2014р., 31.03.2014р., 14.04.2014р. не з'являвся,
витребуваних документів, зокрема,
відзиву на позовну заяву не надав.

Проте, неодноразово через канцелярію
суду відповідачем подавались
клопотання про відкладення розгляду
справи, у зв'язку з перебуванням
повноважного представника відповідача
на лікарняному.

Щодо вказаних клопотань, суд зазначає,
що стаття 22 ГПК України зобов'язує
сторони та інших учасників процесу
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Явка в
судове засідання представників сторін
- це право, а не обов'язок, справа може
розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду
справи є правом та прерогативою суду,
основною умовою для якого є не
відсутність у судовому засіданні
представників сторін, а неможливість
вирішення спору у відповідному
судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 28 ГПК України,
справи юридичних осіб в господарському
суді ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами.

Справу від імені підприємства можуть
вести керівники підприємств та
організацій, інші особи, повноваження
яких визначені законодавством або
установчими документами.
Представниками юридичних осіб можуть
бути також інші особи, повноваження
яких підтверджуються довіреністю від
імені підприємства.

Відповідачем не подано доказів, що
представник, який не мав можливості
з'явитись в судові засідання, є єдиним
можливим представником підприємства,
за відсутності якого справа не може
бути розглянута.

Також, варто зазначити, що відповідач в
черговий раз заявляє клопотання про
відкладення розгляду справи, в зв'язку
з перебуванням свого повноважного
представника на лікарняному, при цьому
не надаючи будь-яких доказів на
підтвердження вказаних обставин.

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції
«Про захист прав людини і
основоположних свобод», суд зазначає,
що праву особи на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку кореспондується
обов'язок добросовісно користуватися
наданими законом процесуальними
правами, утримуватись від дій, що
зумовлюють затягування судового
процесу, та вживати надані
процесуальним законом заходи для
скорочення періоду судового
провадження (пункт 35 рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Юніон Еліментарія Сандерс
проти Іспанії» («Union Alimentaria Sanders S.A. v.
Spain») від 07.07.1989 р.).

Зважаючи на викладені вище обставини,
клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи
задоволенню не підлягає.

26.03.2014р. позивачем через канцелярію
суду було подано заяву про збільшення
позовних вимог № 14/3-кгс-14 від 19.03.2014р., в
якій він просить суд розглядати
позовну вимогу в наступній редакції:
визнати право власності на нерухоме
майно, а саме, будівлі та споруди, які
знаходяться за адресою: вул. Ігорева, 8,
с. Калинівка, Броварського району,
Київської області, а саме:
адміністративний корпус (матеріал стін
будівель та споруд: цегла, залізобетон;
літера за планом земельної ділянки «А»;
загальною площею 1 584, 8 м2 ), виробничий
корпус (матеріал стін будівель та
споруд: цегла, залізобетон; літера за
планом земельної ділянки «Б»;
загальною площею 2 476, 6 м2), гараж
(матеріал стін будівель та споруд:
цегла; літера за планом земельної
ділянки «В»; загальною площею 359, 9 м2 ),
трансформаторну підстанцію (літера за
планом земельної ділянки «Г» загальною
площею 58,4 м2 ), огорожа (літера за планом
земельної ділянки «N» загальною
довжиною 501 м) та витребувати з чужого
незаконного володіння відповідача
будівлі, споруди майнового комплексу
та проектну, конструкторську,
технологічну, експлуатаційну та іншу
документацію згідно проекту,
розробленого «Укргіпромезом», які
знаходяться за адресою: вул. Ігорева, 8,
с. Калинівка, Броварського району,
Київської області.

Відповідно до ст. 22 ГПК України,
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише
розмір вимог майнового характеру.

Аналогічна правова позиція викладена у
п. 3.11 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р.
№ 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»

Проаналізувавши подану заяву позивача,
суд прийшов до висновку, що за своєю
правовою природою це заява про зміну
предмету позову.

З врахуванням вищевикладеного, суд
розглядає спір виходячи з позовних
вимог, які викладені в заяві № 14/3-кгс-14
від 19.03.2014р.

