РІШЕННЯ

"12" травня 2014 р.Справа №
921/167/14-г/16Господарський суд
Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

Розглянув справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк", вул. Набережна Перемоги, 50,
м. Дніпропетровськ; адреса для
листування: 49027, м.
Дніпропетровськ, а/с 1800 .

до відповідача: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1

За участю представників сторін:

позивача: Гулкевич Н.І. - заступник
керівника напрямку з юридичної роботи
філії «Західне головне регіональне
управління» ПАТ КБ «Приватбанк»,
довіреність № 3072-0 від 19.09.2012 року

відповідача: не з'явився

Суть справи.

Ухвалою суду від 24.03.2014 року, від 14.04.2014
року, від 28.04.2014 року розгляд справи
було відкладено відповідно на 14.04.2014
року на 11 год. 30 хв., на 28.04.2014 р. на 10 год
30 хв., на 12.05.2014 року на 15 год 00 хв.

Ухвалою суду від 28 квітня 2014 року
продовжено строк вирішення спору на 15
днів після закінчення строку вирішення
спору, передбаченого ч.1 ст. 69 ГПК
України.

В судовому засіданні 12.05.2014 року
оголошувалась перерва до 12.05.2014 року до
17 год 50 хв.

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "ПриватБанк"
звернулося до господарського суду
Тернопільської області з позовом до
відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1 про
стягнення заборгованості в розмірі 26110
грн. 50 коп., з яких: 15662 грн.86 коп -
заборгованість за кредитом; 6536 грн. 63
коп. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 2360 грн. 34 коп. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 1550 грн.67 коп -
заборгованість по комісії за
користування кредитом. Судовий збір
позивач просить суд покласти на
відповідача.

Позивач деталізував нараховану суму
пені в своєму Поясненні №01-107 від 25.04.2014
р., а саме: на комісію нараховано 78,82
грн.; на кредит нараховано 1902,84 грн.; на
відсотки нараховано 378,68 грн.

В судове засідання
представник позивача з'явився, надав
усні пояснення по суті спору, просив
суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився та не забезпечив явку свого
представника. Відповідач
обґрунтований нормативно та
документально підтверджений відзив на
позов не подав, хоча судом було
дотримано вимоги статті 64
Господарського процесуального кодексу
України, своєчасно винесено і
надіслано за вказаною в позовній заяві
позивачем адресою відповідача: АДРЕСА_1
ухвалу від 03.03.2014 року про прийняття
справи № 921/167/14-г/16 до свого провадження
та призначення справи до розгляду в
засіданні господарського суду 24.03.2014
року і необхідні дії щодо підготовки
справи до розгляду.

Повідомлення про вручення поштового
відправлення, відправлене відповідачу
04.03.2014 року повернулось разом із
конвертом з ухвалою від 03.03.2014 року про
прийняття справи
№921/167/14-г/16 до свого провадження до
господарського суду Тернопільської
області з довідкою відділення
поштового зв'язку, в якій вказано
причину повернення: "за закінченням
терміну зберігання".

Як зазначається, зокрема, в п. 2
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві" № 670-2010-р
від 15.03.2010 року, особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про
час і місце її розгляду судом, якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

У відповідності до п. 11 Листа
Вищого господарського суду України №
n0006645-06 від 15.03.2007 року "Про деякі
питання практики застосування норм
господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році" до повноважень
господарських судів не віднесено
установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місце проживання фізичних
осіб-учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій; тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

Таким чином, суд вважає, що
відповідач повідомлений про час і
місце розгляду справи № 921/167/14-г/16
господарським судом Тернопільської
області.

Крім того, відповідач будь-яких
додаткових документів суду не надав, а
тому згідно ст.75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Технічна фіксація судового
процесу у відповідності до ст.81-1 ГПК
України не здійснювалась за
відсутності клопотання представника
позивача та неявки представника
відповідача та відсутності
відповідного клопотання.

Розглянувши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив наступне.

23.08.2012 року Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 було підписано
Заяву про відкриття поточного рахунку
та картка зі зразками підписів і
відбитка печатки, відповідно до якої
позивач відкрив відповідачу поточний
рахунок НОМЕР_2 в національній валюті
та картковий рахунок НОМЕР_3 в
національній валюті.

