ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

05.05.14 № 910/8171/14. Суддя Цюкало Ю.В.,
розглянувши позовну заяву Приватного
підприємства "Юридична фірма "Ор-Дана"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Багрес-Рекламно-Інформційне
агентство" про стягнення 123 413,08 грн.,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2014 до канцелярії Господарського
суду міста Києва надійшла позовна
заява б/н від 25.04.2014 Приватного
підприємства "Юридична фірма "Ор-Дана"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Багрес-Рекламно-Інформційне
агентство" про стягнення 123 413,08 грн.

Подана Приватним підприємством
"Юридична фірма "Ор-Дана" позовна заява
б/н від 25.04.2014 не відповідає вимогам
норм чинного законодавства та підлягає
поверненню без розгляду з огляду на
наступне.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст.4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

З доданих до позовної заяви документів
вбачається, що в якості доказу
направлення відповідачу копії
позовної заяви з доданими до неї
документами Приватним підприємством
"Юридична фірма "Ор-Дана" додано
фіскальний чек №9755 від 24.04.2014 та опис
вкладення у цінний лист від 24.04.2014.

Згідно вказаного опису вбачається, що
позивачем було направлено на адресу
відповідача не всі документи, додані до
позовної заяви, направленої до
Господарського суду міста Києва.
Зокрема, на адресу відповідача не було
направлено заяву про вжиття заходів до
забезпечення позову, яка значиться як
додаток №2 до позовної заяви б/н від
25.04.2014.

Виходячи з аналізу вимог ч.1 ст. 56
Господарського процесуального кодексу
України вбачається, що обов'язок
позивача, прокурора направити
відповідачу копії доданих до позовної
заяви документів не залежить від того
чи є у наявності у відповідача дані
документи.

Зазначені обставини є суттєвими,
оскільки нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Таким чином, позовна заява не може бути
прийнята до розгляду та підлягає
поверненню для усунення допущеного
порушення, після чого заявник не
позбавлений права повторно звернутись
з позовною заявою до господарського
суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України).

Крім того, суд наголошує на наступному.

В силу Правил надання послуг поштового
зв'язку, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України № 270 від
05.03.2009 р., розрахунковий документ -
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо) видається відправникові з
додержанням вимог Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" і підтверджує факт надання
послуги відділенням зв'язку.

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету
Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про
затвердження Правил надання послуг
поштового зв'язку" внутрішні поштові
відправлення з оголошеною цінністю з
описом вкладення подаються для
пересилання відкритими для перевірки
їх вкладення. У разі приймання
внутрішніх поштових відправлень з
оголошеною цінністю з описом вкладення
бланк опису заповнюється відправником
у двох примірниках. Працівник
поштового зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
вкладається до поштового відправлення,
другий видається відправникові.

Таким чином, належним доказом
відправлення відповідачеві позовної
заяви та доданих до неї документів є
опис вкладень в поштовий конверт та
документ, що підтверджує надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо) надані в
оригіналі.

З доданих до позовної заяви
докумементів вбачається, що в якості
доказу направлення відповідачу
позовної заяви з доданими до неї
документами додано фіскальний чек №9755
від 24.04.2014 та опис вкладення у цінний
лист від 24.04.2014.

Проте, подані заявником фіскальний чек
та опис вкладення у цінний лист не є
належними доказами відправлення
відповідачу копії саме поданої до суду
позовної заяви, яка датована 25.04.2014 з
доданими до неї документами, оскільки
наданий фіскальний чек датований
24.04.2014. Викладене свідчить про
відправку відповідачу іншої
кореспонденції, а не копії поданої
позовної заяви б/н, яка датована 25.04.2014.

З огляду на зазначене позовна заява
підлягає поверненню без розгляду.

Разом з цим, суд звертає увагу позивача
на те, що відповідно до п. 3.1 Інструкції
"Про безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті", затвердженої
постановою Правління НБУ № 22 від 21.01.2004
р., платіжне доручення оформляється
платником за формою, наведеною в
додатку 2 до вказаної Інструкції,
згідно з вимогами щодо заповнення
реквізитів розрахункових документів,
що викладені в додатку 8 до вказаної
Інструкції.

Згідно додатків 2, 8 зазначеної
інструкції для заповнення реквізиту №
40 платіжного доручення (М.П.) ставиться
відбиток печатки платника, зразок
якої заявлений банку платника в
картці зі зразками підписів та
відбитка печатки, для - реквізиту № 41
(підписи платника) ставляться підписи
(підпис) відповідальних осіб платника,
які вповноважені розпоряджатися
рахунком і зразки підписів яких
заявлені банку платника в картці зі
зразками підписів та відбитка печатки.

На поданій квитанції №29 від 29.04.2014
відсутній відбиток печатки платника, а
таож його підпис, з огляду на що вказана
квитанція не є належним доказом сплати
судового збору у встановленому законом
порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 ГПК України
представниками юридичних осіб можуть
бути особи, повноваження яких
підтверджуються довіреністю від імені
підприємства, організації. Довіреність
видається за підписом керівника або
іншої уповноваженої ним особи та
посвідчується печаткою підприємства,
організації.

Згідно ч. 2 ст. 28 ГПК України керівники
підприємств та організацій, інші особи,
повноваження яких визначені
законодавством або установчими
документами, подають господарському
суду документи, що посвідчують їх
посадове становище.

Таким чином, право на представництво
юридичної особи пов'язане не з
конкретною фізичною особою, а з
наявністю акта органу управління
юридичної особи, котрим ця юридична
особа наділяє посадову особу
повноваженнями вчиняти певні юридичні
дії від імені підприємства.

Як вбачається з квитанції №29 від 29.04.2014,
оплату судового збору проведено ПП "ЮФ
"Ор-Дана" через ОСОБА_1

В матеріалах справи наявна довіреність
від 24.04.2014, видана ПП "ЮФ "Ор-Дана" на
представництво інтересів позивача у
суді. Однак, у вказаній довіреності
відсутні повноваження ОСОБА_1 щодо
сплати судового збору чи проведення
будь-яких інших грошових опреацій, на
що суд звертає увагу позивача.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК України.

Разом з цим, при наступному зверненні
до суду позивачу слід врахувати, що
відповідно ч 2 ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються в оригіналі,
або в належним чином засвідченій копії.
Якщо для вирішення спору має значення
лише частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

За умовами пункту 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціали та прізвища, дати засвідчення
копії і проставляють нижче реквізиту
"підпис". Така відмітка проставляється
на кожному аркуші засвідченої копії
документа.

Додані позивачем до позовної заяви
документи належним чином не
засвідчені, а саме: відсутній напис
"Згідно з оригіналом", не зазначено
назви посади, прізвище та ініціали
особи, що засвідчувала дані документи
та дати їх засвідчення.

Таким чином, позовна заява не може бути
прийнята до розгляду та підлягає
поверненню для усунення допущеного
порушення, після чого заявник не
позбавлений права повторно звернутись
з позовною заявою до господарського
суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України).

Керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали б/н від 25.04.2014
Приватного підприємства "Юридична
фірма "Ор-Дана" до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Багрес-Рекламно-Інформційне
агентство" про стягнення 123 413,08 грн. -
повернути без розгляду.

Суддя
Ю.В. Цюкало