ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2014 р.
Справа № 922/517/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя
Терещенко О.І. , суддя Тихий П.В.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Макарцев С.В.,

третьої особи - Макарцев С.В.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача (вх. №1069
Х/1-7) на рішення господарського суду
Харківської області від 01.04.14 у справі

за позовом Харківської міської ради, м.
Харків,

третя особа - Департамент земельних
відносин Харківської міської ради, м.
Харків,

до ФОП ОСОБА_3, м. Харків,

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИЛА:

Харківська міська рада, позивач,
звернулася до господарського суду
Харківської області із позовною заявою
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3
(відповідач) про внесення змін до
договору оренди землі від 08.04.2004 року №
6353/04 шляхом визнання укладеною
додаткової угоди до вказаного договору
оренди землі в редакції, яка викладена
позивачем у позовній заяві.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 01.04.2014 року
(суддя Доленчук Д.О.) позов задоволено.
Внесено зміни до договору оренди землі
від 08.04.2004 року, зареєстрованого 08.04.2004
року за № 6353/04, шляхом визнання
укладеною додаткової угоди до
вказаного договору оренди землі в
редакції, що викладена в резолютивній
частині рішення.

Відповідач із вказаним рішенням
місцевого господарського суду не
погодився, звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення
господарським судом першої інстанції
норм чинного законодавства, просить це
рішення скасувати, та постановити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

В судовому засіданні відповідач та
його представник апеляційну скаргу
підтримали у повному обсязі, просили її
задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач зазначає як про порушення
місцевим господарським судом норм
процесуального права в частині
неналежного повідомлення відповідача
про порушення провадження у справі, про
дату, час та місце проведення судового
засідання, а також порушення строків
складення повного тексту рішення; так і
про невірне застосування судом норм
матеріального права при прийнятті
оскаржуваного рішення, оскільки
відповідач вважає, що підстави для
задоволення позову, відсутні, оскільки
така підстава для зміни умов договору
як "зміна нормативної грошової оцінки
землі" не передбачена ані
законодавством, ні умовами договору.

Одноособовий представник позивача та
третьої особи в судовому засіданні та у
відзиві на апеляційну скаргу проти її
доводів заперечує, просить залишити
оскаржуване рішення місцевого
господарського суду без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

На думку суду обставини справи
свідчать про наявність у справі
матеріалів достатніх для її розгляду
та ухвалення законного і
обґрунтованого рішення. Крім того, суд
приймає до уваги, що судом сторонам
були створені належні умови для
надання усіх необхідних доказів
(надано достатньо часу для підготовки
до судового засідання, ознайомитись із
матеріалами справи, зняти з них копії,
надати нові докази тощо).

Беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, суд
згідно за статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядає справу за наявними
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, вислухавши пояснення
представників та перевіривши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

За загальним правилом обов'язок
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини. Обов'язок доказування
та подання доказів розподіляється між
сторонами, виходячи з того, котра з
сторін посилається на юридичні факти,
які обґрунтовують її вимоги та
заперечення. Це стосується позивача,
який повинен доказати факти, на
підставі яких пред'явлено позов, а
також відповідача, який має можливість
доказувати факти, на підставі яких він
будує заперечення проти позову.

Слід звернути увагу, що в обґрунтування
апеляційної скарги в частині порушення
місцевим господарським судом норм
процесуального права щодо неналежного
повідомлення відповідача про дату, час
та місце проведення судового засідання
відповідач, не посилаючись на будь-які
докази лише зазначає, що на його думку,
він не був належним чином повідомлений
ані про порушення провадження у справі,
ні про призначення її до розгляду в
судових засіданнях, крім того, суд не
згадує про докази направлення
позивачем відповідачеві копії
позовної заяви та доданих до неї
документів.

Такі доводи відповідача
спростовуються матеріалами справи.

Так, позивачем до позовної заяви, в
якості доказів направлення
відповідачеві позовної заяви та
доданих до неї документів, додані
фіскальний чек та опис вкладення
поштового відправлення, направленого
за адресою: АДРЕСА_1, на 35 аркушах (а.с. 25,
26).

Процесуальні документі місцевим
господарським судом, адресовані
відповідачеві, також направлялись на
вказану адресу - АДРЕСА_1.

Доречи, ця адреса відповідача вказана і
в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, що підтверджується
відповідним витягом із такого реєстру
(а.с. 40).

