ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2014 р.Справа № 922/1028/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стальконструкція" (м.
Харків) до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нью Системс АМ" (м.
Харків) про стягнення 110202,57 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Кролевецького К.І.
(довіреність від 20.01.2014 р.);

відповідача - Нікуліна І.В. (довіреність
від 11.09.2013 р.)

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Стальконструкція",
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовною заявою,
в якій просить суд стягнути з ТОВ "Нью
Системс АМ" на свою користь
заборгованість за виконані роботи у
сумі 100774,84 грн., пеню у сумі 6496,47 грн.,
інфляційні втрати у сумі 1316,12 грн. 3%
річних у сумі 1615,14грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 21.03.2014 року
прийнято позовну заяву до розгляду,
порушено провадження у справі та
призначено її до розгляду у судовому
засіданні на 09.04.2014 р. об 11:00 год.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 09.04.2014 р.
розгляд справи відкладено на 24.04.2014 р. о
11:00 год.

Розпорядженням керівника апарату суду
№546 від 24.04.2014 р. "Щодо призначення
повторного автоматичного розподілу
справи" призначено повторний
автоматичний розподіл справи №922/1028/14 в
зв'язку з хворобою судді Жельне С.Ч.

Відповідно до витягу автоматизованої
системи документообігу господарського
суду Харківської області від 24.04.2014 р.
справу №922/1028/14 призначено для
розгляду судді Сальніковой Г.І.

В судовому засіданні 24.04.2014 р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні 24.04.2014 р. підтвердив
існування заборгованості по даному
спору.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
та повно з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

Між ТОВ "Нью Системс АМ" (замовник) та
ТОВ "Стальконструкція" (підрядник) був
укладений договір підряду №19/4/12 від
19.04.2012 р. щодо реконструкції та
реставрації об'єкту будівництва -
аеровокзал для будівництва, за адресою:
м. Харків, вул. Ромашкіна, 1 (далі
договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, замовник,
доручає, а підрядник бере на себе
зобов'язання по виконанню робіт з
виготовлення та монтажу
металоконструкції телескопічних
трапів (2шт) на об'єкті: Перший
пасажирський термінал аєровокзалу м.
Харкова, що знаходиться за адресою: м.
Харків, вул. Ромашкіна, 1, на умовах та в
терміни, передбачені даним договором.

Також 01.09.2012 р. між ТОВ "Нью Системс АМ"
та ТОВ "Стальконструкція" була укладена
додаткова угода №1 про зміну договору
№19/4/12 від 19.04.2012 р., в якій погодили
наступне: 1. Замовник і підрядник, маючи
право погоджувати умови договору №19/4/12
від 12 квітня 2012 року, та у зв'язку з
досягнутими домовленостями про
збільшення обсягів робіт, що
виконуються підрядником на підставі
договору і, як наслідок, збільшення
ціни договору та строку виконання
домовились збільшити ціну договору на
вартість додаткових робіт у сумі 77651,14
грн. та змінити п. 2.1 договору, виклавши
його у наступній редакції: п. 2.1.
договірна ціна становить 924 218, 66 грн.
(дев'ятсот двадцять чотири тисячі
двісті вісімнадцять гривень 66 копійок),
в тому числі ПДВ-20%, складає 154 036, 44 грн.
(сто п'ятдесят чотири тисячі тридцять
шість гривень 44 копійки). Авансовий
платіж на придбання матеріалів
складає: 600 000, 00грн. (шістсот тисяч
гривень 00 копійок). 2. Замовник та
підрядник узгоджують між собою
вартість додаткових робіт,
передбачених цією угодою підписання
узгодженої договірної ціни, яка є
невід'ємною частиною цієї угоди. 3.
Інші умови вищевказаного договору, не
змінені цією угодою, залишаються
чинними у тій редакції, в якій вони
викладені сторонами раніше, і сторони
підтверджують їх обов'язковість для
себе.

Вдповідно до п. 4.1 договору №19/4/12 від
19.04.2012 р., авансовий платіж
здійснюється протягом 3 (трьох) днів з
моменту підписання договору. Оплата за
фактично виконані роботи проводиться
замовником шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
підрядника на підставі підписаних
сторонами актів приймання виконаних
робіт.

Відповідно до п. 4.2. договору №19/4/12 від
19.04.2012 р., розрахунки за виконані роботи
проводяться на підставі документів про
обсяги виконаних робіт та їх вартість.
Документи про виконані роботи та їх
вартість складаються і підписуються
підрядником та передаються замовнику.

