м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/5412/14 24.04.14

За позовом Управління Державної
служби охорони при ГУ МВС України в

Київській області

До Комунального
підприємства Київської обласної ради
«Управління споруд»

Про стягнення 604 996,00 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Красновид Н.Л. - по
дов. № 13/1-1-7 від 08.01.2014

Лабутіна О.А. - по дов.
№ 13/1-1-8 від 08.01.2014

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Управління
Державної служби охорони при ГУ МВС
України в Київській області про
стягнення з Комунального підприємства
Київської обласної ради «Управління
споруд» 604 996,00 грн. основного боргу,
який виник внаслідок неналежного
виконання взятих на себе останнім
зобов'язань згідно договору на охорону
об'єкта постами фізичної охорони № 260/14
від 27.01.2014.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 31.03.2014 порушено провадження у
справі № 910/5412/14 та призначено її до
розгляду на 15.04.2014.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 910/5412/14 від 15.04.2014, у зв'язку з
неявкою в судове засідання
представника відповідача та
невиконанням сторонами вимог ухвали
про порушення провадження у справі від
31.03.2014, розгляд справи був відкладений
на 24.04.2014.

Позивач в судовому засіданні 24.04.2014
позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 24.04.2014 не
з'явився, письмовий відзив на позов не
подав, вимог ухвали про порушення
провадження у справі від 31.03.2014 та
ухвали від 15.04.2014 не виконав.

Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення,
оскільки

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
(п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України ухвали
суду було надіслано відповідачу
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення на адресу,
що зазначена в позовній заяві, а саме :
м. Київ, пл. Лесі Українки, 1, яка згідно
виписки з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців є місцезнаходженням
відповідача.

Стаття 64 Господарського
процесуального кодексу України
встановлює, що у разі відсутності
сторін за адресою місцезнаходження, що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців ухвала про порушення
провадження у справі вважається
врученою їм належним чином.

Про поважні причини неявки в судове
засідання повноважного представника
відповідача суд не повідомлений.
Клопотань про відкладення розгляду
справи від відповідача не надходило.

Суд приходить до висновку, що наявних в
матеріалах справи документів
достатньо для вирішення справи по суті
без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 24.04.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

27.01.2014 між Управлінням Державної служби
охорони при ГУ МВС України в Київській
області (охорона) та Комунальним
підприємством Київської обласної ради
«Управління споруд» (замовник) було
укладено договір на охорону об'єкта
постами фізичної охорони № 260/14 (далі -
договір).

Відповідно до п. 1.1. договору замовник
передає належне йому майно, яке
зберігається у відокремлених
приміщеннях (будівлях), земельних
ділянках, що перераховані у дислокації
(додаток № 1 до договору) об'єкта, що
охороняється (далі - об'єкт) під охорону
постів фізичної охорони позивачу, а
позивач зобов'язується здійснювати
заходи, спрямовані на забезпечення
схоронності цілісності майна
замовника на об'єкті з метою
відвернення безпосередніх посягань на
нього, припинення несанкціонованого
замовником доступу сторонніх осіб до
майна на об'єкті, збереження його
фізичного стану і забезпечення
здійснення замовником всіх належних
йому повноважень щодо майна.

Спір виник в зв'язку з тим, що позивач
вважає, що відповідачем в порушення
умов договору не було у повному обсязі
сплачено вартість наданих послуг
охорони за січень, лютий 2014 року, в
зв'язку з чим у відповідача виникла
заборгованість в розмірі 604 996,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно з ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погодженні ними, та умови, які
є обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до п. 10.1. договору договір
укладено на 3 дні і починає свою дію з 00
годин 00 хвилин 28.01.2014. Якщо за 1 день до
закінчення строку дії договору жодна
із сторін не повідомити іншу сторону
про припинення дії договору, дія
договору вважається продовженою за
згодою обох сторін на той же строк на
тих же умовах. Кількість пролонгацій не
обмежена.

Додатковою угодою № 1 сторони внесли
зміни до п. 10.1. договору та виклали його
в наступній редакції: Цей договір
укладається на 15 днів і починає свою
дію з 00 годин 00 хвилин 28.01.2014. Якщо за 1
день до закінчення строку дії договору
жодна із сторін не повідомити іншу
сторону про припинення дії договору,
дія договору вважається продовженою за
згодою обох сторін на той же строк на
тих же умовах. Кількість пролонгацій не
обмежена.

Додатковою угодою № 1 сторони внесли
зміни до п. 10.1. договору та виклали його
в наступній редакції: Цей договір
укладається на 45 днів і починає свою
дію з 00 годин 00 хвилин 28.01.2014. Якщо за 1
день до закінчення строку дії договору
жодна із сторін не повідомити іншу
сторону про припинення дії договору,
дія договору вважається продовженою за
згодою обох сторін на той же строк на
тих же умовах. Кількість пролонгацій не
обмежена.

Згідно з актом приймання під
міліцейську охорону від 27.01.2014 з 22.00 год.
27.01.2014 позивач на підставі договору
прийняв під охорону адміністративну
будівлю за адресою: м. Київ, площа Лесі
Українки, 1.

