ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" квітня 2014 р.Справа № 922/5135/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Публічного Акціонерного
товариства "Харківський підшипниковий
завод" м. Харків до Відкритого
акціонерного товариства «Мінський
тракторний завод», м. Мінськ,
Республіка Білорусь про за участю
представників:

Представник позивача - Светобатченко
Є.М., дов № 12/54 від 03.02.2014р.

Представник відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Харківський підшипниковий завод"
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
до Республіканського унітарного
підприємства «Мінський тракторний
завод», м. Мінськ, Республіка Білорусь ,
в якій просить суд стягнути з
відповідача 445821,68 доларів США
(3563452,69грн.).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
посилається на укладення між сторонами
договору №7 від 07.12.2010 року , відповідно
до умов якого позивач поставив
відповідачеві товар, що підтверджує
міжнародними товарно - транспортними
накладними, про те останній свої
зобов'язання щодо оплати поставленого
товару належним чином не виконав, в
результаті чого утворилась
заборгованість 445821,68 доларів США
(3563452,69грн.)., що в подальшому стало
підставою звернення позивача до суду
з відповідним позовом.

Ухвалою господарського суду від 18.12.2013
р. порушено провадження у справі
№922/5135/13, розгляд справи призначено на
04.02.2014 року.

Ухвалою господарського суду від 04.02.2014
року, у зв'язку із неявкою в судове
засідання представника відповідача,
розгляд справи відкладено до 18.03.2014
року.

Ухвалою господарського суду від 18.03.2014
року , здійснено заміну відповідача по
справі - Республіканського унітарного
підприємства «Мінський тракторний
завод» на його правонаступника -
Відкрите акціонерне товариство
«Мінський тракторний завод», розгляд
справи відкладено до 24.04.2014 року.

В судовому засіданні 24.04.2014 року
представник позивача звернувся до суду
з клопотанням (вх.№13959) в якому зазначив
про сплату відповідачем
заборгованості в сумі 445821,68 та просив
суд припинити провадження у справі
№922/5135/13, витрати по сплаті судового
збору покласти на відповідача .

Представник відповідача в судове
засідання 24.04.2014р. не з'явився , (вх.№13169
від 17.04.2014 року ) надіслав факсограму в
якій просить суд розглянути справу за
відсутності представника відповідача,
крім того представник відповідача в
процесі розгляду справи через
канцелярію господарського суду
(вх.№5239 від 13.02.2014 року ) супровідним
листом долучив до матеріалів справи
докази сплати залишку заборгованості
за спірним договором .

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

07.12.2010р. між Публічним акціонерним
підприємством "Харківський
підшипниковий завод" (продавець) та
Республіканським унітарнима
підприємством «Мінський тракторний
завод», правонаступником якого є
Відкрите акціонерне товариство
«Мінський тракторний завод» укладено
зовнішньоекономічний контракт №7.

Порушуючи провадження у справі, суд
дійшов висновку щодо підсудності даної
справи Господарському суду
Харківської області на підставі
наступного.

Згідно ч. 4 ст. 4 ГПК України
господарський суд у випадках,
передбачених законом або міжнародним
договором, застосовує норми права
інших держав.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про
міжнародне приватне право"
передбачено, що суди можуть приймати до
свого провадження і розглядати
будь-які справи з іноземним елементом у
випадках, якщо сторони передбачили
своєю угодою підсудність справи з
іноземним елементом судам України,
крім випадків, передбачених у ст. 77
цього Закону.

Згідно статті 38 Закону України "Про
зовнішньоекономічну діяльність" спори,
що виникають між суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності,
іноземними суб'єктами господарської
діяльності у процесі такої діяльності
можуть розглядатися судами України,
якщо це не суперечить чинним законам
України або передбачено міжнародними
договорами України.

Дослідивши документи, долучені до
позовної заяви, суд встановив, що
відповідно до п. 12.1.
зовнішньоекономічного контракту №7,
всі суперечки і розбіжності, які можуть
виникнути з виконання цього договору
та/або у зв'язку з ним, вирішуються
шляхом переговорів, а в разі, якщо
сторони не дійдуть згоди, всі суперечки
і розбіжності підлягають остаточному
вирішенню за місцем знаходження
позивача.

Статтею 11 Угоди про порядок вирішення
спорів, пов'язаних із здійсненням
господарської діяльності, укладеної
між державами-учасницями СНД і
ратифікованої Постановою Верховної
Ради України від 19.12.92, унормовано
правила застосування цивільного
законодавства однієї держави-учасниці
СНД на території іншої
держави-учасниці СНД. За цими правилами
(пункт "є" статті 11 Угоди) права і
обов'язки сторін за угодою
визначаються за законодавством місця
здійснення, якщо інше не передбачено
угодою сторін.

Стосовно вибору права, яке має
застосовуватися при розгляді даної
справи, суд дійшов висновку, що сторони
самостійно здійснили вибір права
Україна при вирішенні спорів за
зовнішньоекономічним контрактом №7
від 07.12.2010р., що не суперечить
законодавству.

Згідно п. 1.1. зовнішньоекономічного
контракту №7 від 07.12.2010р., продавець
зобов'язується виготовити та
відвантажити, а покупець
зобов'язується приймати і оплачувати
товар виробництва АТ "ХАРП", по
обопільно погодженої номенклатури
(асортименту), кількістю та цінам,
зазначеним у специфікаціях на поставку
продукції в 2013 р., які є невід'ємною
частиною договору.

Відповідно до п.2.1 договору, ціни на
товар фіксуються російських рублях і
розуміються на умовах CPT (перевозка
оплачена), м. Мінськ, Республіка
Бєларусь згідно з міжнародними
правилами Інкотермс в редакції 2010 р.