Згідно п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду від 26.12.2011 року №18
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи те, що неявка відповідача в
судове засідання не перешкоджає
розгляду спору по суті, дослідження
доказів, наявних в матеріалах справи,
яких достатньо для об'єктивного
вирішення спору по суті, судом
закінчено, а також враховуючи приписи
статті 69 Господарського
процесуального кодексу України щодо
строків розгляду справи, суд керуючись
нормами статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 14.04.2014р. оголосив
вступну та резолютивну частину
рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд Київської
області, -

встановив:

15.03.1993р. Броварською районною державною
адміністрацією було проведено
державну реєстрацію Акціонерного
товариства «ДЕСНА» закритого типу.

Як вбачається з установчого договору
від 05.03.1993 року та ст. 2 Статуту АТ
«ДЕСНА» ЗТ, засновниками товариства
виступили: Науково дослідна
лабораторія базальтових волокон
Інституту проблем матеріалознавства
АН України (надалі за текстом НДЛБВ),
Науково - виробниче колективне
підприємство «НООСФЕРА» (надалі за
текстом НВКП«НООСФЕРА»),Орендне
підприємство «СПМК - 2
ТЕПЛИЦЯТЕХМОНТАЖ», Броварський завод
порошкової металургії (надалі за
текстом БЗПМ), Броварський завод
будівельних конструкцій (надалі за
текстом БЗБК), Мале підприємство
«ДЕСНА», Управління внутрішніх справ
Київської області, Броварське
відділення АК «ПРОМІНВЕСТБАНК»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ХАТРІ», Українське
державне об'єднання
«УКРАГРОЛЕКОНСТРУКЦІЯ».

06.02.1997 на позачергових загальних зборах
акціонерів АТ «ДЕСНА» ЗТ було прийнято
наступні рішення: 1) визнано незаконним
перебування у складі засновників МП
«ДЕСНА»; 2) акції, що належали МП «ДЕСНА»
(оскільки останнє було припинено,
шляхом реорганізації у АТ «ДЕСНА» ЗТ)
визнані власністю АТ «ДЕСНА» ЗТ; 2)
переобрано керівний склад Товариства;
3) дані доручення Генеральному
директору АТ «ДЕСНА» ЗТ налагодити
роботу Товариства.

14.02.1997 року було проводено інші
загальні збори акціонерів АТ «ДЕСНА»
ЗТ, на яких прийнято наступні Рішення: 1)
визнано недійсними позачергові
загальні збори АТ «ДЕСНА» ЗТ проведені
06.02.1997 року; 2) реалізувати акції
заявлені НДЛБВ та НВКП «НООСФЕРА» у
зв'язку з невиконанням ними своїх
зобов'язань щодо наповнення статутного
фонду АТ «ДЕСНА» ЗТ; 3) збільшено
статутний фонд АТ «ДЕСНА» ЗТ внаслідок
додаткових внесків БЗПМ та БЗБК, а
також дозволено здійснити додатковий
внесок.до статутного фонду ТОВ «ХАТРІ»;
4) введено до складу учасників АТ
«ДЕСНА» ЗТ наступні юридичні особи: (1)
АТ «КАМАЗ - УКРАЇНА» та Фермерське
господарство «ЖУРАВУШКА»; 5) оплачені
акції МП «ДЕСНА» (оскільки останнє було
припинено, шляхом реорганізації у АТ
«ДЕСНА» ЗТ) розподілено між
засновниками АТ «ДЕСНА» ЗТ пропорційно
до їх внесків у статутному фонді
товариства; 6) задоволено заяву ГУ ВС в
Київській області (правонаступник УВС
Київської області) про вихід з АТ
«ДЕСНА» ЗТ.

26 травня 1997 року Броварською районною
держаною адміністрацією було
зареєстровано зміни до Статуту та
Установчого договору АТ «ДЕСНА» ЗТ на
підставі Рішень загальних зборів
акціонерів АТ «ДЕСНА» ЗТ від 14.02.1997
року, а саме товариство перейменовано у
ЗАТ«ДЕСНА».

03 червня 1998 року на загальних зборах
ЗАТ «ДЕСНА» прийнято наступні Рішення:
1) змінено склад учасників ЗАТ «ДЕСНА»;
2) затверджено нову редакцію Статуту
ЗАТ «ДЕСНА» та установчого договору
ЗАТ «ДЕСНА».