Як зазначається в даній Заяві,
"Банк" за наявності вільних грошових
ресурсів здійснює обслуговування
кредитного ліміту "Клієнта" за рахунок
кредитних коштів у межах ліміту, про
розмір якого "Банк" повідомляє "Клієнту"
на свій вибір або в письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку "Банку" та "Клієнта". Порядок
встановлення, зміни ліміту, погашення
заборгованості та розмір відсоткової
ставки за користування кредитним
лімітом регламентуються Умовами та
Правилами надання банківських послуг і
Тарифами Банку, що розміщені в мережі
Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом
із цією анкетою (заявою) складають
Договір банківського обслуговування.

Як вбачається із Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
зі зразками підписів і відбитком
печатки, відповідач, як "Клієнт"
погодився із Умовами та Правилами
надання банківських послуг, у тому
числі із Умовами та Правилами
обслуговування за Розрахунковими
картками (що розташовані на сайті банку
http://www.privatbank.ua, https://client-bank.ua), Тарифами
банку, які разом цією заявою та карткою
зі зразками підписів і відбитка
печатки, що складають Договір
банківського обслуговування, що
підтверджується підписом відповідача
на даній Заяві.

Як визначається в п. п. 3.18.1.1 п.п.
3.18.1 п. 3.18 "Умов і правил надання
банківських послуг" кредитний ліміт на
поточний рахунок (далі - Кредит)
надається на поповнення оборотних
коштів і здійснення поточних платежів
"Клієнта" в межах кредитного ліміту
(далі - ліміт). Техніко-економічне
обслуговування кредиту- фінансування
поточної діяльності. Про розмір ліміту
"Банк" повідомляє "Клієнта" на свій
вибір або в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку "Банку" і "Клієнта" (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк,
sms-повідомлення або інших). "Банк"
здійснює обслуговування ліміту
"Клієнта", що полягає у проведенні його
платежів понад залишок коштів на
поточному рахунку "Клієнта", при
наявності вільних грошових ресурсів,
за рахунок кредитних коштів в межах
ліміту, шляхом дебетування поточного
рахунку. При цьому утворюється
дебетове сальдо.

В п.п. 3.18.1.3 п.п. 3.18.1 п. 3.18 "Умов і
правил надання банківських послуг"
зазначається, зокрема, що кредит
надається в обмін на зобов'язання
"Клієнта" з повернення кредиту, сплаті
відсотків та винагороди.

Згідно п.п. 3.18.1.11 п.п. 3.18.1 п. 3.18
"Умов і правил надання банківських
послуг" періодом безперервного
користування кредитом є період часу,
протягом якого безперервно існувало
дебетове сальдо на поточному рахунку.
Період безперервного користування
"кредитним лімітом на поточному
рахунку" - не більше 35 днів. Початком
періоду безперервного користування
кредитом вважається перший день,
починаючи з якого безперервно
існувало дебетове сальдо на поточному
рахунку "Клієнта" при закритті
банківського дня. Зменшення або
збільшення заборгованості за кредитом
у цей період не впливають на зміну дати
початку періоду безперервного
користування кредитом. Датою
закінчення безперервного
користування кредитом вважається
день, після закінчення якого на
поточному рахунку зафіксовано нульове
дебетове сальдо . Зменшення або
збільшення заборгованості по кредиту в
період безперервного користування
кредитом, не впливають на зміну початку
періоду безперервного користування
кредитом. Датою закінчення періоду
безперервного користування кредитом
вважається день, після закінчення
якого на поточному рахунку зафіксовано
нульове дебетове сальдо.

У відповідності до. п.п. 3.18.1.12 п.
3.18.1 п. 3.18 "Умов і правил надання
банківських послуг" для розрахунку
відсотків за користування кредитним
лімітом встановлюється
диференційована процентна ставка.
Відсоткова ставка до розрахунку
залежить від терміну існування
непогашеного залишку по кредиту.
Процентна ставка може бути змінена
"Банком" у порядку, передбаченому цим
розділом "Умов та правил надання
банківських послуг".

Як визначається в п. 3.18.1.13 п. 3.18
"Умов і правил надання банківських
послуг" при порушенні "Клієнтом"
будь-якого з грошових зобов'язань
"Клієнт" сплачує "Банку відсотки та пеню
за користування кредитом від суми
залишку непогашеної заборгованості в
розмірі, передбаченому цим розділом
"Умов та правил надання банківських
послуг".

