м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/5245/14 14.05.14За позовом
Київського міського територіального
відділення Антимонопольного
до ТОВ "А.-Т.-С."
про стягнення 68 000 грн. штрафу та
Суддя Головатюк Л.Д.
Від позивача: ОСОБА_1
Від відповідача: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Київське міське територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України звернулося до господарського
суду м. Києва з позовною заявою про
стягнення з відповідача 68 000 грн. штрафу
та 46 000 грн. пені за порушення
законодавства про захист економічної
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
рішенням Адміністративної колегії
Київського міського територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 28.11.2013 №71/02-П накладено
штраф на відповідача за порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та останній станом на
момент звернення до суду його не
сплатив.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 01.04.2014 порушено провадження у
справі № 910/5245/14 та призначено до
розгляду на 17.04.2014.

В судове засідання 17.04.2014 з'явився
представник позивача, надав пояснення
по суті справи та підтримав позовні
вимоги.

Представник відповідача в судове
засідання 17.04.2014 не з'явився, вимоги
ухвали суду не виконав, про поважні
причини неявки суд не повідомив, хоча
про час та місце судового засідання був
повідомлений належним чином, що
підтверджується відміткою на звороті
ухвали суду від 01.04.2014, та поштовим
12отримане уповноваженим представником
07.04.2014.

Керуючись ст.. 77 ГПК України суд відклав
розгляд справи у зв'язку з неявкою
відповідача до суду на 14.05.2014.

Представник позивача в судове
засідання 14.05.2014 з'явився, дав
додаткові пояснення по справі та
докази. . В засіданні суду представник
позивача подав заяву про збільшення
розміру позовних вимог, яке
обґрунтоване нарахуванням пені за
період з 25.03.2014 по 17.04.2014, що становить 24
480,00 грн. Загальна сума пені складає 71 400,
00 грн., враховуючи положення ч. 5 ст. 56
Закону України «Про захист економічної
конкуренції», відповідно до якої
розмір пені не може перевищувати
розмір штрафу, позивач просить
стягнути з відповідача пеню у розмірі 68
000,00 грн.

Враховуючи правила ст. 22 ГПК України,
згідно яких позивач, до прийняття
рішення по справі має право збільшити
або зменшити розмір позовних вимог, суд
прийняв до розгляду подану позивачем
заяву про збільшення позовних вимог, а
спір розглядається, виходячи зі
збільшеної ціни позову.

При розгляді даної заяви суд бере до
уваги п.3.10. Поставнови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26.12.2011, п. 14 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України "
Про деякі питання порушені у
доповідних записках про роботу
господарських судів України у 2009 р.
щодо застосування норм господарського
процесуального кодексу України" від
29.06.2010 № 01-08/369, в яких зазначено, що в
разі збільшення позовних вимог, якщо
його прийнято господарським судом, має
місце нова ціна позову, виходячи з якої
вирішується спір.

В судове засідання 14.05.2014 представник
відповідача повторно не з'явився,
причин неявки суд не повідомив, хоча
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, що
підтверджується відміткою на звороті
ухвали суду від 17.04.2014, а також
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 04 9.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" в разі, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового
засідання позивач і відповідач були
належним чином повідомлені, а
матеріали справи містять достатні
докази для її розгляду по суті, на
підставі статті 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

У судовому засіданні складено
протокол згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, заслухавши пояснення
представника позивача, Господарський
суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Адміністративної колегії
Київського міського територіального
відділення Антимонопольного комітету
України (надалі - Відділення) від 28.11.2013
№ 71/02-П «Про визнання вчинення
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу» на товариство з обмеженою
відповідальністю «А.-Т.-С.» (надалі - ТОВ
«А.-Т.-С.» або Відповідач) накладено
штраф у розмірі 68 000 (шістдесят вісім
тисяч) гривень за вчинення порушення,
яке передбачене пунктом 13 статті 50
Закону України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді вчинення анти
конкурентних узгоджених дій, які
стосуються спотворення результатів
торгів (надалі - Рішення).

Відповідно до частини третьої статті 56
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" (надалі - Закон) особа, на
яку накладено штраф за рішенням органу
Антимонопольного комітету України,
сплачує його у двомісячний строк з дня
одержання рішення про накладення
штрафу.

Як свідчать матеріали справи, копія
рішення надіслана разом із супровідним
листом від 04.12.2013 № 26-02/4720 та отримана
відповідачем 06.12.2013 відповідно до
повідомлення про вручення поштового
відправлення № 590.

Отже строк сплати штрафу, накладеного
Рішенням, закінчився 06.02.2014.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи
документи та досліджуючи в судовому
засіданні докази, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
повністю з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 5 частини першої статті 17
Закону України "Про Антимонопольний
комітет України" встановлено, що голова
територіального відділення
Антимонопольного комітету України має
повноваження при розгляді заяв і
справ про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції,
проведенні перевірки та в інших
передбачених законом випадках
вимагати від суб'єктів господарювання,
об'єднань, органів влади, органів
місцевого самоврядування, органів
адміністративно-господарського
управління та контролю, їх посадових
осіб і працівників, інших фізичних та
юридичних осіб інформацію, в тому числі
з обмеженим доступом.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Господарського
кодексу України, державний контроль за
дотриманням
антимонопольно-конкурентного
законодавства, захист інтересів
підприємців та споживачів від його
порушень здійснюється Антимонопольним
комітетом України відповідно до його
повноважень, визначених законом.

Ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
встановлено, що Антимонопольний
комітет України є державним органом із
спеціальним статусом, метою діяльності
якого є забезпечення державного
захисту конкуренції у підприємницькій
діяльності та у сфері державних
закупівель.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону,
основним завданням Антимонопольного
комітету України є, зокрема, участь у
формуванні та реалізації конкурентної
політики в частині здійснення
державного контролю за дотриманням
законодавства про захист економічної
конкуренції на засадах рівності
суб'єктів господарювання перед законом
та пріоритету прав споживачів,
запобігання, виявлення і припинення
порушень законодавства про захист
економічної конкуренції.

У відповідності п. 1 ч. 3 ст. 7 Закону
України "Про Антимонопольний комітет
України", Антимонопольний комітет має
повноваження вимагати від суб'єктів
господарювання, об'єднань, органів
влади, органів місцевого
самоврядування, органів
адміністративно-господарського
управління та контролю, їх посадових
осіб інформацію, у тому числі з
обмеженим доступом, необхідну для
дослідження ринків, а також інформацію
про реалізацію конкурентної політики.

Згідно ч. 1 ст. 22-1 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України",
суб'єкти господарювання, об'єднання,
органи влади, органи місцевого
самоврядування, органи
адміністративно-господарського
управління та контролю, інші юридичні
особи, їх структурні підрозділи, філії,
представництва, їх посадові особи та
працівники, фізичні особи зобов'язані
на вимогу органу Антимонопольного
комітету України, голови
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
уповноважених ними працівників
Антимонопольного комітету України,
його територіального відділення
подавати документи, предмети чи інші
носії інформації, пояснення, іншу
інформацію, в тому числі з обмеженим
доступом та банківську таємницю,
необхідну для виконання
Антимонопольним комітетом України,
його територіальними відділеннями
завдань, передбачених законодавством
про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 цього Закону,
розпорядження, рішення та вимоги
органу Антимонопольного комітету
України, голови територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, вимоги уповноважених ними
працівників Антимонопольного комітету
України, його територіального
відділення в межах їх компетенції є
обов'язковими для виконання у
визначені ними строки, якщо інше не
передбачено законом.

Також з ч. 2 цієї статті вбачається, що
невиконання розпоряджень, рішень та
вимог органу Антимонопольного
комітету України, голови
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
вимог уповноважених ними працівників
Антимонопольного комітету України,
його територіального відділення тягне
за собою передбачену законом
відповідальність.

Ч. 1 ст. 5 Закону України "Про захист
економічної конкуренції", передбачено,
що узгодженими діями є укладення
суб'єктами господарювання угод у
будь-якій формі, прийняття об'єднаннями
рішень у будь-якій формі, а також
будь-яка інша погоджена конкурентна
поведінка (діяльність, бездіяльність)
суб'єктів господарювання.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
вчинення антиконкурентних узгоджених
дій забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно з законом.

Відповідно до п. 1 ст. 50 Закону України
"Про захист економічної конкуренції",
одним із порушень законодавства про
захист економічної конкуренції є
антиконкурентні узгоджені дії.

У ч. 2 ст. 52 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" зазначено, що
за вчинене порушення, передбачене п.1
ст.50 та п.4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
накладається штраф.

Частиною другою статті 56 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" передбачено, що рішення та
розпорядження органів
Антимонопольного комітету України,
голів його територіальних відділень є
обов'язковими до виконання.

Відповідно до частини третьої статті 56
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" особа, на яку накладено
штраф за рішенням органу
Антимонопольного комітету України,
сплачує його у двомісячний строк з дня
одержання рішення про накладення
штрафу.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" у разі несплати штрафу у
строки, передбачені рішенням, та пені,
органи Антимонопольного комітету
України стягують штраф та пеню в
судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи
рішення позивача є чинним та ніким не
оспореним, а тому позовні вимоги в
частині стягнення 68 000,00 грн. штрафу
підлягають задоволенню повністю.

Відповідач накладений на нього штраф у
визначений строк не сплатив, чим
порушив вимоги ч. 2 ст. 56 Закону України
"Про захист економічної конкуренції".

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" за кожний день
прострочення сплати штрафу стягується
пеня у розмірі півтора відсотка від
суми штрафу. Розмір пені не може
перевищувати розміру штрафу,
накладеного відповідним рішенням
органу Антимонопольного комітету
України.

Позивач посилаючись на статтю 56 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» просить стягнути пеню в
сумі 68000,00 грн. за прострочення сплати
штрафу, накладеного Рішенням
Адміністративної колегії Відділення
на TOB «А.-Т.-С.» за період з 07.02.2014 по 17.04.2014
включно.

Суд погоджується з розрахунком суми
пені в розмірі 68000,00 грн., наданого
позивачем, який розраховано за період
прострочення сплати штрафу.

Таким чином, вимоги позивача про
стягнення штрафу в сумі 68000,00 грн. та
пені в сумі 68 000,00 грн. підтверджуються
матеріалами справи, доведені позивачем
належними доказами та не спростовані
відповідачем, а тому вони підлягають
задоволенню повністю.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 33, 49,
75, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «А.-Т.-С.» (04071, м. Київ,
Подільський район, вул. Щекавицька, буд.
37/48, оф.1, ) до загального
фонду Державного бюджету України за
кодом бюджетної класифікації 21081100, р/р
0008, МФО 820019, ,
отримувач: УДКС у Подільському районі
м. Києва) штраф у розмірі 68 000 (шістдесят
вісім тисяч) грн. 00 коп., пеню у розмірі 68
000 (шістдесят вісім тисяч) грн. 00 коп.

3. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «А.-Т.-С.» (04071, м. Київ,
вул. Щекавицька, буд. 37/48, оф.1, ) до Державного бюджету України
судовий збір у сумі 2 720 (дві тисячі
сімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

4. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
останню не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

5. Видати накази після набрання
рішенням законної сили

6. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя
Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення
19.05.2014