ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.05.2014
Справа № 905/8843/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді Риженко Т.М.,

при секретарі Куньчик К.А., розглянув у
відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: Товариства з
обмеженою відповідальністю «ДТЕК
Добропіллявугілля», м.Добропілля,
Донецька область

до Відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод Реммаш»,
м.Краматорськ, Донецька область

про: стягнення штрафу у сумі 8 239,34грн.

за участю:

від позивача: Береговий А.В. - за
довіреністю

від відповідача: не з»явився

Відповідно до ст.77 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні оголошувалась
перерва з 19.03.2014р. по 09.04.2014р. та з 09.04.2013р.
по 05.05.2014р.

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
Добропіллявугілля», м.Добропілля,
Донецька область (далі - Позивач)
звернулось до Господарського суду
Донецької області з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод Реммаш»,
м.Краматорськ, Донецька область (далі -
Відповідач) про стягнення штрафу у сумі
8 239,34грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
посилається на неналежне виконання
Відповідачем зобов'язань за договором
№1479п-ДУ від 30.04.2013р., щодо своєчасної
поставки товару.

На підтвердження вказаних обставин
Позивач надав належним чином
засвідчені копії наступних документів:
договору №1479п-ДУ від 30.04.2013р.,
специфікації до договору, видаткової
накладної, правоустановчих документів
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
Добропіллявугілля».

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує ст. ст.2, 12, 49, 82
Господарського процесуального кодексу
України, ст. 526, ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України, ст. 610 Цивільного
кодексу України, ч.1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, ч.1 ст. 670 Цивільного
кодексу України, ч.2 ст. 193
Господарського кодексу України.

Заявою від 20.01.2014р. №5-2/42 Позивач в
порядку ст.22 Господарського
процесуального кодексу України змінив
підстави позову, зазначає, що в якості
підтвердження фактичної дати поставки
продукції за договором №1479п-ДУ від 30
квітня 2013 року надано накладну №РН-000178
від 12.08.2013р. Проте фактична дата
поставки за договором №1479п-ДУ від 30
квітня 2013 року, підтверджується
наступними документами: видатковою
накладною №РН-000193 від 09.09.2013р. та
товарно-транспортною накладною №09/09-13
від 09.09.2013р. Суд задовольнив вказану
заяву частково та розглядає справу з
урахуванням вимог визначених у заяві
від 20.01.2014р. №5-2/42, оскільки такі дії не
суперечать приписам ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 17.02.2014р. справу передано на розгляд
судді Довгалюк В.О.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 03.03.2014р. справу передано на розгляд
судді Риженко Т.М.

Представник Позивача у судовому
засіданні 05.05.2014р. підтримав позовні
вимоги у повному обсязі.

Представник Відповідача у судове
засідання 05.05.2014р. не з»явився, про дату
та час розгляду справи повідомлений
належним чином.

До початку судового засідання надано
до суду усне клопотання про розгляд
справи без застосування технічних
засобів фіксації судового процесу.
Дане клопотання не суперечить чинному
законодавству, інтересам сторін, тому
приймається судом та підлягає
задоволенню.

Розглянувши матеріали справи,
долучивши до матеріалів справи надані
сторонами докази, суд

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «ДТЕК
Добропіллявугілля» (Покупець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Завод Реммаш»
(Постачальник) було укладено договір
№1479п-ДУ, відповідно п.1.1 якого у порядку
та на умовах, передбачених даним
Договором, Постачальник зобов'язується
поставити у власність Покупця
продукцію та/або обладнання
виробничо-технічного призначення (далі
- Продукція), в асортименті, кількості, у
строки, за ціною та з якісними
характеристиками, узгодженими
Сторонами у даному договорі та
Специфікаціях, які є невід'ємною
частиною до даного Договору.

У пункті 4.1 договору встановлено, що
поставка Продукції здійснюється
партіями в асортименті, кількості, за
цінами, з якісними характеристиками та
у строки, узгоджені Сторонами у
Специфікаціях до даного Договору. Під
партією продукції Сторони розуміють
будь-яку кількість Продукції,
однорідної за своїми показниками, яка
супроводжується одним документом про
якість та/або одним товаросупровідним
документом.