У п.п. 3.18.2.2. п. 3.18 "Умов і правил
надання банківських послуг"
зазначається, зокрема, що "Клієнт"
зобов'язується :

- використовувати кредит на цілі,
зазначені у п. 3.18.1.1 цього розділу "Умов
та правил надання банківських послуг";

- сплатити відсотки за весь час
фактичного користування кредитом
згідно з п.п. 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3;

- виробляти погашення кредиту,
отриманого в межах встановленого
ліміту, не пізінше терміну закінчення
періоду безперервного користування
кредитом, встановленого п.3.18.1.11;

- виробляти погашення різниці між
заборгованістю за кредитом і знову
встановленим лімітом відповідно до п.
3.18.2.3.2, у разі перевищення
заборгованості за кредитом над сумою
знову встановленого Ліміту, протягом
операційного дня, за станом на який
виникла різниця. Погашення цієї
різниці трактується як погашення
кредиту;

- повернути кредит у строки,
встановлені п.п. 3.18.1.10, 3.18.2.3.4, 3.18.2.2.17.

Як визначається в п. 3.18.4.1 п. 3.18.4
"Умов і правил надання банківських
послуг" за користування кредитом в
період з дати виникнення дебетового
сальдо на поточному рахунку "Клієнта"
при закритті банківського дня "Клієнт"
сплачує відсотки, виходячи з
процентної ставки, розмір якої
залежить від терміну користування
кредитом (диференційована процентна
ставка). Порядок розрахунку відсотків:

- 3.18.4.1.1. За період користування
кредитом з моменту виникнення
дебетового сальдо до дати обнулення
дебетового сальдо в одну з дат з
наступного 20-го до 25-го числа місяця
(далі - "період, в який дебетове сальдо
підлягає обнулення"), розрахунок
відсотків здійснюється за процентною
ставкою у розмірі 0% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості;

- 3.18.4.1.2. При необнуленні
дебетового сальдо в одну з дат періоду,
в якому дебетове сальдо підлягає
обнулення, протягом 90 днів з останньої
дати періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнулення, "Клієнт" сплачує
"Банку" за користування кредитом
відсотки в розмірі 24% річних, починаючи
з останньої дати періоду, в яку
дебетове сальдо підлягало обнулення.

- 3.18.4.1.3. У разі непогашення
кредиту впродовж 90 днів з дати
закінчення періоду, в який дебетове
сальдо підлягало обнулення, починаючи
з 91-го дня після дати закінчення
періоду, в який дебетове сальдо
підлягало обнулення, кредит вважається
простроченим, а грошові зобов'язання
"Клієнта" з погашення заборгованості
вважаються порушеними. При порушенні
"Клієнтом" будь-якого з грошового
зобов'язання "Клієнт" сплачує "Банку"
відсотки за користуванні кредитом у
розмірі 48% річних від суми залишку
непогашеної заборгованості. У разі
порушення "Клієнтом" будь-якого з
грошових зобов'язань і при реалізації
права "Банку" на встановлення іншого
строку повернення кредиту,
передбаченого Умовами і правилами
надання Банківських послуг, "Клієнт"
сплачує "Банку" пеню у розмірі 0,1315% від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
з дня, наступного за датою порушення
зобов'язань.

У відповідності до п.п. 3.18.4.1.4 п.
3.18.4 "Умов і правил надання банківських
послуг" під "непогашенням кредиту"
мається на увазі невиникнення на
поточному рахунку нульового
дебетового сальдо при закритті
банківського дня.

Як визначається в п.п. 3.18.4.3 п. 3.18.4
"Умов і правил надання банківських
послуг" сплата відсотків за
користування кредитом, розрахованих
згідно з п.п. 3.18.4.1, 3.18.4.2 проводиться в
порядку, зазначеному в п. 3.18.1.1, 3.18.2.1.4.,
3.18.2.2.8. Відсотки, несплачені після
закінчення періоду безперервного
користування кредитом, вважаються
простроченими (крім випадків
розірвання кредиту згідно з п.3.18.2.3.4),
Сплата відсотків може бути проведена
"Клієнтом" також з інших належних йому
рахунків у встановленому законом
порядку.