Слід звернути увагу на те, що
відповідно до частини 1 статті 64
Господарського процесуального кодексу
України суддя, прийнявши позовну заяву,
не пізніше трьох днів з дня її
надходження виносить і надсилає
сторонам, прокурору, якщо він є
заявником, ухвалу про порушення
провадження у справі, в якій вказується
про прийняття позовної заяви,
призначення справи до розгляду в
засіданні господарського суду, про час
і місце його проведення, необхідні дії
щодо підготовки справи до розгляду в
засіданні. Ухвала про порушення
провадження у справі надсилається
зазначеним особам за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про те, що відповідач
був належним чином повідомлений про
дату, час та місце проведення судового
засідання, оскільки судом
кореспонденція направлялась на адресу
відповідача, вказану в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Що ж до доводів апеляційної скарги в
частині порушення місцевим
господарським судом строків складення
повного тексту рішення, колегія суддів
зазначає, що такі доводи відповідача є
наслідком необізнаності останнього з
окремими положеннями Господарського
процесуального кодексу України.

Так, відповідач вважає порушенням
складення судом 07.04.2014 року повного
тексту рішення, вступна та резолютивна
частина якого була проголошена в
судовому засіданні 01.04.2014 року,
посилаючись на те, що відповідно до
частини 4 статті 85 Господарського
процесуального кодексу України повне
рішення повинно бути складено у строк
не більше п'яти днів з дня проголошення
вступної і резолютивної частини
рішення.

Колегія суддів вважає, що в даному
випадку поза увагою відповідача
залишилась інша норма процесуального
права - частина 3 статті 51
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої у випадках,
коли останній день строку припадає на
неробочий день, днем закінчення строку
вважається перший наступний за ним
робочий день.

Оскільки останній день строку
складення повного тексту рішення від
01.04.2014 року - 06.04.2014 року це неділя -
неробочий день, будь-яких порушень
процесуального права в частині
несвоєчасного складення повного
тексту рішення у справі - не вбачається.

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі на порушення місцевим
господарським судом норм
процесуального права не знайшли свого
підтвердження, що ж до невірного
застосування судом норм матеріального
права, колегія суддів зазначає
наступне.

Вивченням матеріалів справи
встановлено, що 08.04.2004 р. на підставі
рішення Харківської міської ради від
25.02.2004 р. № 18/04 "Про надання юридичним та
фізичним особам у користування
земельних ділянок для будівництва
(реконструкції) та подальшої
експлуатації об'єктів" між Харківською
міською радою (орендодавець) та ФОП
ОСОБА_3 (відповідач) був укладений
договір оренди землі, що
зареєстрований у Харківській
регіональній філії Державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельних
ресурсах" в книзі записів державної
реєстрації договорів оренди землі
(книга № 4) від 08.04.2004 р. за № 6353/04,
відповідно до умов якого відповідачу
передано в строкове платне
користування земельну ділянку, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до п.1.1 договору оренди
землі в оренду передається земельна
ділянка загальною площею 0,1146 га.

Розмір оренди був передбачений п.2.2.
договору оренди землі.

У відповідності до п.1.2. договору оренди
землі земельна ділянка надавалася в
оренду строком до 31.12.2029 р.

В пункті 2.4. договору оренди землі
сторони визначили, що оренда плата
збільшується при зміні розміру
земельного податку відповідно до
законодавства України, при цьому
сторони укладають додаткову угоду, яка
є невід'ємною частиною цього договору.

У відповідності до п. 4.1. договору
оренди землі зміна умов договору
здійснюється у письмовій формі за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору спір розв'язується у судовому
порядку.

Згідно з рішенням Харківської міської
ради від 03.07.2013 р. № 1209/13 "Про
затвердження технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель м.
Харкова станом на 01.01.2013 року", рішенням
Харківської міської ради від 25.09.2013 р. №
1269/13 "Про затвердження "Порядку
впровадження нормативної грошової
оцінки земель м. Харкова станом на
01.01.2013 року" та рішенням № 960/12 від 19.12.2012
р., яким затверджено Порядок оформлення
договорів оренди землі у м. Харкові,
змінювалася базова вартість 1 кв.м.
земель м. Харкова, запроваджувався
порядок визначення розміру орендної
плати за користування земельними
ділянками та був передбачений порядок
оформлення договорів оренди землі у м.
Харкові.