09 квітня 1999 року Броварською районною
державною адміністрацією Київської
області, на підставі Рішень загальних
зборів акціонерів ЗАТ «ДЕСНА», було
зареєстровано нову редакцію Статуту
ЗАТ «ДЕСНА» та установчого договору
ЗАТ «ДЕСНА». Відповідно до установчого
договору ЗАТ «ДЕСНА» його засновниками
виступають: ЗАТ «СПМК - 2
ТЕПЛИЦЯТЕХМОНТАЖ»;ВАТ
«ТЕПЛИЦЯТЕХМОНТАЖ»; ВАТ «БРОВАРСЬКИЙ
ЗАВОД БУДІВЕЛЬНИХ КОНСТРУКЦІЙ»; ТОВ
«ХАТРІ»; Філія відділення
«УКРАЇНСЬКОГО АКЦІОНЕРНОГО
КОМЕРЦІЙНОГО ПРОМИСЛОВО -
ІНЕСТИЦІЙНОГО БАНКУ «ПРОМІНВЕСТБАНК»;
ЗАТ «КАМАЗ - УКРАЇНА»; Фермерське
господарство «ЖУРАВУШКА»; РВ ФДМУ по
Київській області; ТОВ
«НАУКОВО-ІНЖЕНЕРНА МЕДИЧНО -
ФАРМАЦЕФТИЧНА АСОЦІАЦІЯ «РІДАН».

Рішенням Арбітражного суду Черкаської
області від 10 січня 2000 року по справі
№05/3059, з врахуванням Постанови
Арбітражного суду Черкаської області
від 24 березня 2000 року, були визнані
недійсними доповнення до Статуту та
Установчого договору ЗАТ «ДЕСНА» від
26.05.1997року та 09 квітня 1999 року.

Окрім того, Рішенням Арбітражного суду
Черкаської області від 10 січня 2000 року
було встановлено наступні обставини: 1)
при реорганізації МП «ДЕСНА» у АТ
«ДЕСНА» ЗТ до складу останнього
незаконно було введено МП «ДЕСНА»; 2)
Рішення загальних зборів від 21 березня
1997 року АТ «ДЕСНА» ЗТ повинні також
вважатися недійсними; 3) до складу
засновників ЗАТ «ДЕСНА» неправомірно
введено ФГ «ЖУРАВУШКА» та ЗАТ «КАМАЗ -
УКРАЇНА»; 4) неправомірно проведено
безпідставне збільшення часток у
статутному фонді АТ «ДЕСНА» ЗТ
(наступних юридичних осіб : ЗАТ «БЗБК»з
6,12 до 49%, ВАТ «ТЕПЛИЦЯТЕХМОНТАЖ» з 0,63% до
46% та зменшено долю TOB «ХАТРІ» з 0,57 до 0,02;
5) оскільки реєстрація Статуту ЗАТ
«ДЕСНА» у новій редакції та внесення
змін до установчого договору,
зареєстрованих 09 квітня 1999 року
базуються на змінах і доповненнях від 26
травня 1997 року, які є незаконними, то і
реєстрація від 09 квітня 1999 року визнано
незаконним.

Розпорядженням Голови Броварської
районної державної адміністрації
Київської області від 01.03.2000 року, на
виконання Рішення Арбітражного суду
Черкаської області від 10 січня 2000 року
по справі № 05/3059, було визнано
недійсними доповнення до Статуту та
Установчого договору ЗАТ «ДЕСНА» від
26.05.1997 року та скасовано державну
реєстрацію установчих документів в
новій редакції від 09.04.1999 року.

Постановою Вищого арбітражного суду
України від 26.05.2000 року по справі
№041/265/67, Постанову Арбітражного суду
Черкаської області від 24 березня 2000
року по справі № 05/3059 залишено без змін.

Ухвалою Арбітражного суду Київської
області від 20 лютого 2001 року по справі
№48/11б-2001 за заявою Державного
акціонерного товариства
«Придніпровські магістральні
нафтопроводи» було порушено
провадження у справі про банкрутство
ЗАТ «ДЕСНА».