Згідно п.п. 3.18.4.4 п. 3.18.4 "Умов і
правил надання банківських послуг"
"Клієнт" сплачує "Банку" винагороду за
використання ліміту відповідно до
п.п.3.18.1.6., 3.18.2.3.2, 1-го числа кожного
місяця в розмірі 0,9% від суми
максимального сальдо кредиту, що
існував на кінець банківського дня за
попередній місяць, в порядку,
передбаченому Умовами і правилами
надання банківських послуг. "Клієнт"
доручає "Банку" здійснювати списання
винагороди зі своїх рахунків. Сплата
винагороди здійснюється в гривні. У
випадку, якщо кредит видається в
іноземній валюті, винагорода
сплачується в гривневому еквіваленті
за курсом НБУ на дату сплати.

В п.п. 3.18.4.9 п. 3.18.4 "Умов і правил
надання банківських послуг" розрахунок
відсотків за користування кредитом
проводиться щодня, починаючи з моменту
утворення на поточному рахунку
дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати.

У відповідності до п.п. 3.18.6.1 п. 3.18.6.
Обслуговування кредитного Ліміту на
поточному рахунку "Клієнта"
здійснюється з моменту подачі
"Клієнтом" до "Банку" заяви на
приєднання до "Умов та Правил надання
банківських послуг" (або у формі "Заяви
про відкриття поточного рахунку та
картки із зразками підписів і відбитка
печатки" або у формі авторизації
кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовій або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі) та/або з моменту надання
"Клієнтом" розрахункових документів на
використання коштів у рамках кредитної
ліміту в межах зазначених у них сум, і
діє в обсязі перерахованих засобів до
повного виконання зобов'язань
сторонами.

У відповідності до довідки №
08.7.0.0.0/13 від 04.02.2014 року про розмір
встановлених кредитних лімітів,
наданих клієнту ОСОБА_2-підприємець,
позивачем було встановлено
відповідачу кредитний ліміт:

- 27.08.2012 р. - 1000 грн.;

- 03.09.2012 р. - 6000 грн.;

- 26.12.2012 р. - 13000 грн.;

- 04.02.2013 р. - 16300 грн.;

- 04.03.2013 р. - 18300 грн.

що підтверджується банківською
випискою з 23.08.2012 по 01.04.2014 року з
рахунку відповідача (належним чином
засвідчена копія банківської виписки
знаходиться в матеріалах справи).

До матеріалів справи 08.04.2014 р. від
позивача поступило Пояснення № без
номера від 08.04.2014 р. з додатками та
супровідний лист № без номера від
08.04.2014 р. У поясненні позивач надає
наступну інформацію:

- зазначеним кредитним лімітом
відповідач користувався з серпня 2012
року, повністю погасив ліміт і знову
користався збільшеним лімітом, де вже
належним чином свої зобов'язання за
договором не виконував, кредит в
порядку та сумах не погашав, у зв'язку з
чим 07.03.2013 р. кредит вважається
простроченим в сумі 15662 грн. 86 коп.;

- оскільки тіло кредиту вважається
простроченим, а грошові зобов'язання по
погашенню заборгованості порушеними,
згідно п.3.18.4.1.3 Договору клієнт сплачує
Банку проценти у розмірі 48% річних від
залишку непогашеної заборгованості за
період з 07.03.2013 р. по 14.01.2014 р. є 313 днів
прострочки по кредиту, а це 15662 грн. 86
коп.х48% річних/360 днів х 313 днів = 6536 грн. 63
коп.; отже, у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість по
процентам у розмірі 6536 грн. 63 коп.;

- заборгованість по комісії у сумі 1550
грн. 67 коп. (у відповідності до п. 18.4.4.
поданих умов, Клієнт сплачує Банку
винагороду за використання ліміту
відповідно до п.3.18.1.6., 3.18.2.3.2. першого
числа кожного місяця в розмірі 0,9% від
суми максимального сальдо кредиту. В
даному випадку сума становить 15662 грн. 86
коп. х 0,9% = 140 грн. 97 коп. за місяць)
стягуємо за 11 місяців, а саме з березня
2013 року по січень 2014 року;

- нарахування пені, у відповідності до
умов договору, починалась з 91 дня після
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню (90
днів), тобто в нашому випадку з
врахуванням погашення пені з лютого 2013
року, банк стягує з березня 2013 року по
14.01.2014 року в сумі 2360 грн. 34 коп.

14.04.2014 р. позивачем до матеріалів справи
подано Умови обслуговування кредитних
лімітів на поточних рахунках
корпоративних клієнтів.

