ГОСПОДАРСЬКИЙ С У Д
Кіровоградської області
У Х В А Л А

29 квітня 2014 року
Справа № 9/170

Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Шевчук О.Б.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 від 03.03.2014 на дії
відділу державної виконавчої служби
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції Кіровоградської
області у справі № 9/170

за позовом акціонерного промислово -
інвестиційного банку (закритого
акціонерного товариства), в особі філії
"Відділення Промінвестбанку в м.
Олександрія", Кіровоградська область,
м. Олександрія,

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
Кіровоградська область, м. Олександрія,

про стягнення 259404 грн. 72 коп.,

за участю представника боржника -
юрисконсульта Чернова О.С., довіреність
№ 934 від 27.03.2014;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 22.06.2007
позовні вимоги задоволено в повному
обсязі.

Зазначеним рішенням стягнуто з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на
користь акціонерного промислово -
інвестиційного банку (закрите
акціонерне товариство), в особі філії
"Відділення Промінвестбанку в м.
Олександрія Кіровоградської області",
заборгованість по кредиту в сумі 249750
грн. 00 коп., заборгованість по відсотках
в сумі 9825 грн. 78 коп.; а також 2595 грн. 76
коп. державного мита та 118 грн. 00 коп.
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

13.07.2007 на виконання зазначеного рішення
видано відповідний наказ.

04.03.2014 на адресу господарського суду
надійшла скарга фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 від 03.03.2014 на дії
відділу державної виконавчої служби
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції Кіровоградської
області у справі № 9/170, яка містить
вимоги наступного змісту:

- визнати поважною причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку для подання до господарського
суду скарги на дії органу Державної
виконавчої служби та відновити строк
для подання скарги на постанову
міського відділу державної виконавчої
служби Олександрійського
міськрайонного управління юстиції про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 28.07.2007 в сумі 26228,95 грн. при
виконанні наказу господарського суду
Кіровоградської області № 9/170 від
13.07.2007;

- визнати незаконними дії міського
відділу державної виконавчої служби
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції Кіровоградської
області при прийнятті постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 28.07.2007 в сумі 26228,95 грн. при
виконанні наказу господарського суду
Кіровоградської області № 9/170 від
13.07.2007 та визнати недійсною дану
постанову.

Скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги.

Ухвалою від 06.03.2014 розгляд скарги
призначено у судовому засіданні на
27.03.2014 об 11:00. У вказаній ухвалі судом
зазначено про відсутність підстав у
визнанні поважною причину пропуску для
подання до суду скарги, оскільки такий
строк скаржником не пропущений.

27.03.2014 у судовому засіданні було
оголошено перерву до 15:30 08.04.2014, а
ухвалою від 08.04.2014 відкладено до 10:00
29.04.2014.

27.03.2014 до господарського суду надійшли
заперечення відділу державної
виконавчої служби Олександрійського
міськрайонного управління юстиції
Кіровоградської області на скаргу, у
яких останній просить суд залишити
скаргу ОСОБА_1 стосовно визнання
незаконними дій відділу державної
виконавчої служби Олександрійського
міськрайонного управління юстиції
відносно винесення постанови від 28.07.2007
про стягнення виконавчого збору в сумі
26228,95 грн. з ОСОБА_1 без задоволення.

Розглянувши скаргу на дії органу
Державної виконавчої служби,
заслухавши пояснення представника
скаржника, господарський суд дійшов
висновку, що скарга фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 від 03.03.2014 на дії
відділу державної виконавчої служби
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції Кіровоградської
області у справі № 9/170 підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України
визначено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про державну виконавчу службу"
Державна виконавча служба входить до
системи органів Міністерства юстиції
України і здійснює виконання рішень
судів, третейських судів та інших
органів, а також посадових осіб (далі -
рішень) відповідно до законів України.
Завданням державної виконавчої служби
є своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом.

Статтею 2 вказаного Закону, передбачено
правову основу діяльності державної
виконавчої служби, відповідно до якої,
правова основа діяльності державної
виконавчої служби становить
Конституція України, цей Закон, інші
закони та нормативно-правові акти, що
прийняті на їх виконання.

Вимогами статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів
визначає Закон України "Про виконавче
провадження" та інші
нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про виконавче провадження", виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з частиною 2 статті 2 цього
Закону примусове виконання рішень
здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України "Про
державну виконавчу службу".

