ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2014 р.
Справа № 920/46/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя
Терещенко О.І. , суддя Медуниця О.Є.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Огорілко Ю.М., дов. №12-68 від
27.02.2014 року

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх. №858
С/1-18) на рішення господарського суду
Сумської області від 18.02.2014 року у
справі № 920/46/14

за позовом Українського державного
підприємства поштового зв"язку
"Укрпошта" в особі Сумської дирекції
УДППЗ "Укрпошта", м. Суми,

до Управління майна комунальної
власності Сумської міської ради, м.
Суми,

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Українське державне
підприємство поштового зв"язку
"Укрпошта" в особі Сумської дирекції
УДППЗ "Укрпошта" звернувся до
господарського суду Сумської області з
позовом до Управління майна
комунальної власності Сумської
міської ради, відповідача, про внесення
змін до укладеного сторонами договору
№ ФМ-321 від 30.01.1998 року, виклавши п. 4.1
договору у наступній редакції: "Орендна
плата за договором складає 1 грн. в рік";
Договір вважається зміненим з моменту
отримання Відповідачем пропозиції про
внесення змін, тобто з 21.12.2011 року, а
також стягнути з відповідача судовий
збір.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 18.02.2014 року у справі №920/46/14
(суддя Зражевський Ю.О.) в задоволенні
позову відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням
місцевого господарського суду, подав
до Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати це рішення та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що
пункт 4.1. договору оренди № ФМ-321 від
30.01.1998 року, яким врегульовано порядок
визначення розміру орендної плати, не
відповідає імперативним вимогам
законодавства -пункту 10 Розрахунку та
порядку використання плати за оренду
державного майна, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.10.1995 року №786, Закону України "Про
державну підтримку засобів масової
інформації та соціальний захист
журналістів", які визначають права
Українського державного підприємства
поштового зв"язку "Укрпошта" в особі
Сумської дирекції УДППЗ "Укрпошта" у
частині встановлення розміру орендної
плати на рівні 1 гривні на рік, тому, на
думку апелянта, у даному спорі мають
бути застосовані норми частини 1
статті 632 та частини 2 статті 651
Цивільного кодексу України, які
надають позивачеві право на зміну умов
договору, зокрема, ціни, у випадках,
встановлених законом.

Також, вказує на те, що позивачем в
порядку статті 188 Господарського
кодексу України на адресу відповідача
було направлено листи №10-079 від 30.11.2011
року та №13-11-352 від 30.11.2011 року про
внесення змін до договору оренди №
ФМ-321 від 30.01.1998 року з відповідною
додатковою угодою. Проте, як зазначає
апелянт, відповідь на лист №10-079 від
30.11.2011 року відповідач не надав, а у
відповідь на лист №13-11-352 від 30.11.2011 року
відповідач своїм листом №109-3648/01-10 від
20.12.2011 року відмовив у підписанні
додаткових угод.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 07.04.2014 року
(колегія суддів у складі: головуючий
суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І.,
суддя Медуниця О.Є.) апеляційну скаргу
позивача було прийнято до провадження
та призначено її до розгляду на 16.04.2014
року на 12:00 год.

Представник позивача у судовому
засіданні 16.04.2014 року підтримав
апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судове
засідання 16.04.2014 року не з"явився, хоча
належним чином повідомлявся про дату,
час та місце його проведення, про що
свідчить штамп на зворотньому боці
ухвали Харківського апеляційного
господарського суду від 07.04.2014 року про
відправлення її копій сторонам і є
доказом належного повідомлення
учасників спору про дату, час та місце
судового засідання відповідно до
пунктів 3.5.2., 3.5.11 Інструкції з
діловодства в господарських судах
України та відповідно до пункту 3.9.1.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

А тому, колегія суддів розглядає
апеляційну скаргу за відсутності
представника відповідача за наявними у
справі матеріалами відповідно до
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Заслухавши усні пояснення
представника позивача, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги,
дослідивши обставини і матеріали
справи, в тому числі наявні у ній
докази, відповідність викладених в
рішенні висновків цим обставинам і
доказам, а також перевіривши
додержання та правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, а рішення господарського
суду першої інстанції слід залишити
без змін, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та було
вірно встановлено господарським судом
першої інстанції, 30.01.1998 року між
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по Сумській
області, орендодавцем, та Українським
державним підприємством поштового
зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської
дирекції УДППЗ "Укрпошта", орендарем,
було укладено договір оренди, № ФМ-321,
який на даний час діє в редакції від
08.04.2008 року, викладеній сторонами у
додатковій угоді № 2 від 08.04.2008 року до
договору оренди № ФМ-321 від 30.01.1998 року.

