номер провадження справи 4/18/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2014
Справа № 908/821/14

За позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, (69041, АДРЕСА_1)

до відповідача Державного
підприємства "Запорізький
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою", (69095, м.
Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50)

про стягнення 28321,23 грн. основного боргу
за договором будівельного підряду № 2
від 01.03.2013 р., 2004,21 грн. пені, 786,79 грн.
3% річних та 168,79 грн. втрат від інфляції
грошових коштів

Суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників:

Від позивача - ОСОБА_1, особисто, (на
підставі Виписки з ЄДР Серія АД №153186);

від відповідача - не з'явився.

13.03.2014 р. до господарського суду
Запорізької області надійшла позовна
заява Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Запоріжжя до Державного
підприємства "Запорізький
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою", м.
Запоріжжя про стягнення 28321,23 грн.
основного боргу за договором
будівельного підряду № 2 від 01.03.2013 р.,
2004,21 грн. пені, 786,79 грн. 3% річних та 168,79
грн. втрат від інфляції грошових
коштів.

Згідно Протоколу автоматичного
розподілу справи між суддями від 13.03.2014
р. справу № 908/821/14 призначено до
розгляду судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 13.03.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/821/14,
справі № 908/821/14 присвоєно номер
провадження справи 4/18/14, судове
засідання призначено на 02.04.2014 р., у
сторін витребувані документи і докази,
необхідні для вирішення спору. У
зв'язку із перебуванням судді Зінченко
Н.Г. 02.04.2014 р. у службовому відрядженні,
розгляд справи № 908/821/14, призначений на
02.04.2014 р., відкладався до 23.04.2014 р.

В судовому засіданні 23.04.2014 р. справу
розглянуто, прийнято та оголошено на
підставі ст. 85 ГПК України вступну та
резолютивну частини рішення.

За клопотанням представника позивача
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

Заявлені вимоги позивач мотивує
тим, що 01.03.2013 р. сторонами у справі
укладений договір будівельного
підряду № 2, за умовами якого позивач
зобов'язався виконати роботи з ремонту
приміщень ДП «Запорізький інститут
землеустрою», розташованого за
адресою: м. Запоріжжя, вул.
Українська, 50, а відповідач
зобов'язався забезпечити своєчасне
фінансування робіт, прийняти і
повністю сплатити вартість виконаних
робіт у порядку і в розмірах,
передбачених договором. Відповідно до
п. 1.1 Договору загальна вартість робіт
складає 28 321,23 грн. Згідно п. 2.1 договору
позивач зобов'язався виконати роботи з
ремонту приміщень ДП «Запорізький
інститут землеустрою» на протязі 30
днів з моменту підписання договору. На
виконання умов договору № 2 від 05.04.2011
р. роботи з ремонту приміщень ДП
«Запорізький інститут землеустрою»,
розташованого за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Українська,
підрядником були виконані в строк, без
зауважень і претензій, що
підтверджується Актами здачі та
приймання виконаних будівельних робіт
за 01.03.13р. по 31.03.13 р. на суму 28 321,23 грн.
Відповідно до п. 4.1 Договору, загальна
вартість робіт складає 28 321,23 грн. без
ПДВ. У пунктах 4.3., 4.4 Договору,
передбачено, що розрахунки між
сторонами проводяться після
підписання акту на виконані роботи.
Оплата здійснюється Замовником шляхом
перерахунку коштів на поточний рахунок
Підрядника в національній валюті
України. В порушення умов Договору та
вимог Закону, відповідач не оплатив
заборгованість за виконані роботи по
договору. З метою досудового
врегулювання спору 21.02.2014 р.
відповідачу направлена претензія № 1
про сплату заборгованості за договором
№ 2 від 01.03.2013 р. Претензія
залишена без відповіді та задоволення.
Станом на час вирішення справи в
судовому засіданні відповідач
заборгованість за договором № 2 від
01.03.2013 р. в сумі 28 321,23 грн. не сплатив.
Враховуючи викладене, позивач просить
позов задовольнити та стягнути з
відповідача 28321,23 грн. основного боргу
за договором будівельного підряду № 2
від 01.03.2013 р., 2004,21 грн. пені, 786,79 грн. 3%
річних та 168,79 грн. втрат від
інфляції грошових коштів.

11.04.2014р. господарським судом
Запорізької області від відповідача
отримано клопотання в якому останній
позовні вимоги про стягнення
заборгованості за договором
будівельного підряду № 2 від 01.03.2013 р.
визнав в повному обсязі та просить
розглянути справу без участі
уповноваженого представника
відповідача. Крім того, в відзиві на
позовну заяву, який господарським
судом отримано 02.04.2014р., просить
розстрочити виконання рішення суду
строком на 4 місяці з щомісячною
оплатою рівними частинами.