Із матеріалів справи вбачається, що на
виконанні в відділі державної
виконавчої служби Олександрійського
міськрайонного управління юстиції
Кіровоградської області (надалі - ВДВС
Олександрійського МУЮ) знаходився
наказ від 13.07.2007 у справі №9/170 про
стягнення з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (боржника) на користь
акціонерного промислово -
інвестиційного банку (закрите
акціонерне товариство), в особі філії
"Відділення Промінвестбанку в м.
Олександрія Кіровоградської області"
(стягувача) заборгованості по кредиту
в сумі 249750,00 грн., заборгованості по
відсотках в сумі 9825,78 грн.; а також 2595,76
грн. державного мита та 118,00 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу, виконавче
провадження по якому було відкрито
постановою від 20.07.2007 (а.с.66) на підставі
статті 25 Закону України "Про виконавче
провадження" (в редакції, яка діяла на
момент винесення цієї постанови).

Відповідно до пункту 2 цієї постанови
боржнику надано строк для
добровільного виконання - до 27.07.2007.

У зв'язку з невиконанням боржником
наказу господарського суду у даній
справі в добровільному порядку у
визначений постановою про відкриття
виконавчого провадження строк 28.07.2007
державним виконавцем винесено
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору в сумі 26228,95 грн.

Однак такі дії ВДВС Олександрійського
МУЮ не відповідають нормам чинного
законодавства, зокрема, Закону України
"Про виконавче провадження".

Так, частинами 1 та 5 статті 30 Закону
України "Про виконавче провадження"
(тут і надалі в редакції на момент
винесення спірної постанови)
передбачено, що державний виконавець,
починаючи виконувати рішення, повинен
пересвідчитися, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи
здійснені ним дії, спрямовані на
добровільне виконання рішення у
встановлений постановою строк
відповідно до статті 24 Закону України
"Про виконавче провадження". Якщо
боржник у встановлений строк
добровільно не виконав рішення,
державний виконавець невідкладно
розпочинає його примусове виконання.

Відповідно до статті 46 Закону України
"Про виконавче провадження" у разі
невиконання рішення у строк,
установлений для добровільного його
виконання, з боржника постановою
державного виконавця, яка
затверджується начальником
відповідного органу державної
виконавчої служби, якому він
безпосередньо підпорядкований,
стягується виконавчий збір у розмірі 10
відсотків від фактично стягненої
суми або вартості майна боржника, яке
передане стягувачу за виконавчим
документом, а в разі невиконання
рішення немайнового характеру в
строк, встановлений для
добровільного його виконання, з
боржника після повного виконання
рішення в тому ж порядку стягується
виконавчий збір у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - громадянина і в
розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян - з
боржника - юридичної особи.

Згідно першого абзацу пункту 4.16.1.
Інструкції про проведення виконавчих
дій, що затверджена наказом
Міністерства юстиції України від
15.12.1999 № 74/5 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 15.12.1999 за
№ 865/4158, у разі невиконання рішення у
строк, установлений для добровільного
його виконання, з боржника постановою
державного виконавця, яка
затверджується начальником
відповідного органу державної
виконавчої служби (додаток 3),
стягується виконавчий збір у розмірі
десяти відсотків від фактично
стягненої суми або вартості майна
боржника, яке передане стягувачу за
виконавчим документом, а за
невиконання рішення немайнового
характеру у строк, установлений для
добровільного його виконання, з
боржника після повного виконання
рішення у тому самому порядку
стягується виконавчий збір - у розмірі
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян із
боржника-громадянина і в розмірі
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян - з
боржника - юридичної особи.

Крім того, із змісту пункту 4.16.2. цієї
Інструкції вбачається, що постанова
про стягнення виконавчого збору
виноситься при першому надходженні
виконавчого документа державному
виконавцю після завершення строку,
наданого для добровільного виконання,
та встановлення, що рішення боржником
у добровільному порядку не виконано.

У пункті 20 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26.12.2003 №14
"Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження" вказано, що
відповідно до статей 45, 46 Закону
України "Про виконавче провадження"
витрати виконавчого провадження та
виконавчий збір стягуються за
постановою державного виконавця з
боржника, якщо останній не виконав
рішення добровільно в установлений для
цього строк і воно було виконане
примусово.

Тобто, виходячи з вимог статті 46 Закону
України "Про виконавче провадження" та
роз'яснень Пленуму Верховного Суду
України для стягнення виконавчого
збору необхідні дві складові: по-перше -
несплата боргу у визначені державним
виконавцем строки для добровільного
виконання рішення і по-друге - фактичне
примусове стягнення суми з боржника.