Згідно із п. 2.1., п. 2.2. Порядку
впровадження нормативної грошової
оцінки земель міста Харкова станам на
01.01.2013 рік, затвердженого рішенням
Харківської міської ради від 25.09.2013
року №1269/13, Департамент земельних
відносин на підставі п. 4 ст. 33 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" є власником програмного
комплексу "Нормативна грошова оцінка
земель міста Харкова станом на 01.01.2013",
здійснює загальну координацію робіт з
визначення орендної плати за землю в
місті Харкові згідно з рішенням 25 сесії
Харківської міської ради 6 скликання
від 03.07.2013 року №1209/13 "Про затвердження
"Технічної документації з нормативної
грошової оцінки земель міста Харкова
станом на 01.01.2013", здійснює розрахунки
розміру орендної плати за землю та
безпосереднє виконання робіт з
укладання договорів оренди землі та
додаткових угод до них, веде моніторинг
виконання умов договорів оренди землі.

Управління Держземагентства у м.
Харкові Харківської області надає
інформацію про нормативну грошову
оцінку окремої земельної ділянки у
формі витягу з технічної документації
про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки згідно з чинним
законодавством.

Відповідно до п. 3.1., п. 3.2. зазначеного
Порядку зміна нормативної грошової
оцінки земель є підставою для внесення
змін до договору оренди землі. Зміни до
договору оренди землі оформлюються
додатковою угодою. Підготовка
додаткової угоди здійснюється
Департаментом земельних відносин
відповідно до Порядку укладання
договорів оренди землі у м. Харкові.

На підставі вищевказаних рішень
Харківської міської ради
Департаментом земельних відносин
Харківської міської ради було:

- одержано витяг з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку;

- одержано витяг № 181 від 24.09.2013 р. з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки
відповідно до якого нормативна грошова
оцінка земельної ділянки площею 1146
кв.м. по АДРЕСА_2 склала 2499518,00 грн.;

- виконано розрахунок розміру
орендної плати за земельну ділянку
комунальної власності станом на 01.01.2013
р. № 81/14 відповідно до якого розмір
орендної плати за земельну ділянки
площею 1146 кв.м. по АДРЕСА_2 складав: в рік
- 139973,01 грн.; в місяць - 11664,42 грн.

Для приведення розміру орендної плати
у відповідність до вимог чинного
законодавства щодо
нормативно-грошової оцінки земель та
укладення додаткової угоди до договору
оренди землі Департаментом земельних
відносин Харківської міської ради на
адресу відповідача було направлено
відповідний лист-пропозиція від
03.12.2013р. № 880/0/30-13 про зміну договору
оренди землі та лист-пропозиція від
03.12.2013р. № 876/0/30-13 про державну
реєстрацію договору оренди земельної
ділянки та додаткової угоди до
договору оренди землі, яким було
запропоновано відповідачеві сплатити
кошти: в розмірі 51,00 грн. за внесення
змін до записів Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, в
розмірі 120,00 грн. за надання інформації
з Реєстру у формі витягу, та надати
оригінали платіжних документів до
міської ради.

Листом-пропозицією від 03.12.2013р. №
880/0/30-13 Департамент земельних відносин
Харківської міської ради направив
відповідачу на розгляд та погодження
три примірника додаткової угоди до
договору оренди землі та три
примірника розрахунку орендної плати в
зв'язку із зміною розміру орендної
плати, з пропозицією повернути у
двадцятиденний строк після одержання
пропозиції до Департаменту земельних
відносин для подальшої їх передачі до
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції для
проведення державної реєстрації в
установленому законодавством порядку.

Одержання вказаних листів
відповідачем підтверджується копією
відповідного поштового відправлення.
Проте, вказані вимоги відповідачем
були проігноровані, у встановлений
термін відповідь на лист-пропозицію до
Харківської міської ради не була
надана. Станом на момент звернення
позивача до суду з позовною заявою
додаткову угоду до договору оренди
землі між сторонами не підписано.

Такі обставини, на думку позивача,
завдають значних збитків
територіальній громаді міста Харкова у
вигляді неодержаного доходу за
користування земельною ділянкою
комунальної власності.