Позивач проти клопотання
відповідача про надання розстрочки
виконання рішення суду по даній справі
строком на 4 місяці заперечив.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Правовідносини сторін у справі є
господарськими.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом
України.

01.03.2013 р. між Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 (позивач у справі,
підрядник) та Державним підприємством
"Запорізький науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою"
(відповідач у справ, замовник) був
укладений Договір будівельного
підряду № 2 (далі за текстом - Договір).

За умовами Договору позивач
зобов'язався виконати роботи з ремонту
приміщень ДП «Запорізький інститут
землеустрою», розташованого за
адресою: м.Запоріжжя,
вул. Українська, 50, а відповідач
зобов'язався забезпечити своєчасне
фінансування робіт, прийняти і
повністю сплатити вартість виконаних
робіт у порядку і в розмірах,
передбачених договором. Вартість робіт
складає 28 321,23 грн. (п.1.1 Договору).

Згідно п. 2.1 договору позивач
зобов'язався виконати роботи з ремонту
приміщень ДП «Запорізький
інститут землеустрою» на протязі 30
днів з моменту підписання договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору,
загальна вартість робіт складає 28 321,23
грн. без ПДВ.

У пунктах 4.3., 4.4 Договору, передбачено,
що розрахунки між сторонами
проводяться після підписання акту на
виконані роботи. Оплата здійснюється
Замовником шляхом перерахунку коштів
на поточний рахунок Підрядника в
національній валюті України.

Як встановлено судом з матеріалів
справи та не заперечується сторонами,
на виконання умов Договору позивачем
були виконані роботи з ремонту
приміщень ДП «Запорізький
інститут землеустрою», розташованого
за адресою: м. Запоріжжя, вул.
Українська, 50 в строк без зауважень і
претензій.

Факт виконання позивачем робіт з
ремонту приміщень та їх прийняття
замовником підтверджується Актами
приймання виконаних будівельних робіт
№ 1 на суму 16200, 20 грн., №2 на суму 9376,92
грн. та №3 на суму 2744, 11 грн., всього на
загальну суму 28 321,23 грн., які узгоджені
між підрядником та замовником та
згідно яких виконані роботи прийняті
без жодних зауважень та претензій.

Таким чином, позивач взяті на себе
зобов'язання за Договором виконав
належним чином і у повному обсязі.

Статтею 837 ЦК України встановлено, що за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результатів
замовникові.

У відповідності до ст. 854 ЦК України
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену договором
ціну після остаточної здачі роботи за
умови, що роботу виконано належним
чином і в погоджений строк або, за
згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст. 889 ЦК України
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові встановлену ціну після
завершення усіх робіт чи сплатити її
частинами після завершення окремих
етапів робіт або в іншому порядку,
встановленому договором або законом.

В порушення умов Договору та вимог
Закону, Відповідач не оплатив виконані
роботи за договором будівельного
підряду № 2 від 01.03.2013 р.

21.02.2014 р. відповідачу направлена
претензія № 1 про сплату
заборгованості за договором № 2 від
01.03.2013 р. Претензія залишена без
відповіді та задоволення.

Позивачем та відповідачем був
підписаний Акт звіряння взаємних
розрахунків, за період грудень 2013р.,
який скріплений підписами
уповноважених осіб та печатками
позивача і відповідача, яким сторони
підтвердили факт наявності
заборгованості Державного
підприємства "Запорізький
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою" на користь
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 в
сумі 28 321,23 грн.

Глава 50 ЦК України передбачає
підстави та умови припинення
зобов'язання, зокрема, статтею 599 ЦК
України встановлено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Згідно п. 11.2 Договору він набирає
чинності з моменту підписання і діє до
31.12.2013р., або до повного виконання
фінансового зобов'язання за договором.

Отже, зобов'язання відповідача оплати
виконаних позивачем на його користь
підрядних робіт не припинено.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідач позовні вимоги про
стягнення 28 321,23 грн. заборгованості за
договором будівельного підряду № 2 від
01.03.2013 р. визнав у повному обсязі, про що
повідомив в відзиві, який надійшов на
адресу суду 02.04.2014р.

Згідно з ст. 22 ГПК України відповідач
має право визнати позов повністю або
частково. Господарський суд не приймає
визнання позову відповідачем, якщо це
суперечить законодавству або порушує
чиї-небудь права і охоронювані законом
інтереси.

Статтею 78 ГПК України передбачено, що у
разі визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову, за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Визнання відповідачем позову не
суперечить законодавству, не порушує
права та інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, суд
вважає за можливе прийняти визнання
відповідачем позову, у зв'язку з чим
прийняти рішення про задоволення
позовних вимог про стягнення з
Державного підприємства "Запорізький
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою", м. Запоріжжя на
користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Запоріжжя 28 321,23 грн.
заборгованості за договором
будівельного підряду № 2 від 01.03.2013 р.