Із матеріалів справи вбачається, що при
винесенні спірної постанови державний
виконавець не пересвідчився чи
отримана боржником постанова про
відкриття виконавчого провадження та
чи здійснював останній дії, спрямовані
на добровільне виконання рішення у
встановлений постановою строк. Органом
державної виконавчої служби не надано
господарському суду належних доказів
на підтвердження того, що боржником
було отримано постанову про відкриття
виконавчого провадження, оскільки за
поясненнями ВДВС Олександрійського
МУЮ журнал вихідної кореспонденції був
знищений згідно акту про вилучення
документів для знищення, що не
підлягають зберіганню. Однак це не
позбавляє орган ДВС обов'язку доводити
ті обставини, на які він посилається, як
на підставу своїх заперечень.

Крім того, як вбачається із матеріалів
справи та оглянутого в судовому
засіданні зведеного виконавчого
провадження, фактичне повне виконання
рішення у даній справі було здійснено у
2010 році, що підтверджується постановою
про закінчення виконавчого
провадження від 28.05.2010.

Тобто, станом на 28.07.2007 фактичне
примусове стягнення суми
заборгованості згідно наказу у справі
№ 9/170 від 13.07.2007 не було здійснено ВДВС
Олександрійського МУЮ.

Таким чином, спірна постанова про
стягнення виконавчого збору винесена
з порушенням норм статті 46 Закону
України "Про виконавче провадження"та
вищезазначеної Інструкції.

Крім того, відповідно до частин 1, 2
статті 31 Закону України "Про виконавче
провадження" виконавчі дії провадяться
державним виконавцем у робочі дні не
раніше шостої години і не пізніше
двадцять другої години. Конкретний час
проведення виконавчих дій
визначається державним виконавцем.
Сторони виконавчого провадження мають
право пропонувати зручний для них час
проведення виконавчих дій. Проведення
виконавчих дій у неробочі та святкові
дні, встановлені законодавством,
допускається лише у випадках, коли
зволікання неможливе або у разі коли
вони не можуть бути здійснені в інші
дні з вини боржника.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що
проведення виконавчих дій у неробочі
та святкові дні або у нічний час
здійснюється на підставі постанови
державного виконавця, затвердженої
начальником відповідного органу
державної виконавчої служби, якому він
безпосередньо підпорядкований.

Доказів винесення постанови, що
передбачена частиною 4 статті 31 Закону
України "Про виконавче провадження"
суду не надано.

Не дивлячись на це державний
виконавець в порушення норм статті 31
Закону України "Про виконавче
провадження" здійснив виконавчі дії, а
саме виніс постанову від 28.07.2007, у
вихідний день - суботу.

З огляду на викладене, господарський
суд вважає обґрунтованими доводи
скаржника стосовно незаконності дій
відділу державної виконавчої служби
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції при винесенні
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору від 28.07.2007 в сумі 26228,95
грн. при виконанні наказу
господарського суду Кіровоградської
області від 13.07.2007 по справі № 9/170 та
вважає за необхідне задовольнити
скаргу фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1.

Керуючись статтями 86, 121-2
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Скаргу фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 від 03.03.2014 на дії відділу
державної виконавчої служби
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції у справі № 9/170
задовольнити.

Визнати незаконними дії відділу
державної виконавчої служби
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції при прийнятті
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору від 28.07.2007 в сумі 26228,95
грн. при виконанні наказу
господарського суду Кіровоградської
області № 9/170 від 13.07.2007.

Визнати постанову від 28.07.2007 про
стягнення з боржника виконавчого збору
в сумі 26228,95 грн. при виконанні наказу
господарського суду Кіровоградської
області № 9/170 від 13.07.2007 недійсною.

Ухвалу може бути оскаржено протягом
п'яти днів з дня її винесення до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

Копії ухвали направити стягувачу за
двома адресами: 01001, м. Київ, пров.
Шевченка, буд. 12 та 25006, м. Кіровоград,
вул. Тімірязєва, буд. 76; відділу
державної виконавчої служби
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції Кіровоградської
області за адресою: 28000, м. Олександрія,
вул. 6-го грудня, буд. 138; Головному
управлінню юстиції у Кіровоградській
області за адресою: 25022, м. Кіровоград,
площа Кірова, 1, Будинок рад.

Суддя
О.Б. Шевчук