Згідно п. 4.3. договору, при
розрахунку суми оплати за фактично
виконані роботи замовник утримує
грошові кошти в наступному розмірі: а)
для формування Гарантійного фонду у
розмірі 5% (п'ять відсотків) вартості
фактично виконаних робіт, до моменту
формування Гарантійного фонду у
розмірі, що передбачений договором.

Судом встановлено, що позивачем за
договором було виконано робіт всього
на загальну суму 968774,84 грн., що
підтверджується підписаними сторонами
актами виконаних підрядних робіт за
формою Кб-2в за вересень 2012 року на суму
891123,70 грн. та 77 651,14 грн., проте
відповідач в порушення норм чинного
цивільного та господарського
законодавства України та умов договору
підряду №19/4/12 від 19.04.2012 р., лише
частково оплатив виконані позивачем
роботи на загальну суму 868000,00 грн. Таким
чином, неоплаченими залишаються
виконані позивачем належним чином
роботи на загальну суму 100 774,84 грн.

Як свідчать матеріали справи, позивач
на адресу відповідача надіслав на
адресу відповідача листом №371/1 від
16.08.2013 вимогу про оплату відповідачем
суми сформованого гарантійного фонду
за договором № 19/4/12 від 19.04.2012 р., яка
була залишені відповідачем без
задоволення.

Стаття 129 Конституції України
встановлює, що судді при здійсненні
правосуддя незалежні і підкоряються
лише закону. Змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості - є однією із основних
засад судочинства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 837 Цивільного кодексу України
визначено, що за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України:
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вказані обставини та
приймаючи до уваги вимоги ст. 526
Цивільного Кодексу України, а саме те,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, враховуючи те, що
представник відповідача визнав
наявність заборгованості перед
позивачем, суд дійшов висновку про те,
що позовна вимога позивача про
стягнення заборгованості за отриманий
товар в сумі 100774,84 грн. правомірна та
обґрунтована, така, що не спростована
відповідачем, тому підлягає
задоволенню.

Згідно зі ст.ст.193, 198 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених законом або договором.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", пеня
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 3 статті 549
Цивільного кодексу України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до п.6.3 договору, за
несвоєчасну оплату виконаних робіт па
умовах даного договору, замовник
сплачує пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
авансового платежу за кожен день
прострочення платежу від вартості
виконаних робіт.

Перевіривши зроблений позивачем
розрахунок пені, суд дійшов висновку,
що позовна вимога щодо стягнення з
відповідача пені в сумі 6496,47 грн.
підлягає задоволенню як правомірна.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши зроблений позивачем
розрахунок 3% річних, суд дійшов
висновку, що позовна вимога щодо
стягнення з відповідача 3% річних в сумі
1615,14 грн. підлягає задоволенню як
правомірна.

Перевіривши зроблений позивачем
розрахунок суми інфляційні втрат, суд
дійшов висновку, що позовна вимога щодо
стягнення з відповідача інфляційних в
сумі 1316,12 грн. підлягає задоволенню як
правомірна.

Відповідно до статті 44 Господарського
процесуального кодексу, судові витрати
складаються з судового збору, сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої судовий
збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на обидві
сторони, якщо господарським судом
відхилено частину пропозицій кожної із
сторін; у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших
підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Якщо спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Судовий
збір, від сплати якого позивач у
встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.
Стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
мито за рахунок другої сторони і в тому
разі, коли друга сторона звільнена від
сплати судового збору. Суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші
витрати, пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Відповідно до статті 44 та статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, суд вважає за необхідне
покласти на відповідача витрати по
сплаті судового збору в сумі 2204,06 грн.,
оскільки з його вини спір було доведено
до суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст.ст. 509, 526, 612, 625, 629, 837 ЦК України, ст. 193
ГК України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 49, 82-85,
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нью Системс АМ" (61115,
м. Харків, пр. Косіора, 81; ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стальконструкція"
(61106, Україна, м. Харків, просп.
Московський, буд. 283; )
заборгованість за виконанні роботи в
розмірі 100774,84 грн., пеню в розмірі 6496,47
грн., інфляційні втрати в розмірі 1316,12
грн. 3% річних в розмірі 1615,14 грн. та
судовий збір в розмір 2204,06 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 29.04.2014 р.

Суддя Г.І. Сальнікова