ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.05.14р. Справа № 904/1466/14За позовом
Прокурора м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Комунального
підприємства Дніпродзержинської
міської ради
"Дніпродзержинськтепломережа", м.
Дніпродзержинськ Дніпропетровська
область

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Дніпродзержинськ Дніпропетровської
області

про стягнення 10 229, 96 грн.

Суддя
Суховаров А.В.

Представники:

від прокуратури: Пономаренко А.Є., посв.
№ 023761 від 20.12.13р.;

від позивача: Старовойтова Я.В., дов.
№00.01.123 від 14.11.13р.;

від відповідача: представник не
з'явився.

Суть спору:

Прокурор м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Комунального
підприємства Дніпродзержинської
міської ради
"Дніпродзержинськтепломережа" (далі -
позивач) звернулось до господарського
суду з позовом, у якому, з урахуванням
заяви про уточнення позовних вимог,
просить стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі -
відповідач) суму 10 222,96 грн.
заборгованості за порушення виконання
зобов'язань за договором №990л на
відпуск теплової енергії від 01.10.2010р.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, відзив на позов та документи
на вимоги суду не надав. Про час та дату
розгляду спору повідомлений належним
чином, оскільки в матеріалах справи
наявне рекомендоване повідомлення, що
підтверджує отримання відповідачем
ухвали про виклик у судове засідання.

Суд вважає можливим розглянути
спір за відсутності представника
відповідача згідно ст. 75 ГПК
України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора та
представника позивача та оцінивши
надані докази в їх сукупності,
господарський суд, -

Встановив:

01.10.2010 року між позивачем
(постачальником) та відповідачем
(споживачем) укладено договір на
відпуск теплової енергії № 990л (далі -
Договір), предметом якого є продаж
постачальником споживачеві теплової
енергії для потреб опалення вентиляції
та гарячого водопостачання в
кількості, у строки та на інших умовах,
що зазначені в договорі (п.1.1 Договору).

Договір набуває чинності з дня
його підписання обома сторонами та діє
до 01.04.2011 року, в частині проведення
розрахунків - до повного їх здійснення.
Договір вважається пролонгованим на
кожний наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку його дії про його
припинення не буде заявлено однією із
сторін (п.9.1Договору).

За умовами п.2.2 Договору постачальник
проводить відпуск теплової енергії для
потреб опалення, вентиляції та
гарячого водопостачання згідно з
діючими ДНБ по об'єктах споживача
згідно адреси АДРЕСА_2 (ІІІ).

На виконання умов Договору позивачем
протягом періоду з жовтня 2008 року по
квітень 2013 року поставлено теплову
енергію на об'єкт відповідача на
загальну суму 10 725,38 грн., що
підтверджується актами про постачання
теплової енергії (а.с.29-56).

Відповідно до п. 5.2. Договору всі
розрахунки за Договором виконуються на
підставі платіжних вимог та
двостороннього акту про постачання
теплової енергії, що виписує
постачальник споживачу. Двосторонній
акт про постачання теплової енергії
споживач підписує і один екземпляр
повертає постачальнику в 3-х денний
термін. В разі не повернення акту в
зазначений термін та відсутності
мотивованої (письмової) відмови,
кількість отриманої теплової енергії
вважається беззаперечною та прийнятою
до сплати.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що
взяті на себе зобов'язання в частині
оплати вартості теплової енергії
відповідачем виконані частково, у
зв'язку із чим у останнього виникла
заборгованість перед позивачем, на
суму 10 222,96 грн., що і є предметом позову
у даній справі.

На час розгляду спору відповідач не
надав господарському суду доказів
добровільної сплати спірної суми
заборгованості, обставин наведених
позивачем в обґрунтування позовних
вимог не спростував.

З урахуванням встановлених обставин
уточнені позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України встановлено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1
ст. 530 Цивільного кодексу України,
цивільні та господарські зобов'язання
мають бути виконані належним чином і у
встановлений договором строк, а
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу
України передбачено, що порушенням
зобов'язання є його не виконання або
виконання з порушенням умов, які
визначені змістом зобов'язання, а ст. 629
ЦК України передбачає, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою (штрафом,
пенею).

Так, на підставі п. 5.1 Договору позивач
нарахував відповідачу пеню у розмірі
76,47 грн. за період з 21.03.13р. по 01.10.13р., що
відображається в розрахунку позивача
(а.с.28).

Перевіривши здійснені позивачем
нарахування, суд визнає їх
обґрунтованими, вірно розрахованими, а
отже такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст.
193 Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів;
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається крім
випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного
кодексу України та ст. 20 Господарського
кодексу України, держава забезпечує
захист прав і законних інтересів
суб'єктів господарювання та
споживачів, зокрема, шляхом
присудження до виконання обов'язку в
натурі.

Викладене є підставою для задоволення
уточнених позовних вимог в повному
обсязі.

Відповідно до ст.49 ГПК України, сплата
судового збору покладається на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85,
116-117 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1) на користь
Комунального підприємства
Дніпродзержинської міської ради
"Дніпродзержинськтепломережа" (51914,
Дніпропетровська область, м.
Дніпродзержинськ, вул. Петровського,
буд. 168; ) суму 10 222, 96 грн.
(десять тисяч двісті двадцять дві грн. 96
коп.) заборгованості, 76,47 грн. (сімдесят
шість грн. 47 коп.) пені.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1) в дохід
Державного бюджету України (банк
одержувача - управління Державного
казначейства у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська, р/р 3005 у
відділенні банку ГУДКУ в
Дніпропетровській області, , МФО 805012, КБКД 22030001) судовий збір в
розмірі 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім грн. 00 коп.).

Накази видати після набрання
судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Суддя А.В.Суховаров

Рішення підписано - 08.05.2014р.