П. 2.2 договору сторони передбачили, що
ціни на товар встановлюються на момент
підписання специфікацій та є
договірними.

Відповідно до п.3.1 договору, платежі за
цим договором будуть проводиться на
поточний рахунок продавця на протязі
тридцяти днів з моменту відвантаження
товару шляхом перерахування грошових
коштів на підставі виставленого
рахунку - фактури . Валюта платежу
долари США, євро, російські рублі та
гривня України . При оплаті в доларах
США , євро , російських рублях - по курсу
Національного Банку України на дату
платежу .

Додатковою угодою №9 від 07.06.2013 р. до
контракту №7 від 07.12.2010 р. сторони
досягли угоди про доповнення
специфікації №7 на поставку
підшипн7иків різних типів загальною
кількістю 1 773 548 шт. на загальну суму 6 853
038,48грн доларів США.

Як вбачається з матеріалів справи, на
дату складання даної позовної заяви
термін оплати, передбачений п.3.1.
договору, за товар, поставлений: 22.08.2013
р. на суму 117 951,74 дол.США (ВМД №
807100000/2013/040747); 29.08.2013 р. на суму 100 284,80
доларів США (ВМД № 807100000/2013/041850); 12.09.2013 р.
на суму 107 153,24 доларів США (ВМД №
807100000/2013/044599); 26.09.2013 р. на суму 100420,32
доларів США (ВМД № 807100000/2013/047484), 15.10.2013 р.
на суму 104411,58 доларів США (ВМД №
807100000/2013/051025) не закінчився.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджується, що позивач виконав
свої обов'язки у повному обсязі,
поставив відповідачеві товар, проте
відповідач в порушення норм чинного
цивільного та господарського
законодавства України та умов
зовнішньоекономічного контракту №7
від 07.12.2010р., лише частково оплатив за
отриману продукцію, відтак сума боргу
становить 445821,68 доларів США (3563452,69грн.),
у зв'язку із чим , позивач звернувся до
господарського суду з відповідним
позовом за захистом своїх порушених
прав.

Однак, як свідчать додатково надані
відповідачем до матеріалів справи
докази, а саме: копії платіжних
доручень №260 від 27.01.2014 року на суму
107153,24грн., №5064 від 19.12.2013р на суму 133 836,54
доларів США та копії банківської
виписки від 03.02.2014 року на суму 204831,90
доларів США після звернення позивача з
позовом до суду заборгованість на
загальну суму 445821,68 доларів США
(3563452,69грн.). відповідачем сплачена в
повному обсязі, у зв'язку із позивач
звернувся до суду з клопотанням про
припинення провадження у справі, у
зв'язку із відсутністю предмета спору
на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України .

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

При цьому, судом враховано п. 4
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", що припинення
провадження у справі - це форма
закінчення розгляду господарської
справи без прийняття судового рішення
у зв'язку з виявленням після порушення
провадження у справі обставин, з якими
закон пов'язує неможливість судового
розгляду справи.

Господарський суд припиняє
провадження у справі, у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК України),
зокрема, у випадку припинення
існування предмета спору (наприклад,
сплата суми боргу, знищення спірного
майна, скасування оспорюваного акта
державного чи іншого органу тощо), якщо
між сторонами, у зв'язку з цим не
залишилося неврегульованих питань.

Предмет спору - це об'єкт спірного
правовідношення, те благо (річ, право,
інше майно), з приводу якого виник спір.

В даному випадку, предметом спору було
зобов'язання відповідача щодо сплати
позивачу суми заборгованості
Договором № ХС1168/212-82 Г від 07.06.2012 р., яка
остаточно була погашена відповідачем
після порушення провадження у даній
справі (18.03.2014р.), в зв'язку з чим, між
сторонами не залишилося не
врегульованих питань, в зв'язку з чим,
за таких обставин, суд вважає за
необхідне припинити провадження у
справі, згідно п.1-1 ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України.

В силу ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно ст. 49 ГПК України, у спорах, що
виникають при виконанні договорів та з
інших підстав, судовий збір
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Якщо спір виник внаслідок неправильних
дій сторони, господарський суд має
право покласти на неї судовий збір
незалежно від результатів вирішення
спору. На підставі викладеного, судовий
збір у даній справі покладається на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 43 44, 49, 75, п.1-1, ч.1
ст.80, ст.86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Провадження у справі №922/5135/13
припинити .

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства «Мінський тракторний
завод» (Республіка Бєларусь, 220668,
г.Мінск, ул.Долгобродская. 29, кімн.
201,банківські реквізити в доларах: RUE
"MINSK TRACTOR WORKS" ACC №019 Branch № 527 "Belzheldor"
JSC" JOINT-STOCK SAVINGS BANK "BELARUSBANK" MINSK str. VORONYANSKOGO
7А COR. ACC 150 SWIFT: AKBB BY 2X BANKS CORRESPONDENTS:
STANDARD CHARTERED BANK NEW YORK. USA SWIFT: SCBL US 33 CHIPS ABA: 0256
FED ABA:026002561 ACC. №001) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Харківський підшипниковий завод" (61089,
м. Харків, пр. Фрунзе, 3, ,
Банк отримувача OTP Bank, Kiev, SWIFT code OTPVUAUK,
Банк кореспондент Bank of America N.A.. SWIFT code
BOFAUS3N, ACC №4474,ПАТ "Харківський
підшипниковий завод") - 68 820,0грн.
судового збору .

Видати наказ на виконання даної ухвали.

Суддя О.О. Присяжнюк