ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" квітня 2014 р.Справа № 916/440/14

За позовом: Дочірнього підприємства
"Компроміс";

до відповідача: Об'єднання
співвласників багатоквартирного
жилого будинку "Одесит";

про визнання неправомірними та
скасування рішень загальних зборів

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Білотіл Г.В. -
довіреність від 06.02.2014 року.

У судовому засіданні було оголошено
перерву відповідно до ст.77 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Дочірнє підприємство
"Компроміс" звернулося до
господарського суду з позовною заявою
до Об'єднання співвласників
багатоквартирного жилого будинку
"Одесит", в якій просить суд визнати
неправомірними та скасувати рішення,
яке зафіксоване в протоколі загальних
зборів ОСБЖБ "Одесит" від 10.06.2011р.,в
частині питання 6 порядку денного та
рішення, яке зафіксоване в протоколі
загальних зборів ОСБЖ "Одесит" від
5.04.2012р., в частині питання 3 порядку
денного.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що прийняття рішень
загальних зборів членів ОСБЖБ "Одесит",
оформлених протоколами від 10.06.2011р. та
від 05.04.2012р., про встановлення плати за
надання житлово-комунальних послуг з
червня 2011р. по січень 2012р. у розмірі 6,39
грн., з 1 січня 2012р. по травень 2012р. у
розмірі 6,39 грн., а з травня 2012р. по
теперішній час у розмірі 7 грн.
відбулося з порушенням статуту та
чинного законодавства України.

Так, позивач зазначає, що формування
тарифів на теплову енергію та
утримання будівлі та прибудинкової
території встановлюється постановою
Кабінету Міністрів України від 1 червня
2011 р. за № 869 "Про забезпечення єдиного
підходу до формування тарифів на
житлово-комунальні послуги", з якої
вбачається, що вказані тарифи мають
бути обов'язково розраховані за
встановленими державою нормативами,
чого, на думку позивача, не було
зроблено відповідачем.

Позивач також вказує на те, що
відповідно до ст. 31 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"
виконавці/виробники здійснюють
розрахунки економічно обґрунтованих
витрат на виробництво (надання)
житлово-комунальних послуг і подають
їх органам, уповноваженим здійснювати
встановлення тарифів. Однак, в
порушення вказаних вимог
законодавства, відповідачем
розрахунки планових (нормативних)
витрат органу місцевого
самоврядування подані не були.

До того ж, як вказує позивач, вказані
рішення загальних зборів ОСБЖ "Одесит",
в порушення п. 9.21. статуту ОСБЖБ
"Одесит", були прийняті без висновку
ревізора.

Крім того, обґрунтовуючи позовні
вимоги, позивач, посилаючись на п. 9.4.
статуту, відповідно до якого
повідомлення про проведення загальних
зборів членів об'єднання надсилається
в письмовій формі і вручається кожному
члену об'єднання під розпис або шляхом
поштового відправлення
(рекомендованим листом) на вказану
адресу, зазначає про порушення порядку
скликання загальних зборів, які
відбулися 10.06.2011р. та 05.04.2012р., оскільки
не всі члени об'єднання були
проінформовані про дату та місце
проведення загальних зборів.

У позовній заяві позивач також звертає
увагу суду на те, що на загальних
зборах, які відбулися 10.06.2011р. та 05.04.2012р.
та на яких були прийняті оскаржувані
рішення, не було досягнуто кворуму.

Так, позивач зазначає, що в
обґрунтування правомочності загальних
зборів, в протоколах зазначено, що
оскільки перші засідання не відбулися
у зв'язку з відсутністю кворуму, то
загальні збори рахуються чинними, якщо
присутні на них мають не менше 30 %
голосів.

Однак, вказане суперечить положенням
ст. 10 Закону України "Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку", де вказано, що загальні збори
правомочні, якщо на них присутні більше
половини членів об'єднання.

За таких обставин, як вказує позивач,
загальні збори відповідача є
неправомочними, оскільки на них були
присутні менше половини членів
об'єднання.

Враховуючи вищевикладене, позивач і
звернувся до суду з відповідним
позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 13.02.2014р. було порушено
провадження у справі №916/440/14 із
призначенням її до розгляду.

17.03.2014р. представником відповідача було
надано суду письмові пояснення
стосовно позовних вимог (а.с.55-56),
відповідно до яких ОСБЖБ "Одесит" проти
позову заперечує, просить суд
відмовити у його задоволенні.