Постановою про визнання боржника
банкрутом від 06-11.11.2002 року по справі
№48/11б-2001 ЗАТ «ДЕСНА» визнано банкрутом
та відкрито ліквідаційну процедуру,
ліквідатором призначено Жильцова В.П.

01 вересня 2004 року ухвалою
господарського суду Київської області
по справі №48/11б-2001 було затверджено
мирову угоду між ліквідатором ЗАТ
«ДЕСНА», головою комітету кредиторів
та третьою особою Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Медико-фармацевтична компанія
«РІДАН-ІНЖИНІРІНГ» (далі ТОВ МФК
«РІДАН-ІНЖИНІРІНГ»), а провадження по
справі про банкрутство припинено.

Предметом мирової угоди від 27 серпня 2004
року є погашення кредиторських вимог
кредиторів Третьою стороною, якою
виступало ТОВ МФК «РІДАН-ІНЖИРІНГ».

Актом прийому - передачі від 04.09.2006 р.,
підписаним між ліквідатором Тарасенко
Т.П. у справі про банкрутство ЗАТ
«ДЕСНА» та ТОВ МФК «РІДАН-ІНЖИРІНГ», на
виконання мирової угоди від 27 серпня 2004
року, затвердженою ухвалою
господарського суду Київської області
від 01 вересня 2004 року по справі №
48/11б-2001 відповідачу були передані
будівлі: адміністративного корпусу
загальною площею 1179,8 м2, виробничого
корпусу загальною площею 2223,6 м2, гаражу
загальною площею 306,8 м2,
трансформаторну підстанцію та огорожі
по вул. Ігорева, 8, смт. Калинівка
Броварського району, що належать
позивачу на праві власності на
підставі Свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 01.08.2003р., яке
потім було підтверджено дублікатом
свідоцтва від 14.09.2006р.

В подальшому, за ТОВ МФК
«РІДАН-ІНЖИНІРІНГ» на підставі мирової
угоди було зареєстровано право
власності на дане нерухоме майно, що
підтверджується витягом з реєстру прав
власності на нерухоме майно № 11867449 від
18.09.2006р.

Як вбачається з протоколу Загальних
зборів акціонерів акціонерного
товариства «ДЕСНА» закритого типу,
09.03.2007р. Загальними зборами акціонерів
було прийнято рішення про зміну
найменування товариства на Закрите
акціонерне товариство «Нові процеси та
апарати» (далі ЗАТ «НОПРА»).

Державна реєстрація зміни
найменування була проведена 20.07.2007р., що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи
Серії АОО №800480.

05.12.2006 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «ХАТРІ», яке є
акціонером АТ «ДЕСНА» ЗТ, надіслало
лист на адресу позивача, в якому
проінформувало про Рішення
Арбітражного суду Черкаської області
від 10 січня 2000 року по справі № 05/3059 та
Розпорядження Голови Броварської
районної державної адміністрації
Київської області від 01.03.2000 року та
попросило надати інформацію про їх
виконання.

З метою надання інформації ТОВ «ХАТРІ»
про виконання Рішення Арбітражного
суду Черкаської області від 10 січня 2000
року по справі № 05/3059 та Розпорядження
Голови Броварської районної державної
адміністрації Київської області від
01.03.2000 року позивач звернувся до
Броварської районної державної
адміністрації Київської області з
проханням надати інформацію про
виконання зазначених рішень. Після
зазначеного звернення, Броварською
державною адміністрацією 06.12.2006 року
було здійснено реєстраційну дію №
0000916, згідно якої в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців було
підтверджено відомості про Акціонерне
товариство «ДЕСНА» закритого типу.

У зв'язку з вказаними обставинами та
тим, що при винесенні постанови
господарського суду Київської області
від 06-11.11.2002 року по справі №48/11б-2001 про
визнання ЗАТ «ДЕСНА» банкрутом, ні суду
ні сторонам по справі не було відомо, що
установчі документи ЗАТ «ДЕСНА»
визнано судом недійсними, а товариство
повернено до попередньої
організаційно-правової форми -АТ
«ДЕСНА» ЗТ, постановою господарського
суду Київської області по справі №
48/11б-01/19 від 17 грудня 2007 року заяву ЗАТ
«НОПРА» про перегляд постанови
господарського суду Київської області
від 06-11.11.2002 року за нововиявленими
обставинами задоволено та скасовано
постанову господарського суду
Київської області від 06-11.11.2002 року, а
провадження у справі 48/11б-01/19 припинено
у зв'язку відсутністю предмету спору.