Крім того, позивачем заявлена до
стягнення пеня за період з 01.04.2013 р. по
30.09.2013 р. в сумі 2 004,21 грн.

Вимоги щодо стягнення пені позивач
обґрунтовує посиланням на норми ст. 343
ГК України та Законом України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань".

Суд вважає, що позовні вимоги в частині
стягнення 2 004,21 грн. пені задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Законом України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" № 543/96-ВР від 22.11.1996 р. (з
наступними змінами та доповненнями)
встановлено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до приписів ст. 231 ГК України
розмір штрафних санкцій визначається
законом або передбачається договором.

Однак, умовами Договору будівельного
підряду № 2 від 01.03.2013 р. сторонами не
передбачено такої відповідальності
замовника як сплата пені за порушення
договірних зобов'язань. Крім того,
Договором не передбачено розміру та
порядку нарахування пені, що підлягає
стягненню з відповідача. Отже, у суду
відсутні підстави для стягнення пені.

У відповідності до положень чинного
законодавства захист цивільних прав
здійснюється, зокрема, шляхом
стягнення з особи, яка порушила право,
завданих збитків, а у випадках
передбачених законодавством або
договором, неустойки (штрафу, пені), а
також інших засобів передбачених
законодавством.

До інших засобів захисту цивільних
прав, у відповідності до ст. 625 ЦК
України, відносяться втрати від
інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем заявлені вимоги про
стягнення 786,79 грн. 3 % річних та 168,79 грн.
втрат від інфляції грошових коштів, за
період з 01.04.2013р. по 04.03.2014р.

Розрахунок 3 % річних судом перевірений
та визнаний таким, що виконаний вірно.

Враховуючи викладене, вимога про
стягнення з відповідача 786,79 грн. 3 %
річних за порушення строків оплати за
Договором заявлена до стягнення
правомірно та підлягає задоволенню
судом.

Сума втрат від інфляції грошових
коштів за прострочення виконання
грошового зобов'язання, згідно
розрахунку позивача, становить 168,79 грн.

Наданий розрахунок судом перевірений
та встановлено, що розрахунок втрат від
інфляції грошових коштів позивачем
виконаний не вірно, стягненню з
відповідача підлягає 339, 95
грн. втрат від інфляції грошових
коштів. Однак, оскільки відповідно до
ст. 83 ГПК України судом спір
вирішується в межах заявлених позовних
вимог, а позивачем за невиконання
відповідачем грошових зобов'язань за
Договором будівельного підряду № 2 від
01.03.2013 р. заявлено до стягнення 168,79 грн.
втрат від інфляції грошових коштів, то
судом позовні вимоги в цій частині
задовольняються в межах суми,
заявленої позивачем.

Таким чином, стягненню
підлягають інфляційні витрати в
розмірі 168,79 грн.

Дослідивши матеріали даної справи,
розглянувши клопотання відповідача
про надання йому розстрочки виконання
рішення суду по справі № 908/821/14 строком
на 4 місяці з щомісячною
оплатою рівними частинами, заслухавши
думку представника позивача з цього
приводу, суд відхиляє клопотання
відповідача про розстрочку виконання
рішення суду по справі № 908/821/14,
оскільки тяжке фінансове становище та
кредиторська заборгованість, на яке
посилається відповідач, не є тими
виключними обставинами для надання
розстрочки виконання рішення суду.

Інші відповідні документи і докази в
обґрунтування того, що фінансові
можливості відповідача унеможливлюють
виконання судового рішення одночасно і
в повному обсязі, відповідачем не
надані.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судові витрати присуджуються до
стягнення з відповідача пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 193 ГК України, ст., ст. 837, 854,
889 ЦК України, ст., ст. 22, 44, 49, 78, 82-84, 121 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Запоріжжя до Державного
підприємства "Запорізький
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою", м. Запоріжжя
задовольнити частково.

2.Стягнути з Державного
підприємства "Запорізький
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою" (69095, м. Запоріжжя,
вул. Українська, буд. 50, )
на користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, (69041, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 28 321
(двадцять вісім тисяч триста двадцять
одну) грн. 23 коп. заборгованості, 786
(сімсот вісімдесят шість) грн. 79 коп. 3 %
річних, 168 (сто шістдесят вісім) грн. 79
коп. втрат від інфляції грошових коштів
та 1709 (одну тисячу сімсот дев'ять) грн. 94
коп. судового збору. Видати наказ.

3. В задоволені решти позовних
вимог відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у
відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК
України "28" квітня 2014 р.

Суддя
Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.