В обґрунтування своїх заперечень
відповідач зазначає, що у 2003 році у
будинку на Лідерсовському бульварі, 9 а,
у м. Одеса, було створено ОСБЖБ "Одесит".

На підставі акту приймання-передачі
житлового комплексу від 01.10.2011 року
ОСБЖБ "Одесит" є балансоутримувачем
вказаного будинку та здійснює
управління його неподільним та
загальним майном, забезпечує надання
житлово-комунальних послуг власникам
квартир у даному будинку, в тому числі
від власної котельні, прийнятої на
баланс, надає послуги опалення.

При цьому, відповідач зазначає, що
ОСБЖБ "Одесит" не є суб'єктом
господарювання та не може бути ні
виконавцем, ні постачальником, ні
виробником житлово-комунальних послуг
в силу Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"

Відповідно до статті 4 Закону України
"Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" об'єднання
виключно управителем,
балансоутримувачем та колективним
замовником, який забезпечує сприяння
його членам в отриманні
житлово-комунальних та інших послуг
належної якості за обґрунтованими
цінами та виконання ними своїх
зобов'язань, пов'язаних з діяльністю
об'єднання.

Враховуючи викладене, відповідач
зазначає, що ОСБЖБ "Одесит" не надає і не
виробляє житлово-комунальні послуги, а
відтак і не формує ціни чи тарифи на
вказані послуги, які б підлягали
встановленню (затвердженню) органами
місцевого самоврядування, а отже і
норми законодавства, на які
посилається позивач у своїй позовній
заяві, не можуть бути застосовані для
вирішення спірних правовідносин.

У письмових поясненнях відповідач
звертає увагу суду також на те, що,
керуючись статтею 10 Закону України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку", яка
встановлює, що до виключної
компетенції загальних зборів членів
об'єднання відноситься, зокрема,
затвердження кошторису, балансу
об'єднання та річного звіту, а також
визначення розмірів внесків та
платежів членами об'єднання, на
підставі опитувальних листів та
протоколів загальних зборів були
встановлені розміри внесків та
платежів на житлово-комунальні послуги
у будинку.

При цьому, ні Законом України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку", ні іншими
законодавчими актами не передбачено
затвердження або погодження органами
місцевого самоврядування розмірів
внесків та платежів, визначених
загальними зборами ОСББ.

Аналогічна позиція, як зазначає
відповідач, викладена також в листі
юридичного департаменту Одеської
міської ради від 14.10.2013р. за №3021вих та
листах Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства від
15.08.2011 року № 7/14-8961, від 31.07.2012 року №
8/10-2040-12.

У судове засідання 23.04.2014р. представник
позивача не з'явився, хоча про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином у попередньому судовому
засіданні, про що свідчить відповідна
розписка на повідомленні про перерву
(а.с.137), про поважність причин
відсутності суд не повідомив.

Представник відповідача у судовому
засіданні 23.04.2014р. проти позову
заперечував, просив суд відмовити у
його задоволенні.

Враховуючи неявку позивача у судове
засідання, а також те, що
необґрунтоване затягування розгляду
справи суперечить вимогам ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права кожного на розгляд його справи
судом упродовж розумного строку, суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі позивача за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК
України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, надані під час судового
розгляду, проаналізувавши наявні у
справі докази у сукупності та давши їм
відповідну правову оцінку, суд дійшов
наступних висновків:

Відповідно до ст.1 ГПК України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Завданням суду при здійсненні
правосуддя, в силу ст.2 Закону України
"Про судоустрій та статус суддів" є,
зокрема, захист гарантованих
Конституцією України та законами, прав
і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вказаних норм,
правом на пред'явлення позову до
господарського суду наділені, зокрема,
юридичні особи, а суд шляхом вчинення
провадження у справах здійснює захист
осіб, права і охоронювані законом
інтереси яких порушені або
оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка
звернулася з позовом, суб'єктивного
матеріального права або охоронюваного
законом інтересу, на захист яких подано
позов, суд з'ясовує наявність чи
відсутність факту порушення або
оспорювання і відповідно ухвалює
рішення про захист порушеного права
або відмовляє позивачу у захисті,
встановивши безпідставність та
необґрунтованість заявлених вимог.

Як встановлено судом, 12.11.2002р. відбулися
установчі збори власників жилих і
нежилих приміщень багатоквартирного
жилого будинку № 9-А по Лідерсовському
бульвару, на яких було прийнято рішення
про створення Об'єднання
співвласників багатоквартирного
жилого будинку "Одесит", оформлене
протоколом №1 (а.с.75-78).