09 квітня 2013 року позивач отримав ухвалу
господарського суду Київської області
від 05.04.2013р. по справі № 48/11б-01/19, якою
встановлено, що ухвала господарського
суду Київської області від 01.09.2004 р. по
справі № 48/11б-01 втратила юридичну силу,
не підлягає виконанню та не впливає на
права і обов'язки сторін.

В зв'язку з чим позивач звернувся до
відповідача з листом від 19.03.2013 року за
№ 25/рі-13 з вимогою про негайне
повернення спірного майна.

Зазначений лист був отриманий
відповідачем 21.03.2013р., про що свідчить
зворотне повідомлення про вручення
поштової кореспонденції.

Проте, вказаний лист був залишений
відповідачем без відповіді, спірне
майно на даний час позивачу не
повернуто, у зв'язку з чим останній був
змушений звернутися з позовом до суду.

Позивач також просить суд визнати
право власності на спірне майно,
обґрунтовуючи це тим, що в процесі
провадження у справі про банкрутство
всі оригінали документів про право
власності на спірне майно були
втрачені.

На підтвердження вказаних обставин,
позивачем надані суду копії оголошення
в газету «AVISO» про втрату оригіналу
дублікату свідоцтва на право власності
на спірне нерухоме майно та копію листа
Виконавчого комітету Калинівської
селищної ради, в якому позивач
повідомлявся про те, що Виконком не має
повноважень видавати дублікати
свідоцтв на право власності, оскільки
це не входить до його повноважень.

Як стверджує позивач, відновити ці
документи він не має змоги, оскільки в
державному реєстрі як власник
значиться Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Медико-фармацевтична компанія
«РІДАН-ІНЖИНІРІНГ».

Як встановлено Постановою Київського
міжобласного апеляційного
господарського суду від 06.11.2008р. по
справі 9/249-08, 29 квітня 1993р. між
Акціонерним товариством «ДЕСНА»
закритого типу та Державним
інноваційним фондом було укладено
інноваційну угоду № 01-43/93. Згідно із
умовами зазначеного договору
Державним інноваційним фондом було
виділено (на умовах позики) грошові
кошти на будівництво малого
підприємства дослідно-промислового
виробництва аплікацій та
ентеросорбентів медичного призначення
в с. Калинівка.

В період з 1993р. до 1996р. АТ «ДЕСНА» ЗТ за
проектною документацією Укрпрмезу за
кошти Державного інноваційного фонду
було збудовано нерухоме майно, яке є
предметом спору.

Актами робочих комісій від 25.04.1996р.,
14.06.1996р., 24.06.1996р., 25.06.1996р., 27.06.1996р. було
прийнято завершенні роботи за адресою:
вул. Ігорєва, 8, с. Калинівка,
Броварського району, Київської
області, а саме: прийнято в
експлуатацію мережі зв'язку; мережі і
споруди зовнішнього енергопостачання;
скважину; гараж на п'ять автомобілів;
залізобетонну огорожу; виробничий
корпус; адміністративно-побутовий
комплекс; мережі водопроводу та
каналізації; автодороги; облаштування
благоустрою та зовнішні теплові
мережі.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України
факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів.

Преюдиціальність - обов'язковість
фактів, установлених судовим рішенням,
що набуло законної сили, в одній справі
для суду при розгляді інших справ.
Преюдиціально встановлені факти не
підлягають доказуванню, адже їх істину
вже встановлено у рішенні чи вироку, і
немає необхідності встановлювати їх
знову, тобто піддавати сумніву
істинність і стабільність судового
акта, який вступив в законну силу.