Також до матеріалів справи 25.04.2014 р. від
позивача поступило Пояснення №01-107 від
25.04.2014 р. У поясненні позивач надає
наступну інформацію:

- оскільки тіло кредиту вважається
простроченим, а грошові зобов'язання по
погашенню заборгованості порушеними,
згідно п.3.18.4.1.3 Договору клієнт сплачує
Банку проценти у розмірі 48% річних від
залишку непогашеної заборгованості за
період з 07.03.2013 р. по 14.01.2014 р. є 313 днів
прострочки по кредиту, а це 15662 грн. 86
коп.х48% річних/360 днів х 313 днів = 6536 грн. 63
коп.; отже, у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість по
процентам у розмірі 6536 грн. 63 коп.;

- нарахування пені, у відповідності до
умов договору, починалась з 91 дня після
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню (90
днів), тобто в нашому випадку з
врахуванням погашення пені з лютого 2013
року, банк стягує саме з березня 2013 року
по 14.01.2014 року в сумі 2360 грн. 34 коп. на
прострочену заборгованість, виписка по
нарахуванню пені надається. Пеня
нараховується за кожний випадок
порушення по сплаті відсотків,
термінів повернення кредиту,
винагороди (п.3.18.5.1.). На комісію
нараховано 78,82 грн.; на кредит
нараховано 1902,84 грн. (за рахунок
заокруглення можлива похибка невелика,
оскільки у виписці нарахування пені,
вона нараховується кожний день без
заокруглень); на відсотки нараховано
378,68 грн., що відповідає виписці
нарахування пені.

Як зазначив позивач у своїх
додаткових поясненнях, кредитним
лімітом відповідач користувався з
серпня 2012 року, повністю погасив ліміт
і знову користався збільшеним лімітом,
де вже належним чином свої зобов'язання
за договором не виконував, кредит в
порядку та сумах не погашав, у зв'язку з
чим 07.03.2013 р. кредит вважається
простроченим в сумі 15662 грн. 86 коп.

Станом на 14.01.2014 року за
відповідачем рахується заборгованість
15662 грн 86 коп - за кредитом, що
підтверджується Випискою з 27.08.2012 р. по
01.04.2014 р. з рахунку відповідача,
розрахунком заборгованості по кредиту
(основному боргу), меморіальним ордером
№1 від 07 березня 2013 року (винос 15662 грн 86
коп на прострочку), які знаходяться в
матеріалах справи.

Також відповідачу нараховано
відсотки за користування кредитними
коштами у розмірі 48% річних на загальну
суму заборгованості з врахуванням 360
днів в році за період з 07.03.2013 р. по 14.01.2014
р.за 313 днів прострочки по кредиту, а це
15662 грн. 86 коп.х48% річних/360 днів х 313 днів
= 6536 грн. 69 коп. Отже, у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість по
відсоткам у розмірі 6536 грн. 69 коп. Однак,
позивач заявив до стягнення 6536 грн 63
коп. ( різниця 0,06 коп.), що є правом
позивача. Нарахування відсотків та
погашення відсотків підтверджується
банківськими виписками з рахунку
відповідача з 27.08.2012 р. по 01.04.2014 року, з
04.12.2012 р. по 14.01.2014 р., копія яких
знаходиться в матеріалах справи.

Також позивач нарахував
відповідачу заборгованість по комісії
в сумі 1550 грн. 67 коп за період 11 місяців,
а саме з березня 2013 року по січень 2014
року в розмірі 0.9% від суми
максимального сальдо кредиту. Тобто,15662
грн. 86 коп. х 0,9% = 140 грн. 97 коп. за місяць;
140,97 х 11= 1550 грн 67 коп.

У відповідності до частини 1
статті 509 Цивільного кодексу України №
435-ІУ від 16 січня 2003 року з наступними
змінами зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу
України передбачені загальні умови
виконання зобов'язання, а саме
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу
України №436-ІУ від 16 січня 2003 року з
наступними змінами, кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 345
Господарського кодексу України
кредитні відносини здійснюються на
підставі кредитного договору, що
укладається між кредитором і
позичальником у письмовій формі. У
кредитному договорі передбачаються
мета, сума і строк кредиту, умови і
порядок його видачі та погашення, види
забезпечення зобов'язань позичальника,
відсоткові ставки, порядок плати за
кредит, обов'язки, права і
відповідальність сторін щодо видачі та
погашення кредиту.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Приймаючи до уваги, що в процесі
судового розгляду спору відповідачем
не подано жодних письмових заперечень
щодо нарахування сум заборгованості по
тілу кредиту, по відсоткам за
користування кредитом, по комісії, а
судом не здобуто доказів, які б
свідчили про погашення сум такої
заборгованості, а тому позовні вимоги
про стягнення з відповідача:

- 15662 грн 86 коп грн. заборгованості по
кредиту, 6536 грн. 63 коп. - заборгованості
по відсоткам за користування кредитом,
1550 грн. 67 коп заборгованості по комісії
за станом на 14.01.2014 року підлягають до
задоволення як такі, що доведені
позивачем у відповідності із ст.ст. 33-34
ГПК України належними і допустимими
доказами, не суперечать нормам чинного
законодавства та неоспорені
відповідачем.

У відповідності до статті 230
Господарського кодексу України № 436-ІУ
від 16 січня 2003 року, штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно частини 6 статті 231
Господарського кодексу України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Закон України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" від 22 листопада 1996 року, з
наступними змінами, регулює договірні
правовідносини між платниками та
одержувачами грошових коштів щодо
відповідальності за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань.
Статтею 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачено, що "платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін", а
згідно статті 3 вказаного Закону розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Як визначається в п.п. 3.18.5.1 п. 3.18.5
"Умов і правил надання банківських
послуг" при порушенні "Клієнтом"
будь-якого із зобов'язань по сплаті
відсотків за користування кредитом,
передбачених п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2,
3.18.4.3, термінів повернення кредиту,
передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4,
винагороди, передбаченого п.п.3.18.2.2.5,
3.18.4.4., 3.18.4.5, 3.18.4.6 "Клієнт" сплачує "Банку"
за кожний випадок порушення пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
сплачується пеня (у % річних) від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу. "Клієнт" сплачує
"Банку" пеню у розмірі, визначеному в п.
3.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожен
день прострочення. А в разі реалізації
"Банком" права на встановлення іншого
строку повернення кредиту, "Клієнт"
сплачує "Банку" пеню у розмірі,
зазначеному в п.3.18.4.1.3. від суми
заборгованості за кожен день
прострочення.Сплата пені здійснюється
у гривні. У випадку, якщо кредит
надавався в іноземній валюті, пеня
сплачується в гривневому еквіваленті
за курсом НБУ на дату сплати.

Позивач нарахував відповідачу 2360
грн. 34 коп. пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором.
Нараховану суму пені позивач
деталізував в своєму Поясненні №01-107
від 25.04.2014 р., а саме: на комісію
нараховано за період 01.04.2013р. -14.01.2014 р.
78,82 грн.; на кредит нараховано за період
11.03.2013 р.-14.01.2014 р. 1902,84 грн.; на відсотки
нараховано за період 11.03.2013р. -14.01.2014 р.
378,68 грн.

Судом здійснено перерахунок заявленої
суми пені до стягнення з відповідача.
За результатами здійсненого
перерахунку (додано до матеріалів
справи), суд вважає, що позовні вимоги
щодо стягнення 1857 грн 61 коп пені на
кредит , 378 грн 68 коп пені на відсотки, 78
грн 82 коп пені на комісію підлягають до
задоволення як обґрунтовано заявлені,
підтверджені матеріалами справи, не
суперечать нормам чинного
законодавства та неоспорені
відповідачем.

В частині стягнення 45 грн 23 коп
пені на кредит в позові відмовити як
необґрунтовано заявлені.

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК
України покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

З огляду на наведене, керуючись
ст.ст.43,49,82,85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк", вул. Набережна Перемоги, 50,
м. Дніпропетровськ; адреса для
листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с
1800, ідентифікаційний код 14360570:

- 15662 грн. 86 коп. - заборгованості по
кредиту;

- 6536 грн. 63 коп. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 1550 грн.67 коп. - заборгованості по
комісії;

- 1857 грн. 61 коп. пені на заборгованість
по кредиту;

- 378 грн. 26 коп. пені на заборгованість по
відсотках за користування кредитом;

- 78 грн. 82 коп. пені по комісії,

- 1823 грн. 80 коп. судового збору в
повернення сплачених судових витрат.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони у справі,
прокурор, треті особи, особи, які не
брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки мають право
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84 ГПК
України, через місцевий господарський
суд.

Рішення підписано: 15 травня 2014
року.

Суддя
С.О. Хома