м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/5444/14 05.05.14

Суддя Отрош І.М., розглянувши справу

За позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Гарант-Система"доПриватного
акціонерного товариства "Європейський
страховий альянс"простягнення 5275 грн. 00
коп.Представники: від позивача:
Матяш С.В. - представник за довіреністю
б/н від 03.08.2012від відповідача: Чайка О.В.
- представник за довіреністю № 166/2014 від
03.02.2014

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

28.03.2014 до Господарського суду м. Києва
надійшла позовна заява Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Гарант-Система" з вимогами до
Приватного акціонерного товариства
"Європейський страховий альянс" про
стягнення 5785 грн. 00 коп.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідач в
порушення норм чинного законодавства
України не виконав зобов'язання щодо
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди майну власника
автотранспортного засобу засобу Chevrolet
Lacetti, державний номер НОМЕР_1, водієм
транспортного засобу Mercedes-Benz Vito,
державний номер НОМЕР_3, цивільна
відповідальність власника якого
застрахована відповідачем відповідно
до Полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АЕ/1354994, та право вимоги за
якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 31.03.2014 порушено провадження у
справі № 910/5444/14 та справу призначено до
розгляду на 18.04.2014.

14.04.2014 до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва від
Департаменту інформаційного
забезпечення, аналізу та методології
страхування Моторного (транспортного)
бюро України надійшов витяг з
Централізованої бази даних Моторного
(транспортного) страхового бюро
України.

16.04.2014 до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва від
представника позивача надійшли
документи для долучення до матеріалів
справи.

18.04.2014 до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва від
представника позивача надійшли заява
про зменшення позовних вимог та
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи.

18.04.2014 до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва від
представника відповідача надійшов
відзив на позовну заяву.

У відповідності до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, для дослідження та оцінки
доказів по справі у судовому засіданні
18.04.2014 оголошено перерву до 05.05.2014.

03.04.2014 до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва від
представника відповідача надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи.

У судове засідання 05.05.2014 з'явились
представники сторін та надали
пояснення по суті справи. Представник
позивача в повному обсязі підтримав
заявлені позовні вимоги та просить суд
їх задовольнити.

Представник відповідача надав
пояснення по суті справи, відповідно до
яких частково заперечує проти суми
заявлених позовних вимог. В
обґрунтування своїх заперечень
відповідач посилається на те, що
позивачем не було надано документів
необхідних для прийняття рішення щодо
сплати/відмови у сплаті страхового
відшкодування, сума відшкодування має
бути зменшена на суму ПДВ, а також
позивачем не надано доказів сплати
страхувальнику страхового
відшкодування у сумі 2900 грн., у зв'язку з
тим, що здійснено зарахування
зустрічних однорідних вимог, строк
виконання по яким не настав.

У судовому засіданні 05.05.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані суду докази
та матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Довідки № 9178845 про
дорожньо-транспортну пригоду, виданої
Управлінням Державної автомобільної
інспекції ГУ МВС України, та постанови
Ірпінського міського суду Київської
області від 26.04.2013 у справі № 367/2882/13-п
встановлено, що 29.03.2013 о 23 год. 30 хв. в
смт. Коцюбинське по вул. Пономарьова
ОСОБА_3, керуючи автомобілем Mercedes-Benz Vito,
державний номер НОМЕР_3, не дотримався
безпечної дистанції та безпечного
інтервалу внаслідок чого здійснив
зіткнення з автомобілем Chevrolet Lacetti,
державний номер НОМЕР_1, в результаті
чого транспортні засоби отримали
механічні пошкодження.

Вищевказаною постановою ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу у сумі 340 грн. 00 грн.

Згідно з договором страхування
наземного транспорту № 05-16/000003 від
08.01.2013, укладеним між Приватним
акціонерним товариством "Страхова
компанія "Гарант-Система" (страховик) та
ОСОБА_4 (страхувальник) (вигодонабувач -
ОСОБА_5), застраховано майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
чинному законодавству України,
пов'язані з володінням, користуванням
або розпорядженням транспортним
засобом марки Chevrolet Lacetti, державний
номер НОМЕР_1.