Згідно з приписами п. 2.6. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.11.2011 року «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» не
потребують доказування преюдиціальні
факти, тобто встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори) у
процесі розгляду іншої справи, в якій
беруть участь ті самі сторони, в тому
числі і в тих випадках, коли в іншому
спорі сторони мали інший процесуальний
статус. Преюдиціальне значення
процесуальним законом надається саме
фактам, встановленим судовими
рішеннями (в тому числі в їх
мотивувальних частинах), але не
правовій оцінці таких фактів,
здійсненій іншим судом чи іншим
органом, який вирішує господарський
спір.

У преамбулі та статті 6 параграфу 1
Конвенції про захист прав та свобод
людини, рішенні Європейського суду з
прав людини від 25.07.2002 року у справі за
заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдінг»
проти України», а також рішенні
Європейського суду з прав людини від
28.10.1999 року у справі за заявою №28342/95
«Брумареску проти Румунії»
встановлено, що існує усталена судова
практика конвенційних органів щодо
визначення основним елементом
верховенства права принципу правової
певності, який передбачає серед іншого
і те, що у будь-якому спорі рішення суду,
яке вступило в законну силу, не може
бути поставлено під сумнів.

Факт перебування спірного нерухомого
майна, а саме: адміністративного
корпусу загальною площею 1179,8 м2,
виробничого корпусу загальною площею
2223,6 м2, гаражу загальною площею 306,8 м2,
трансформаторної підстанції та
огорожі по вул. Ігорева, 8, смт.
Калинівка Броварського району у
колективній власності позивача
підтверджується наявними у матеріалах
справи копіями Свідоцтва на право
власності на нерухоме майно від 01.08.2003р
та Дублікатом Свідоцтва на право
власності на нерухоме майно, який був
виданий позивачу 14.09.2006р.

В зв'язку з вищевикладеним, суд прийшов
до висновку, що факт будівництва
спірного майна саме позивачем, є
доведеним та позивач є власником
даного майна.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 319 Цивільного кодексу України
передбачено, що власник на свій розсуд
володіє, користується і
розпоряджається належним йому майном
та має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, що не суперечать закону.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється чи
не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник
має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала.

Статтею 1213 ЦК України передбачено, що
набувач зобов'язаний повернути
потерпілому безпідставно набуте майно
в натурі.

В зв'язку з тим, що право власності на
спірне майно було зареєстроване за
відповідачем на підставі мирової
угоди, яка на даний час втратила
юридичну силу, в зв'язку з чим не
підлягає виконанню та не впливає на
права і обов'язки сторін, суд прийшов до
висновку, що вимога позивача про
витребування майна з незаконного
володіння є обґрунтованою.

Враховуючи викладене, порушене право
позивача підлягає захисту шляхом
визнання за ним права власності на
спірне майно та витребуванням майна
незаконного володіння відповідача.

При цьому варто зазначити, що з
урахуванням заяви № 14/3-кгс-14 від
19.03.2014р., позивач просить суд визнати
право власності на нерухоме майно, а
саме, будівлі та споруди, які
знаходяться за адресою: вул. Ігорева, 8,
с. Калинівка, Броварського району,
Київської області, а саме:
адміністративний корпус (матеріал стін
будівель та споруд: цегла, залізобетон;
літера за планом земельної ділянки «А»;
загальною площею 1 584, 8 м2 ), виробничий
корпус (матеріал стін будівель та
споруд: цегла, залізобетон; літера за
планом земельної ділянки «Б»;
загальною площею 2 476, 6 м2), гараж
(матеріал стін будівель та споруд:
цегла; літера за планом земельної
ділянки «В»; загальною площею 359, 9 м2 ),
трансформаторну підстанцію (літера за
планом земельної ділянки «Г» загальною
площею 58,4 м2 ), огорожа (літера за планом
земельної ділянки «N» загальною
довжиною 501 м) та витребувати з чужого
незаконного володіння відповідача
будівлі, споруди майнового комплексу
та проектну, конструкторську,
технологічну, експлуатаційну та іншу
документацію згідно проекту,
розробленого «Укргіпромезом», які
знаходяться за адресою: вул. Ігорева, 8,
с. Калинівка, Броварського району,
Київської області.