У розділі 5 договору Сторони дійшли
згоди щодо ціни та порядку
розрахунків:

- загальна сума договору
встановлюється загальною сумою усіх
Специфікацій, які є невід'ємною
частиною даного Договору. У будь-якому
випадку, приблизна сума договору не
повинна перевищувати суму,
еквівалентну 37 728 000,00грн. з ПДВ на дату
укладення Договору. Сума договору може
бути збільшена шляхом підписання
Сторонами відповідної додаткової
угоди після отримання дозволу
уповноваженого на то органу управління
Покупця (п.5.1 Договору);

- розрахунки за продукцію яка
поставляється Постачальником за даним
Договором здійснюється Покупцем
шляхом безготівкового перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
Постачальника на 60 (шестидесятий)
календарний день з дати поставки
відповідної продукції. У випадку, якщо
60 (шестидесятий) календарний день
випадає на вихідний та/або святковий
день, оплата здійснюється в перший
робочий день після такого вихідного
та/або святкового дня. Датою оплати
вважається дата списання грошових
коштів з поточного рахунку Покупця (п.5.3
Договору);

Згідно п.6.2 договору у випадку не
поставки (в тому числі, недопоставки
некомплектної та/або некомплектної)
продукції в строки, передбачені
Договором або відповідної
Специфікації, Постачальник, за
письмовою вимогою Покупця, оплачує
Покупцю неустойку у вигляді штрафу у
розмірі 5% від вартості Продукції, яка
поставляється за відповідною
Специфікацією. У випадку порушення
Постачальником своїх зобов'язань
відповідно даному пункту більш ніж 10
(десять) календарних днів, Постачальник
додатково, за письмовою вимогою
Покупця, оплачує неустойку у розмірі 0,1%
від вартості не поставленої
(недопоставленої некомплектної та/або
некомплектної) у строк Продукції за
кожен день прострочення. Неустойка
нараховується за весь період порушення
зобов'язань. Крім того, відшкодовує усі
збитки Покупця, завдані затриманням
виконання Постачальником зобов'язань
за даним Договором.

Даний Договір вступає в дію з дати його
підписання уповноваженими
представниками Сторін та скріплення
печатками Сторін. Сторони прийшли
згоди, що у випадку неналежного
виконання обома Сторонами своїх
зобов'язань, строк дії Договору
встановлюється до 31.12.2014 року включно.

18 червня 2013 року між Сторонами
підписано специфікацію, у якій дійшли
згоди щодо асортименту, кількості,
вартості товару, строк поставки - до
07.08.2013р., умови поставки - DDP(Інкотермс
-2000), узгоджене місце призначення
поставки, визначене умовами вказаної
специфікації;

Відповідачем було здійснено поставку 09
вересня 2013 року на суму 164 786,80грн., що
підтверджується видатковою накладною
№РН-000193 від 09.09.2013р.

Відтак, Відповідачем незважаючи на
настання строків поставки, було
здійснено поставку з пропуском
встановленого строку поставки товару.

У зв'язку з несвоєчасною поставкою,
Позивачем було нараховано штраф за
несвоєчасну поставку товару.

За таких обставин та у зв'язку із
неналежним виконанням зобов'язань з
поставки товару Відповідачем Позивач
звернувся до суду з позовом.

Дослідивши матеріали справи, керуючись
ст.ст. 32, 33, 34, 36 Господарського
процесуального кодексу України, суд
вважає вимоги Позивача до Відповідача
такими, що підлягають задоволенню,
враховуючи наступне:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509
Цивільного кодексу України, ст.174
Господарського кодексу України
виникають, зокрема, з договору.

Оцінивши зміст даного договору з якого
виникли цивільні права та обов'язки
сторін, суд дійшов висновку, що
укладений правочин за своїм змістом та
правовою природою є договором
поставки, який підпадає під правове
регулювання норм статті 712 Цивільного
кодексу України та статей 264-271
Господарського кодексу України. В
частині, що не суперечить договору, до
вказаного правочину також
застосовуються норми Цивільного
кодексу України, які регулюють правила
купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного
кодексу України).