У відповідності до умов договору
страхування строк дії договору
визначено з 08.01.2013 по 07.01.2014.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону
України "Про страхування" договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про
страхування" страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про
страхування" визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25
Закону України «Про страхування»
здійснення страхових виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Відповідно до Висновку
автотоварознавчого дослідження про
відшкодування матеріального збитку,
завданого власнику колісного
транспортного засобу № 254-1 від 29.04.2013,
наданого експертом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Бюро
експертиз та оцінки майна «Бюмекс»
ОСОБА_6 (свідоцтво про реєстрацію в
Державному реєстрі оцінювачів НОМЕР_4
від 27.02.2002), матеріальний збиток,
завданий власнику транспортного
засобу Chevrolet Lacetti, державний номер
НОМЕР_1, в результаті його пошкодження
складає 5785 грн. 00 коп.

З урахуванням акту виконаних робіт №
від 01.07.2013, підписаного ОСОБА_4 та
Публічним акціонерним товариством
«Українська автомобільна
корпорація»/Філія «Автоцентр на
Столичному», фактична вартість
відновлювального ремонту автомобіля
Chevrolet Lacetti, державний номер НОМЕР_1,
склала 6489 грн. 14 коп., з ПДВ.

Наведені у даному акті виконаних робіт
роботи знаходяться у
причинно-наслідковому зв'язку із тими
пошкодженнями, що зазначені у довідці
Ірпінського міського відділення
Державтоінспекції Управління УМВС
України в Київській області, складеної
за обставинами ДТП.

Згідно з актом про страховий випадок із
засобом наземного транспорту (крім
залізничного), складеним позивачем, №
05-17/266 від 04.07.2013 вирішено здійснити
виплату страхового відшкодування у
розмірі 6489 грн. 14 коп. Враховуючи, що
договір № 05-16/000003 від 08.01.2013 передбачає
сплату страхового платежу частинами,
керуючись п. 13.6. Правил добровільного
страхуванні наземного транспорту (крім
залізничного) від 05.11.2007, що діють в ПрАТ
«СК «Гарант-Система», позивачем
зараховано частину суми страхового
відшкодування в розмірі 2900 грн. 00 коп. в
рахунок сплати 3-ї та 4-ї частини
страхового платежу по договору №
05-16/000003 від 08.01.2013. Залишок суми
страхового відшкодування у розмірі 3589
грн. 14 коп., на підставі заяви
страхувальника від 04.07.2013 № 444,
позивачем виплачено вигодабувачу, що
підтверджується видатковим касовим
ордером № 586 від 16.07.2013.

Судом встановлено, що 04.07.2013 між
Приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Гарант-Система" та
ОСОБА_4 підписано акт взаємозаліку від
04.07.2013 по договору № 05-16/000003 від 08.01.2013
страхування наземного транспорту,
відповідно до умов якого сторони акту
домовились про зарахування страхового
відшкодування у сумі 2900 грн. 00 коп. в
рахунок сплати 3-ї та 4-ї частини
страхового платежу по договору №
05-16/000003 від 08.01.2013.

Відповідно до статті 601 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється зарахуванням зустрічних
однорідних вимог, строк виконання яких
настав, а також вимог, строк виконання
яких не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги.
Зарахування зустрічних вимог може
здійснюватися за заявою однієї із
сторін

Виходячи із вказаних положень,
зарахування зустрічних однорідних
вимог являє собою односторонній
правочин та має своїм наслідком
припинення зобов'язань.

Згідно з частиною 3 статті 203
Господарського кодексу України
господарське зобов'язання
припиняється зарахуванням зустрічної
однорідної вимоги, строк якої настав
або строк якої не зазначений чи
визначений моментом витребування. Для
зарахування достатньо заяви однієї
сторони.

За змістом статті 203 Господарського
кодексу України, статті 601 Цивільного
кодексу України зарахування можливе за
наявності умов зустрічності та
однорідності вимог, настання строків
виконання зобов'язання, а також
відсутності спору відносно характеру
зобов'язання, його змісту, умов
виконання тощо.