Проте, як зазначалось вище, відповідно
до акту прийому - передачі майна від
04.09.2006 р., відповідачу були передані
будівлі адміністративного корпусу
загальною площею 1179,8 м2, виробничого
корпусу загальною площею 2223,6 м2, гаражу
загальною площею 306,8 м2,
трансформаторну підстанцію та огорожу
по вул. Ігорева, 8, смт. Калинівка
Броварського району.

Варто також зазначити, що позивач не
довів належними та допустимими
доказами факт перебування у
відповідача проектної,
конструкторської, технологічної,
експлуатаційної та іншої документації
згідно проекту, розробленого
«Укргіпромезом», яку просить
витребувати у відповідача.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, а саме в частині
витребування у відповідача майна, яке
належить позивачу на праві власності
та передавалось відповідачу
відповідно до акту прийому - передачі
майна від 04.09.2006 р. в обсягах, які були
передані.

Щодо розподілу судових витрат суд
зазначає, що відповідно до ст. 49 ГПК
України, у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Такі правила розподілу судового збору
застосовуються у спорах як майнового,
так і немайнового характеру.

Правило статті 49 ГПК України щодо
розподілу сум судового збору у справах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, пропорційно розміру
задоволених позовних вимог
застосовується також і у випадках, коли
судовий збір сплачено за мінімальною
(визначеною Законом) ставкою.

Розглянувши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що встановлення
пропорції задоволення позовних вимог
точно визначити неможливо, в зв'язку з
чим вирішив судові витрати розподілити
між сторонами порівну.

Аналогічна правова позиція викладена у
п. 4.1. постанови Пленуму ВГСУ № 7 від
21.02.2013р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI господарського
процесуального кодексу».

На підставі викладеного, керуючись ст.
124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 82 -85
ГПК України, господарський суд
Київської області, -

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати за Закритим акціонерним
товариством «Нові процеси та апарати»
право власності на нерухоме майно -
будівлі та споруди, які знаходяться за
адресою: вул. Ігорева, 8, с. Калинівка,
Броварського району, Київської
області, а саме: адміністративний
корпус (матеріал стін будівель та
споруд: цегла, залізобетон; літера за
планом земельної ділянки «А»;
загальною площею 1 179,8 м2), виробничий
корпус (матеріал стін будівель та
споруд: цегла, залізобетон; літера за
планом земельної ділянки «Б»;загальною
площею 2 223,6 м2), гараж (матеріал стін
будівель та споруд: цегла; літера за
планом земельної ділянки «В»;
загальною площею 306,8 м2),
трансформаторну підстанцію (літера за
планом земельної ділянки «Г»), огорожу
(літера за планом земельної ділянки
«N»).

3. Витребувати з чужого незаконного
володіння Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Медико-фармацевтична компанія
«РІДАН-ІНЖИНІРІНГ» (04071, м. Київ, вул.
Верхній Вал, 50, ) на
користь Закритого акціонерного
товариства «Нові процеси та апарати»
(07443, Київська область, Броварський
район, вул. Ігорева, 8, ),
будівлі, споруди майнового комплексу,
які знаходяться за адресою: вул.
Ігорева, 8, с. Калинівка, Броварського
району, Київської області, а саме:
адміністративний корпус (матеріал стін
будівель та споруд: цегла, залізобетон;
літера за планом земельної ділянки «А»;
загальною площею 1 179,8 м2), виробничий
корпус (матеріал стін будівель та
споруд: цегла, залізобетон; літера за
планом земельної ділянки «Б»;загальною
площею 2 223,6 м2), гараж (матеріал стін
будівель та споруд: цегла; літера за
планом земельної ділянки «В»;
загальною площею 306,8 м2),
трансформаторну підстанцію (літера за
планом земельної ділянки «Г» ), огорожу
(літера за планом земельної ділянки
«N»).

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Медико-фармацевтична компанія
«РІДАН-ІНЖИНІРІНГ» (04071, м. Київ, вул.
Верхній Вал, 50, ) на
користь Закритого акціонерного
товариства «Нові процеси та апарати»
(07443, Київська область, Броварський
район, вул. Ігорева, 8, ) - 9
196 (дев'ять тисяч сто дев'яносто шість)
грн. 10 коп. судового збору.

6. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту
рішення: 07.05.2014р.

Суддя
Щоткін О.В.