Як встановлено ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у власність у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або іншим
подібним використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутністю таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193
Господарського кодексу України та ст.
525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами ст. 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Судом встановлено, що відповідно до
умов договору №1479п-ДУ Відповідачем не
була здійснена поставка у строки
передбачені специфікацією.

Відповідно до ст. 202 Господарського
кодексу України та ст.599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

На підставі ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, до таких
наслідків зокрема належать:
відшкодування збитків та сплата
неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання (за умовами передбаченими
договором). Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання).

Згідно п.6.2 договору у випадку не
поставки (в тому числі, недопоставки
некомплектної та/або некомплектної)
продукції в строки, передбачені
Договором або відповідної
Специфікації, Постачальник, оплачує
Покупцю неустойку у вигляді штрафу у
розмірі 5% від вартості Продукції, яка
поставляється за відповідною
Специфікацією.

Відповідно до вимог чинного
законодавства сторони в договорі
можуть відступити від положень актів
цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд, а тому встановлена сторонами у
договорі відповідальність за
прострочення виконання зобов'язання не
суперечить матеріальному праву
України.

З огляду на встановлений ст. ст. 6, 627 ЦК
України, принцип свободи договору,
сторони при укладанні договору вправі
встановлювати міру відповідальності
за порушення умов договору на власний
розсуд.

Факт несвоєчасного виконання
відповідачем зобов'язань по поставці
товару є доведеним, тому суд
перевіривши арифметичний розрахунок
нарахування суми штрафу, дійшов
висновку про його обґрунтованість та
вважає за можливе задоволення вимог в
частині стягнення штрафу у сумі 8
239,34грн.

Суд не приймає до уваги заперечення
Відповідача про те, що Позивач
обґрунтовуючи розмір штрафу
неправомірно зазначає вартість
поставленої продукції з урахуванням
податку на добавлену вартість,
оскільки Відповідачем не надано
належних та допустимих доказів в
обґрунтування неможливості
нарахування штрафу при здійсненні
господарської діяльності з
урахуванням податку на добавлену
вартість у відповідності до норм
чинного законодавства.

Щодо клопотання Відповідача про
зменшення розміру неустойки суд
зазначає наступне:

Пунктом 1 ст. 233 Господарського
кодексу закріплено, що суд має право
зменшити розмір санкцій, якщо належні
до сплати штрафні санкції надмірно
великі порівняно із збитками
кредитора. При цьому повинно бути взято
до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Відповідно до положень ст.3, ч.3 ст.509
Цивільного кодексу України загальними
засадами цивільного законодавства та,
водночас, засадами на яких має
ґрунтуватися зобов'язання між
сторонами є добросовісність,
розумність і справедливість

Суд розглянувши дане клопотання
відмовляє в його задоволенні, оскільки
Відповідач не довів належними засобами
доказування наявність підстав для
зменшення розміру неустойки
відповідно до вимог ст.233
Господарського кодексу України.

Розподіл судових витрат здійснюється у
відповідності до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «ДТЕК
Добропіллявугілля», м.Добропілля,
Донецька область до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Завод
Реммаш», м.Краматорськ, Донецька
область про стягнення штрафу у сумі 8
239,34грн. задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод Реммаш» (84333,
Донецька область, м.Краматорськ,
вул.Уральська, 12 офіс 216, , р/р
0008 в ПАТ «Сітібанк» в м.Києві, МФО
300584) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
Добропіллявугілля» (85043, Донецька
область, м.Добропілля, м.Білицьке,
вул.Красноармійська, 1А, , р/р
1951 в ПАТ «ПУМБ» в м.Донецьк, МФО
334851) штраф у розмірі 8 239,34грн., судовий
збір у розмірі 1 720,50грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

У судовому засіданні 05.05.14р.
проголошено та підписано вступну та
резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

Суддя
Т.М.
Риженко

Повний
текст рішення складено та підписано
08.05.14р.

тел.305-67-23

надруковано примірників - 3:

1 - Господарському суду Донецької
області,

1 - Позивачу,

1 - Відповідачу.