За умовами зазначеного договору, в
редакції додаткової угоди № 2 від 08.04.2008
року до цього договору, орендодавець
передав, а орендар прийняв у строкове
платне користування (в оренду) на
умовах, визначених договором,
нежитлове приміщення на першому
поверсі будинку 2 за адресою: м. Суми,
вул. Некрасова площею 43,6 кв. м. для
розміщення відділення поштового
зв'язку.

Пунктом 4.1 договору оренди № ФМ-321 в
редакції від 08.04.2008 року сторони
визначили, що орендна плата за об'єкт
оренди розраховується на підставі
діючої Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
комунального майна, затвердженої
відповідним рішенням Сумської міської
ради (далі - Методики). Базова ставка
орендної плати встановлюється
відповідним рішенням Сумської міської
ради. Розрахунок орендної плати
додається (додаток № 3).

З матеріалів справи вбачається, що до
розрахунку орендної плати, який є
додатком № 3 до договору оренди № ФМ-321,
неодноразово за домовленістю сторін
вносилися зміни шляхом викладення його
в новій редакції.

Останнього разу сторони домовилися
внести в розрахунок орендної плати
зміни 01.04.2011 року (додаткова угода № 4 до
договору оренди № ФМ-321 від 30.01.1998 року),
виклавши його в новій редакції,
відповідно до якої цей розрахунок
виконано відповідно до пунктів 8, 12
Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
комунального майна, затвердженої
рішенням Сумської міської ради від
23.06.2010 року № 3964-МР. Сторони визначили
розмір місячної орендної плати за
січень 2012 року в сумі 1621,04 грн. + індекс
інфляції + 20% ПДВ, а також домовились, що
розмір орендної плати за кожний
наступний місяць розраховується
шляхом коригування розміру місячної
орендної плати за попередній місяць на
індекс інфляції за поточний місяць.

Позивач листом від 24.02.2011 року № 10-079
звернувся до першого заступника
міського голови Войтенка М. Г. з
проханням про допомогу у вирішенні
питання щодо встановлення орендної
плати на всі об'єкти комунальної
власності, що орендуються позивачем в
особі його Сумської дирекції, у розмірі
1 грн. на рік. При цьому, позивач в
зазначеному листі як на підставу
встановлення такої орендної плати
посилався на положення пункту 10
Постанови Кабінету Міністрів України
від 04.10.1995р. № 786 та частини 3 статті 6
Закону України "Про державну підтримку
засобів масової інформації та
соціальний захист журналістів".

Однак, перший заступник міського
голови Войтенко М. Г. відповіді на лист
від 24.02.2011 року № 10-079 позивачеві не
надав, після чого позивач 01.04.2011 року
домовився з відповідачем про внесення
змін в розрахунок орендної плати
шляхом викладення його в новій
редакції, в якій сторони визначили
розмір місячної орендної плати в сумі
1621,04 грн. + індекс інфляції + 20% ПДВ, що не
суперечить чинному законодавству
України.

Після визначення сторонами 01.04.2011 року
розміру місячної орендної плати в сумі
1621,04 грн. + індекс інфляції + 20% ПДВ
позивач звертався листом № 13-11-352 від
30.11.2011 року до міського голови м. Суми
Мінаєва Г. М. з пропозицією укласти
додаткові угоди до 15 договорів оренди,
у тому числі до договору оренди № ФМ-321
від 30.01.1998 року та визначити ставку
місячної орендної плати на рівні 0,08
копійок в місяць.

При цьому, разом з цим листом позивач
направив міському голові м. Суми
проекти додаткових угод у двох
примірниках до кожного з 15 договорів і
просив його їх підписати, скріпити
печаткою та направити один підписаний
примірник позивачеві.

У відповіді на лист позивача № 13-11-352
від 30.11.2011 року відповідач -Управління
майна комунальної власності Сумської
міської ради листом за № 109-3648/01-10 від
20.12.2011 року зазначив, що він не вбачає
законних підстав для укладення
запропонованих позивачем змін до
діючих типових договорів оренди та що
договори оренди (у тому числі договір
оренди № ФМ -321 від 30.01.1998 року) є діючими
і відповідно до умов цих договорів,
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна", норм Цивільного
кодексу України, Господарського
кодексу України орендна плата повинна
сплачуватись в розмірі та строки,
встановлені цим договором оренди.

У зв"язку із вказаними обставинами, у
січні 2014 року позивач подав до
господарського суду Сумської області
позов про внесення змін до укладеного
сторонами договору № ФМ-321 від 30.01.1998
року, виклавши п. 4.1 договору у
наступній редакції: "Орендна плата за
договором складає 1 грн. в рік"; Договір
вважається зміненим з моменту
отримання Відповідачем пропозиції про
внесення змін, тобто з 21.12.2011 року.