Таким чином, зарахування зустрічних
однорідних вимог є способом припинення
одночасно двох зобов'язань, в одному із
яких одна сторона є кредитором, а інша -
боржником, а в другому - навпаки
(боржник у першому зобов'язанні є
кредитором у другому). Також можливе,
часткове зарахування, коли одне
зобов'язання (менше за розміром)
зараховується повністю, а інше (більше
за розміром) - лише в частині, що
дорівнює розміру першого зобов'язання.

За правовою природою припинення
зобов'язання зарахуванням зустрічної
вимоги це - одностороння угода, яка
оформляється заявою однієї з сторін.

Вимоги, які можуть підлягати
зарахуванню, мають відповідати таким
умовам: бути зустрічними (кредитор за
одним зобов'язанням є боржником за
іншим, а боржник за першим
зобов'язанням є кредитором за другим);
бути однорідними (зараховуватися
можуть вимоги про передачу речей
одного роду, у зв'язку з чим зарахування
як спосіб припинення зазвичай
застосовується до зобов'язань по
передачі родових речей, зокрема
грошей); строк виконання щодо таких
вимог настав.

Відповідно до пункту 6 договору
страхування № 05-16/000003 у страховика за
договором обов'язок сплати 3-ї частини
страхового платежу виник 08.07.2013, 4-ї
частини - 08.10.2013. Таким чином, судом не
приймається до уваги акт взаємозаліку
від 04.07.2013 по договору № 05-16/000003 від
08.01.2013, оскільки на момент підписання
заліку не настав строк сплати
страхувальником 3-ї та 4-ї частини
страхового платежу по договору №
05-16/000003 від 08.01.2013.

Проте, позивачем надано суду
підписаний Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія
"Гарант-Система" та ОСОБА_4 акт
взаємозаліку від 18.04.2014 по договору №
05-16/000003 від 08.01.2013, відповідно до якого
сторони домовились про зарахування
страхового відшкодування у сумі 2900 грн.
00 коп. в рахунок сплати 3-ї та 4-ї частини
страхового платежу по договору №
05-16/000003 від 08.01.2013.

З огляду на вищевикладене, позивач
виконав обов'язок щодо виплати
страхувальнику частини страхового
відшкодування у сумі 2900 грн. шляхом
зарахування зустрічних однорідних
вимог, що виникли до страхувальника по
сплаті 3-ї та 4-ї частини страхового
платежу по договору № 05-16/000003 від
08.01.2013.

Як встановлено судом, на момент скоєння
ДТП, цивільна відповідальність
власника транспортного засобу Mercedes-Benz
Vito, державний номер НОМЕР_3,
застрахована Приватним акціонерним
товариством "Європейський страховий
альянс" відповідно до Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АЕ/1354994 з встановленим
розміром страхової суми за шкоду
заподіяну майну - 50000 грн., франшизи - 510
грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Нормами статті 5 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно з статтею 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7
Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні" встановлено, що
проведення оцінки майна є обов'язковим
для визначення збитків або розміру
відшкодування у випадках, встановлених
законом.

У відповідності до пункту 29 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
512 Цивільного кодексу України кредитор
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою внаслідок виконання
обов'язку боржника третьою особою.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного
кодексу України до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

У зв'язку з виплатою страхового
відшкодування страхувальнику, позивач
набув право вимоги до особи
відповідальної за заподіяний збиток,
оскільки відповідно до статті 993
Цивільного кодексу України та статті 27
Закону України «Про страхування» до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування, в межах фактичних
затрат переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до позивача у межах
фактичних витрат і суми страхового
відшкодування перейшло право вимоги,
яке страхувальник мав до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Так як цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу марки Mercedes-Benz Vito,
державний номер НОМЕР_3, була
застрахована Приватним акціонерним
товариством "Європейський страховий
альянс" за Полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АЕ/1354994,
відповідно до положень Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», обов'язок щодо відшкодування
збитку, завданого внаслідок ДТП водієм
транспортного засобу Mercedes-Benz Vito,
державний номер НОМЕР_3, власнику
автотранспортного засобу Chevrolet Lacetti,
державний номер НОМЕР_1, покладається
на відповідача.