1.10.2011р. на підставі акту
приймання-передачі житлового
комплексу або його частини з балансу на
баланс ОСБЖБ "Одесит" було прийнято на
баланс будинок, розташований за
адресою: м. Одеса, Лідерсовський
бульвар, 9а.

Рішеннями загальних зборів членів
ОСБЖБ "Одесит", оформлених протоколами
від 10.06.2011р. (а.с.57-59) та від 05.04.2012р. (а.с.87),
зокрема, затверджено суму платежів за
надання житлово-комунальних послуг з
червня 2011р. по січень 2012р. у розмірі 6,39
грн., з 1 січня 2012р. по травень 2012р. у
розмірі 6,39 грн., а з травня 2012р. у
розмірі 7 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
позовні вимоги ДП "Компроміс"
направлені на визнання неправомірними
та скасування рішень загальних зборів
від 10.06.2011р. та від 05.04.2012р. в частинах
встановлення плати за надання
житлово-комунальних послуг з червня
2011р. по січень 2012р. у розмірі 6,39 грн., з 1
січня 2012р. по травень 2012р. у розмірі 6,39
грн., а з травня 2012р. по теперішній час у
розмірі 7 грн.

При цьому, у якості підстав визнання
недійсними зазначених рішень позивач
визначає те, що, по-перше, вказані
тарифи не були розраховані за
встановленими державою нормативами та
не були подані на затвердження до
органів місцевого самоврядування, а,
по-друге, вказує на неправомочність
загальних зборів у зв'язку з порушенням
порядку їх скликання.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодекс
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Розпорядження своїм правом на захист є
диспозитивною нормою цивільного
законодавства, яке полягає у наданні
особі, яка вважає свої права
порушеними, невизнаними або
оспорюваними, можливості застосувати
способи захисту, визначені законом або
договором.

Так, предметом позову є
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, а підставою - посилання на
належне йому право, юридичні факти, що
призвели до порушення цього права, та
правове обґрунтування необхідності
його захисту.

Оцінюючи обставини, на які посилається
позивач, як на підставу своїх позовних
вимог, суд вказує наступне.

Відповідно до положень статті 1 Закону
України "Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку", об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку - це юридична особа, створена
власниками для сприяння використання
їхнього власного майна та управління,
утримання і використання неподільного
та загального майна.

Статтею 4 вказаного Закону встановлено,
що об'єднання створюються для
забезпечення та захисту прав його
членів та дотримання їхніх обов'язків,
належного утримання та використання
неподільного і загального майна,
забезпечення своєчасного надходження
коштів для сплати всіх платежів,
передбачених законодавством та
статутними документами. Основна
діяльність об'єднання полягає у
здійсненні функцій, що забезпечують
реалізацію прав власників приміщень на
володіння та користування спільним
майном членів об'єднання, належне
утримання будинку та прибудинкової
території, сприяння членам об'єднання в
отриманні житлово-комунальних та інших
послуг належної якості за
обґрунтованими цінами та виконання
ними своїх зобов'язань, пов'язаних з
діяльністю об'єднання.

Згідно до п. 2.1. статуту ОСБЖБ "Одесит", в
редакції від 12.11.2002р., метою діяльності
об'єднання є, зокрема, забезпечення
належного утримання майна будинку та
прибудинкової території, забезпечення
мешканців будинку комунальними та
іншими послугами.

Відповідно до положень статті 1 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" виконавцем є суб'єкт
господарювання, предметом діяльності
якого є надання житлово-комунальної
послуги споживачу відповідно до умов
договору, а виробником - суб'єкт
господарювання, який виробляє або
створює житлово-комунальні послуги.

Частиною 2 статті 14 вказаного Закону
встановлено, що ціни/тарифи на
комунальні послуги та послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій формуються і
затверджуються центральними органами
виконавчої влади, національними
комісіями, що здійснюють державне
регулювання у відповідних сферах, та
органами місцевого самоврядування
відповідно до їхніх повноважень,
визначених законом.

Отже, ОСБЖБ "Одесит" відповідно до
чинного законодавства та своєї
статутної діяльності не є виробником
або виконавцем житлово-комунальних
послуг відповідно до Закону України
"Про житлово-комунальні послуги", а отже
відповідач і не надає і не виробляє
таких послуг, а відтак і не формує цін
чи тарифів на послуги, які б підлягали
встановлення (затвердженню) органами
місцевого самоврядування.