Пунктом 6 частини 1 статті 16 Цивільного
кодексу України та частиною 2 статті 20
Господарського кодексу України
встановлено такий спосіб захисту
цивільного (господарського) права, як
зміна правовідношення.

При цьому, вказаними нормами не
передбачено такого способу захисту
права, як внесення змін до договору, а
передбачено зміну судом правовідносин.

Вирішення питання про внесення змін до
договору пов"язане із застосуванням
положення частини 1 статті 626
Цивільного Кодексу України, відповідно
до якого договір є узгодженим
волевиявленням двох або більше сторін,
і тому суд не може зобов"язати іншу
сторону договору внести зміни до
нього. Зацікавлена сторона у випадках,
передбачених законом, може просити
суд про внесення зміни до договору
згідно з рішенням суду, а не про
зобов"язання відповідача внести зміни
до договору.

До того ж, статтею 3 Цивільного кодексу
України встановлено серед загальних
засад цивільного законодавства
принцип свободи договору.

Також, статтею 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до статті 654 Цивільного
кодексу України зміна або розірвання
договору вчиняється в такій самій
формі, що й договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

А тому, вимога про внесення змін до
договору у даній справі, який укладено
в письмовій формі, передбачає
укладення сторонами додаткової
письмової угоди про зміну розміру
орендної плати, що суперечить принципу
свободи договору, встановленому
статтями 3 та 627 Цивільного кодексу
України.

Вказане відповідає правовій позиції,
викладеній у постанові Вищого
господарського суду України від 16.05.2013
року у справі №5021/1498/12.

Окрім цього, слід зазначити, що
відповідно до частин 1, 2, 3 статті 188
Господарського кодексу України зміна
та розірвання господарських договорів
в односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Відповідно до вимог статті 21 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" розмір орендної
плати може бути змінено за погодженням
сторін. Розмір орендної плати може бути
змінено на вимогу однієї з сторін, якщо
з незалежних від них обставин істотно
змінився стан об'єкта оренди, а також в
інших випадках, встановлених
законодавчими актами України. Спори з
питань зміни орендної плати
вирішуються відповідно до чинного
законодавства.

Отже, виходячи зі змісту вказаних норм,
зміна договору допускається за
взаємною згодою сторін, а на вимогу
однієї із сторін договір оренди може
бути змінений лише у випадках істотної
зміни стану орендованого майна або
якщо про це зазначено у відповідній
нормі Закону або передбачено умовами
договору.

При цьому, ані договором № ФМ-321 від
30.01.1998 року в діючій редакції від 01.04.2008
року, ані законом не передбачено права
односторонньої зміни умов цього
договору оренди.

Позивач в апеляційній скарзі як на
підставу для зміни договору
посилається на частину 2 статті 632
Цивільного кодексу України, якою
встановлено, що зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках та на умовах, встановлених
договором або законом.

Однак, на думку колегії суддів, такі
посилання є необгрунтованими, оскільки
позивачем не наведено жодної правової
норми та умови договору оренди № ФМ-321
від 30.01.1998 року, які б встановлювали
випадки та умови зміни орендної плати у
договорі оренди комунального майна.

При цьому, пункт 10 Розрахунку та
порядку використання плати за оренду
державного майна, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.10.1995 року №786 та Закон України "Про
державну підтримку засобів масової
інформації та соціальний захист
журналістів", на які вказує позивач у
позовній заяві, не встановлюють
випадків та умов зміни орендної плати у
договорах оренди комунального майна, а
лише містять положення про пільги
певним суб"єктам.

До того ж, згідно із частиною 3 статті 632
Цивільного кодексу України зміна ціни
в договорі після його виконання не
допускається.

Однак, в матеріалах справи відсутні
докази того, що сторонами договір
оренди № ФМ-321 від 30.01.1998 року не
виконувався, зокрема, в частині сплати
орендарем орендної плати.

А тому, на думку колегії суддів,
посилання апелянта на положення
частини 2 статті 632 Цивільного кодексу
України є безпідставними.

А отже, колегія суддів вважає, що
місцевий господарський суд дійшов
цілком обгрунтованого висновку про
відсутність достатніх правових
підстав для задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що місцевий господарський суд,
приймаючи оскаржуване рішення,
повністю дослідив обставини, які мають
значення для справи, правильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для скасування або зміни вказаного
рішення відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 33, 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103,
статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду Сумської
області від 18.02.2014 року у справі №920/46/14
залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її підписання і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 22.04.2014
року.

Головуючий суддя
Сіверін В. І.

Суддя
Терещенко О.І.

Суддя
Медуниця О.Є.