Отже, документами, які підтверджують
дійсний розмір витрат, пов'язаних з
відновлювальним ремонтом
автотранспортного засобу Chevrolet Lacetti,
державний номер НОМЕР_1, є Висновок
автотоварознавчого дослідження про
відшкодування матеріального збитку,
завданого власнику колісного
транспортного засобу № 254-1 від 29.04.2013,
акт взаємозаліку від 18.04.2014 по договору
№ 05-16/000003 від 08.01.2013 та видатковий
касовий ордер № 586 від 16.07.2013, якими
підтверджується факт оплати позивачем
відновлювального ремонту.

Твердження відповідача щодо того, що
страхове відшкодування має бути
зменшене на суму податку на додану
вартість не приймається судом до уваги,
оскільки позивачем заявлено вимоги про
відшкодування розміру матеріального
збитку, встановленого Висновком
автотоварознавчого дослідження про
відшкодування матеріального збитку
завданого власнику колісного
транспортного засобу № 254-1 від 29.04.2013,
до якого не включено ставку податку на
додану вартість. Крім того, у судовому
засіданні 18.04.2014 судом було оглянуто
оригінал акту та встановлено, що він є
належним чином оформлений, а саме
містить відтиск печатки виконавця.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АЕ/1354994 розмір
франшизи складає 510 грн., розмір
страхової суми за шкоду заподіяну
майну - 50000 грн.

13.11.2013 позивачем відповідачу
направлено заяву про відшкодування
збитків № 05/1085 від 11.11.2013 та
документи в підтвердження розміру
страхового відшкодування, яка була
отримана останнім 15.11.2011, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення №
299.

У судовому засіданні 18.04.2014 представник
позивача надав заяву про зменшення
позовних вимог, відповідно до якої
просить суд стягнути з відповідача 5275
грн. 00 коп.

Як пояснив представник позивача у
судовому засіданні, підставою для
зменшення позовних вимог є
неврахування при зверненні до суду
суми франшизи у розмірі 510 грн., яка
встановлена у Полісі обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АЕ/1354994.

Відповідно до частини 4 статті 22
Господарського процесуального кодексу
України позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу, в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог.

Таким чином, суд здійснює розгляд
заявлених позовних вимог з урахуванням
відповідної заяви у розмірі 5275 грн. 00
коп.

З огляду на вищевикладене, вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
страхового відшкодування визнаються
судом обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у розмірі 5275
грн. 00 коп. (5785 грн. 00 коп. розмір
матеріального збитку згідно з
Висновком автотоварознавчого
дослідження про відшкодування
матеріального збитку завданого
власнику колісного транспортного
засобу № 254-1 від 29.04.2013) - «мінус» 510 грн.
00 грн. (франшиза за полісом № АЕ/1354994).

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних
дій сторони, господарський суд має
право покласти на неї судовий збір
незалежно від результатів вирішення
спору (частина 2 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України).

У зв'язку з тим, що на момент звернення
позивача з позовом до суду у останнього
було відсутнє право вимоги до
відповідача на суму 2900 грн. 00 коп., так
як акт взаємозаліку по договору №
05-16/000003 від 08.01.2013 підписаний після
порушення провадження у справі, а саме
18.04.2014, судовий збір в цій частині
покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 1-2 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Європейський страховий
альянс" (04050, м. Київ, вул. Глибочицька,
буд. 33-37,ідентифікаційний код 19411125) на
користь Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Гарант-Система" (04070, м. Київ, вул.
П.Сагайдачного/Ігорівська, буд. 10/5 літ.
А, ідентифікаційний код 31725819) грошові
кошти у розмірі 5275 (п'ять тисяч двісті
сімдесят п'ять) грн. 00 коп. та 822
(вісімсот двадцять два) грн. 58 коп.
судового збору.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
шляхом подання, протягом 10 днів з дня
складання повного рішення, апеляційної
скарги через Господарський суд міста
Києва.

Повне рішення складено: 06.05.2014

Суддя
І.М.
Отрош