Згідно з актом про зняття з-під
міліцейської охорони від 24.02.2014 з 22.00
год. 24.02.2014 позивач на підставі договору
зняв пости фізичної охорони
адміністративної будівлі за адресою: м.
Київ, площа Лесі Українки, 1.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що
ціна послуг охорони за цим договором є
договірною і зазначається сторонами у
розрахунку та протоколу узгодження
договірної ціни (додатки №№ 2, 3 до
договору).

Згідно з п. 3.2. договору вартість
охоронних послуг по договору на кожний
окремий місяць розраховується
сторонами на підставі дислокації та
розрахунку (додатки №№ 1, 2 до договору),
відповідно до кількості годин надання
цих послуг по кожному дню.

Відповідно до п. 3.5. договору оплата за
послуги охорони здійснюється
замовником після підписання акту
виконаних робіт щоденно по факту
відпрацьованих годин шляхом
перерахування грошових коштів на
банківський рахунок охорони у розмірі,
визначеному згідно з п. 3.2. договору.

Пунктом 3.7. договору визначено, що
замовник своєчасно надсилає до охорони
свого уповноваженого представника для
отримання рахунків на оплату, актів
виконаних робіт та інших необхідних
йому фінансових документів.

Відповідно до п. 3.8. договору якщо
протягом 5-ти робочих днів з дати
отримання від охорони актів виконаних
робіт замовник не повернув підписаний
та скріплений печаткою примірник
позивачу, не подав письмової
мотивованої відмови від його
підписання або обґрунтованих
письмових заперечень, послуги
вважаються наданими в повному обсязі,
прийнятими замовником та підлягають
оплаті в повному обсязі.

Позивачем подано наступні акти
прийому-здачі виконаних робіт/послуг:
№ УПР-000141 від 28.01.2014 на суму 29 520,00 грн.,
№ УПР-000142 від 29.01.2014 на суму 29 520,00 грн.,
№ УПР-000143 від 30.01.2014 на суму 29 520,00 грн.
та № УПР-000144 від 31.01.2014 на суму 29 520,00
грн., № УПР_000145 від 10.02.2014 на суму 292 740,00
грн., загалом на суму 410 820,00 грн., які
підписані та скріплені печатками обох
сторін.

Позивачем подано акт прийому-здачі
виконаних робіт/послуг № УПР-000223 від
28.02.2014 на суму 194 176,00 грн., який з боку
відповідача не підписано.

Зазначений акти листом № 13/1-1-420 від
20.03.2014 разом з рахунком на оплату були
надіслані відповідачу 25.03.2014
рекомендованою кореспонденцією, що
підтверджується поштовою квитанцією №
5792 та описом вкладання у цінний лист
від 25.03.2014.

Проте, відповідач зазначений акти не
підписав та не повернув позивачу, а
отже в силу умов п. 3.8. договору послуги
за лютий 2014 року за договором
вважаються наданими та прийнятими
відповідачем без зауважень.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Пункт 1 статті 902 Цивільного кодексу
України встановлює, що виконавець
повинен надати послугу особисто.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу
України передбачений обов'язок
замовника оплатити надану йому послугу
в розмірі, у строки та в порядку, що
встановлені договором.

Тобто, обов'язковою підставою для
здійснення замовником свого обов'язку
щодо оплати послуг є надання цих
послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України
визначено, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Проте, замовник в порушення взятих на
себе зобов'язань за договором вартість
наданих послуг охорони у визначений
строк не виконав, в зв'язку з чим
виникла заборгованість перед
позивачем за січень та лютий 2014 року,
яка за обґрунтованими розрахунками
позивача складає 604 996,00 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

У відповідності до ст. 978 Цивільного
кодексу України за договором охорони
охоронець, який є суб'єктом
підприємницької діяльності,
зобов'язується забезпечити
недоторканність особи чи майна, які
охороняються. Володілець такого майна
або особа, яку охороняють, зобов'язані
виконувати передбачені договором
правила особистої та майнової безпеки
і щомісячно сплачувати охоронцю
встановлену плату.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

З урахуванням існування належних
доказів надання позивачем послуг, суд
дійшов висновку про наявність
передбачених чинним законодавством
правових підстав для стягнення з
відповідача їх вартості в розмірі 604
996,00 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні
вимоги Управління Державної служби
охорони при ГУ МВС України в Київській
області є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства
Київської обласної ради «Управління
споруд» (м. Київ, пл. Лесі Українки, 1, ) на користь Управління
Державної служби охорони при ГУ МВС
України в Київській області (м. Київ,
вул. Гайдара, 8, ) 604 996
(шістсот чотири тисячі дев'ятсот
дев'яносто шість) грн. 00 коп. основного
боргу, 12 099 (дванадцять тисяч дев'яносто
дев'ять) грн. 92 коп. витрат по сплаті
судового збору.

Повне рішення складено 28.04.2014.

СуддяВ.В. Сівакова