Крім того, відповідно до п. 9.8. статуту
до виключної компетенції загальних
зборів членів об'єднання відносяться,
зокрема, затвердження кошторису,
балансу об'єднання та річного звіту,
визначення розмірів внесків та
платежів членами об'єднання.

Аналогічні положення містяться і у
статті 10 Закону України "Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку", відповідно до якої до
виключної компетенції загальних
зборів членів об'єднання відноситься,
зокрема, затвердження кошторису,
балансу об'єднання та річного звіту,
визначення розмірів внесків та
платежів членами об'єднання.

При цьому, ні зазначеним законом, ні
іншими законодавчими актами України не
передбачено затвердження або
погодження органами місцевого
самоврядування розмірів внесків та
платежів, визначених загальними
зборами ОСББ.

Крім того, відповідно до ст. 35 ГПК
України факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

Так, постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
2.06.2009р. по справі №28/157-08-4114 (а.с.114-117), яка
постановою Вищого господарського суду
України від 24.09.2009р. (а.с.118-123) залишена
без змін, встановлено, що кошторис по
утриманню та ремонту будинку не є
ідентичним тарифам на комунальні
послуги в розумінні ст.13, 14 ЗУ "Про
житлово-комунальні послуги", оскільки,
тільки виробнику послуг надається
право (ст.22 Закону) на розроблення та
подання на затвердження уповноваженим
органам ціни (тарифи на
житлово-комунальні послуги першої та
другої групи), визначеної ст.13, 14 цього
закону, пропонувати при укладені
договору ціни (тарифи) на
житлово-комунальні послуги третьої
групи.

ОСБЖБ "Одесит" є управителем спільною
власністю багатоквартирного будинку і
витрати, які прийняті загальними
зборами об'єднання співвласників
шляхом письмового опитування членів
об'єднання не потребують узгодження та
затвердження органами місцевого
самоврядування.

Аналізуючи твердження позивача щодо
неповідомлення його про проведення
загальних зборів, суд зазначає
наступне.

Згідно до положень ст. 10 Закону України
"Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" загальні
збори скликаються і проводяться згідно
з вимогами статуту об'єднання.

Пунктом 9.4. статут ОСБЖБ "Одесит", в
редакції від 12.11.2002р., повідомлення про
проведення загальних зборів членів
об'єднання направляється в письмовій
формі і вручається кожному члену
об'єднання під розпис або шляхом
поштового відправлення
(рекомендованим листом) на вказану
адресу.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" членом
об'єднання може бути фізична чи
юридична особа, яка є власником
квартири (квартир) або приміщення
(приміщень) у багатоквартирному
будинку. Членство в об'єднанні є
добровільним і може набуватися
одночасно з створенням об'єднання при
проведенні установчих зборів, а також
індивідуально, на основі письмової
заяви, в будь-який момент його
існування. Членство в об'єднанні
розпочинається на підставі поданої
письмової заяви власника за згодою
об'єднання. Порядок прийняття до
об'єднання визначається статутом.

Разом з тим, як встановлено судом під
час судового розгляду, ДП "Компроміс" не
є членом ОСБЖБ "Одесит".

При цьому, ані статутом, ані чинним
законодавством не передбачено
обов'язок інформування про проведення
загальних зборів власників приміщень,
які не є членами об'єднання.

Суд зазначає, що за своєю правовою
природою оскаржувані рішення є актами,
тобто юридичною формою рішень,
офіційним письмовим документом, який
породжує певні правові наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин і має
обов'язків характер для суб'єктів цих
відносин.

При цьому, підставою для визнання акту
недійсним є невідповідність його
вимогам чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу,
який видав цей акт. Обов'язковою умовою
визнання акта недійсним є також
порушення у зв'язку з прийняттям
відповідного акта прав та охоронюваних
законом інтересів підприємства чи
організації - позивача у справі. Якщо за
результатами розгляду справи факту
такого порушення не встановлено, у
господарського суду немає правових
підстав для задоволення позову.

З урахуванням викладеного, посилання
позивача на неповідомлення усіх членів
об'єднання та відсутність кворуму не
приймаються судом до уваги, оскільки
прерогатива звернення до суду з
підстав порушення порядку скликання
загальних, а не установчих зборів
належить членам ОСББ, а не іншим
власникам квартир. При цьому, позивач
не є особою, до компетенції якої в силу
законодавства належить право
звернення до суду для захисту прав та
інтересів інших осіб.

З урахуванням викладеного, у
задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 28.04.2014 р.

Суддя
Щавинська Ю.М.