При цьому позивач в обґрунтування
позову вказував, що на теперішній час
розмір орендної плати за землю, яку
сплачує відповідач по зазначеному
договору не відповідає положенням
пункту 289.1 ст.289 Податкового кодексу
України та вищевказаним рішенням
Харківської міської ради. Для
приведення розміру орендної плати у
відповідність з вимогами діючого
законодавства в укладений між
позивачем та відповідачем договір
оренди землі повинні бути внесені
відповідні зміни стосовно розміру
орендної плати та вартості нормативної
грошової оцінки земельної ділянки
шляхом укладання додаткової угоди до
договору оренди землі, як то
передбачено Порядком оформлення
договорів оренди землі у місті Харкові.

Згідно з актом обстеження земельної
ділянки від 25.01.2014 року № 218/14,
виконаного відділом по обстеженню
земельних ділянок Департаменту
земельних відносин Харківської
міської ради земельна ділянка площею
1146 кв.м. по АДРЕСА_2 використовується
відповідачем для експлуатації та
обслуговування станції сервісного
обслуговування автомобілів з офісними
приміщеннями.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковими.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу
України та ст.188 Господарського кодексу
України зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Згідно ст. 632 Цивільного кодексу
України ціна в договорі встановлюється
за домовленістю сторін, у випадках,
встановлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування.

Згідно ст. 30 Закону України "Про оренду
землі" у разі недосягнення згоди щодо
зміни умов договору оренди землі спір
вирішується в судовому порядку.

Відповідно до п. 289.1. ст. 289 Податкового
кодексу України для визначення розміру
податку та орендної плати
використовується нормативна грошова
оцінка земельних ділянок. Центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері земельних
відносин здійснює управління у сфері
оцінки земель та земельних ділянок.

Згідно ст. 15 Закону України "Про оренду
землі" однією із істотних умов договору
оренди землі є орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату.

Згідно ст. 653 Цивільного кодексу
України якщо договір змінюється або
розривається у судовому порядку,
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
вчинюється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

Статтею 13 Закону України "Про оцінку
земель" передбачено, що нормативна
грошова оцінка земельних ділянок
проводиться, зокрема у разі визначення
розміру орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності.

Згідно із ч.1 ст.15 цього Закону
підставою для проведення оцінки земель
(бонітування ґрунтів, економічної
оцінки земель та нормативної грошової
оцінки земельних ділянок) є рішення
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст.18 вказаного Закону
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок розташованих у межах населених
пунктів незалежно від їх цільового
призначення проводиться не рідше ніж
один раз на 5-7 років.

Згідно ст. 144 Конституції України та ст.
73 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" рішення
Харківської міської ради є
обов'язковими для виконання на
території міста Харкова.

Згідно із п. 2.19. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011 р. № 6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" у разі прийняття
уповноваженим органом рішення про
внесення змін щодо ставок орендної
плати за землю та затвердження нових
коефіцієнтів, що використовуються для
розрахунку орендної плати за земельні
ділянки, такі обставини можуть бути не
взяті судом до уваги лише у разі
скасування такого рішення органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування в установленому
законом порядку.

При цьому суд зазначає, що рішення
Харківської міської ради від 03.07.2013 р. №
1209/13, від 25.09.2013 р. № 1269/13 та № 960/12 від
29.12.2012р. є діючими та не скасованими.

Враховуючи вищевикладене та те, що
сторонами в договорі оренди землі була
передбачена можливість збільшення
розміру орендної плати, а орендна плата
за земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, тому законодавча зміна
граничного розміру цієї плати є
підставою для перегляду розміру
орендної плати, встановленої умовами
договору, колегія суддів вважає, що
місцевий господарський суд дійшов
вірного висновку про те, що позовні
вимоги позивача є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовані
вищенаведеними обставинами справи та
положеннями чинного законодавства, у
зв'язку з чим - апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Беручи до уваги всі наведені обставини
в їх сукупності, судова колегія дійшла
висновку, що під час розгляду справи
господарським судом першої інстанції
фактичні обставини справи встановлені
на основі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки суду відповідають
обставинам справи та їм надана
правильна юридична оцінка, прийняте
рішення відповідає нормам чинного
законодавства та підстав для його
скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 99, 101, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 01.04.2014 року
залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її підписання і може бути оскаржена
протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 13.05.2014
року.

Головуючий суддя
Сіверін В. І.

Суддя
Терещенко О.І.

Суддя
Тихий П.В.