ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" квітня 2014 р. Справа № 924/714/13

Господарський суд Хмельницької
області у складі судді Мухи М.Є.,
розглянувши матеріали заяви про
відстрочку рішення у справі

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" м. Київ

до Красилівського підприємства
теплових мереж м. Красилів
Хмельницької області

про стягнення 512 744,09 грн.
заборгованості в т.ч. 455 866,33 грн.
основного боргу, 36407,93 грн. пені, 17 587,67
грн. 3% річних та 2 882,16 грн. інфляційних
нарахувань

Представники сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: Ткачук Л.В. за
довіреністю від 08.01.14р.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 17.07.2013р. у
справі №924/714/13 позов задоволено
частково та стягнуто із Красилівського
підприємства теплових мереж на користь
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" 455866,33 грн. основного
боргу, 36 407,93 грн. пені, 17 587,67 грн. - 3%
річних, 10 197,24 грн. - судового збору.

01 серпня 2013 року на виконання
вищевказаного рішення видано
відповідний наказ.

15.04.14р. Красилівське підприємство
теплових мереж звернулося до суду із
заявою про відстрочку виконання
рішення суду від 17.07.2012р. терміном до 1
червня 2014 року. Крім того, просить
зобов'язати відділ ДВС Красилівського
управління юстиції зупинити виконавче
провадження на момент відстрочки. В
обґрунтування заяви зазначає, що КП
"Красилівське підприємство теплових
мереж" - єдине теплопостачальне
підприємство міста Красилова, що
забезпечує послугами з
централізованого опалення та гарячого
водопостачання усі бюджетні установи,
заклади освіти, культури, охорони
здоров'я та населення. Альтернативи
підприємству немає. Звертає увагу суду,
що Красилівському підприємству
теплових мереж станом на 01 квітня 2014
року з державного бюджету не
відшкодовано різницю в тарифах у сумі 2
330,6 тисяч гривень, що буде перерахована
ПАТ «Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України». Зауважує, що
перебуваючи у край важкому фінансовому
положенні відповідач намагається
здійснювати усі поточні розрахунки за
спожитий природній газ з тенденцією до
зменшення. Таким чином станом на 01.03.2014
року заборгованість перед ПАТ
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» за спожитий
природний газ становила 3 835, 9 тисяч
гривень, а станом на 01.04.2014 року
становить 3 312, 9 тисяч гривень.

Зауважує, що підприємство, у міру
можливостей, ліквідовує
заборгованість за спожитий природний
газ згідно рішення суду, так 30.09.2013р.
було перераховано 5000 грн., 28.11.13р. - 30
000грн., 11.12.13р. - 35 000грн., 17.01.14р. - 10 000грн.,
14.04.14р. 20 000грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився.

Представником відповідача в судовому
засіданні подану заяву підтримано.

При вирішенні заяви відповідача про
відстрочку виконання рішення суду
враховується, що відповідно до ст.115 ГПК
України рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
„Про виконавче провадження". Проте,
згідно із ст.121 ГПК України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Про відстрочку або розстрочку
виконання рішення, ухвали, постанови,
зміну способу та порядку їх виконання
виноситься ухвала, яка може бути
оскаржена у встановленому порядку. В
необхідних випадках ухвала
надсилається установі банку за
місцезнаходженням боржника або
державному виконавцю.

Згідно п.2 Роз'яснення президії Вищого
арбітражного суду України від 12.09.1996р.
"Про деякі питання практики
застосування статті 121 ГПК України",
підставою для відстрочки виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму
Вищого Господарського суду України №9
від 17.10.2012 р. „Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
господарський суд на підставі статті 121
ГПК має право за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за власною
ініціативою у виняткових випадках
залежно від обставин справи
відстрочити, розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови
(далі-рішення), змінити спосіб та
порядок їх виконання.

Згідно із п.п.7.1.1 даної Постанови
Пленуму ВГС України, відстрочка - це
відкладення чи перенесення виконання
рішення на новий строк, який
визначається господарським судом.

Відповідно до п.7.2 вищевказаної
Постанови Пленуму ВГСУ підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення.

Відповідно до п.7.6 згаданої Постанови
Пленуму ВГСУ зазначено, що частина
третя статті 121 ГПК вимагає від
господарського суду винесення ухвали
про відстрочку або розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку його виконання. Відповідна
ухвала може бути оскаржена в
апеляційному та в касаційному порядку.

Згідно з п.10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 26.12.2003р.
„Про практику розгляду скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження", при
вирішенні заяв державного виконавця чи
сторони про відстрочку або розстрочку
виконання рішення, встановлення або
зміну способу й порядку його виконання,
суду потрібно мати на увазі, що
відповідно до ст.351 ЦПК і ст.121 ГПК їх
задоволення можливе лише у виняткових
випадках, які суд визначає виходячи з
особливого характеру обставин, що
ускладнюють або виключають виконання
рішення (хвороба боржника або членів
його сім'ї, відсутність у нього майна,
яке за рішенням суду має бути передане
стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

З огляду на зазначене, судом
враховується, що відповідачем частково
сплачено борг в сумі 100 000грн., докази
про що надано суду. Разом з тим, суд
зважає на те, що здійснення примусового
виконання рішення суду від 17.07.13р. може
призвести до неможливості здійснення
відповідачем своєї господарської
діяльності. При цьому судом
враховується, що відповідач є єдиним
теплопостачальним підприємством міста
Красилова, що забезпечує послугами з
централізованого опалення та гарячого
водопостачання усі бюджетні установи,
заклади освіти, культури, охорони
здоров'я та населення.

Відповідно до ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким чином, враховуючи надані
відповідачем пояснення та докази, з
огляду на об'єктивні обставини, що
мають місце на підприємстві,
відповідно до ст.43 ГПК України,
виходячи з внутрішнього переконання,
суд вважає за можливе заяву КП
"Красилівське підприємство теплових
мереж" про відстрочку виконання
рішення суду від 17.07.2013р. по даній
справі задовольнити частково та
відстрочити виконання цього рішення на
строк до 19.05.14р.

Разом із тим, як вбачається судом,
відповідач у заяві про відстрочку
виконання рішення суду від 15.04.14р.
просить зобов'язати відділ ДВС
Красилівського управління юстиції
зупинити виконавче провадження на
момент відстрочки.

Проаналізувавши норми ст. 121 ГПК
України, суд дійшов висновку про
безпідставність заявленої
відповідачем вимоги про зобов'язання
зупинити виконавче провадження на
момент відстрочки, оскільки останньою
не передбачено можливості вчинення
судом таких дій.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву КП "Красилівське підприємство
теплових мереж" про відстрочку
виконання рішення суду від 17.07.13р. по
справі 924/714/13 задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення
господарського суду Хмельницької
області від 17.07.2013р. по справі № 924/714/13
до 19 травня 2014 року.

Суддя
М.Є. Муха

Віддрук. 3 прим.: 1 - до справи, 2 - позивачу
(01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького. 6), 3 -
відповідачу (31000, Хмельницька обл., м.
Красилів, вул. Б. Хмельницького, 2).