КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2014 р. Справа№ 925/1854/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Лобаня О.І.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання
Марчуку О.Л.,

за участю представників сторін, згідно
протоколу судових засідань від 23.04.2014
року;

розглянувши матеріали апеляційної
скарги

товариства з обмеженою
відповідальністю «Сушия»

на рішення господарського суду
Черкаської області від 10.01.2014 року

у справі №925/1854/13 (суддя Дорошенко М.В.)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Сушия»

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Любава Сіті»

про зобов'язання припинити дії, що
порушують право позивача, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 10.01.2014 року у
справі №925/1854/13 у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач подав до Київського
апеляційного господарського суду
скаргу, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Черкаської області від 10.01.2014 року у
справі №925/1854/13 повністю та прийняти
нове рішення, яким задовольнити позов.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 21.02.2014 року
апеляційну скаргу ТОВ «Сушия» прийнято
до провадження та призначено її до
розгляду за участю уповноважених
представників сторін.

Представники позивача у судовому
засіданні 23.04.2014 року надали пояснення,
якими підтримали доводи викладені в
скарзі та просили апеляційну скаргу
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні 23.04.2014 року надав пояснення,
якими заперечив проти доводів
викладених в скарзі та просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Перевіривши матеріали справи,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду встановила
наступне.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 02.04.2013 року ТОВ
«Любава Сіті» (далі - орендодавець) та
ТОВ «Сушия» (далі - орендар) було
укладено договір оренди нежитлового
приміщення (далі - договір), відповідно
до умов якого орендодавець передає, а
орендар приймає у тимчасове платне
користування у відповідності з умовами
цього договору нежитлові приміщення,
загальна площа яких складає 259 кв.м.,
розміщених на 4-му поверсі
торгово-розважального центру (літ. А-5)
за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка
№208/1, для розміщення у них орендарем
ресторану японської кухні «Сушия» (п.
1.1. договору).

Відповідно до п. 1.7. договору сторони
домовились, що до дати закінчення
строку дії договору орендодавець надає
орендарю ексклюзивне право в
порівнянні з іншими орендарями, що
надають послуги ресторанів на
наявність ресторанів японської кухні в
ТРЦ в цілому.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що
даний договір діє до 02.04.2020 року.

Спір у даній справі виник у зв'язку з
тим, що в 2013 році під час дії договору
ТОВ «Любава Сіті» розмістило у
належному йому на праві власності
торгово-розважальному центрі заклади
громадського харчування «Япона Хата»,
«Manhattan», «Forsaж», які також реалізовують
страви японської кухні, як стверджує
позивач.

З огляду на викладене, позивач дійшов
висновку, що відповідач порушує
передбачене п. 1.7. договору ексклюзивне
право позивача в порівнянні з іншими
орендарями, що надають послуги
ресторанів на наявність ресторанів
японської кухні у вказаному
торгово-розважальному центрі.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів встановила наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є договори
та інші правочини.

Згідно з ст. 14 Цивільного кодексу
України передбачає, що цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства. Особа не
може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

Так, спірним пунктом договору (п. 1.7.)
передбачено надання позивачу
ексклюзивного права в порівнянні з
іншими орендарями, що надають послуги
ресторанів, на наявність ресторанів
японської кухні у
торгово-розважальному центрі,
розташованому за адресою: м. Черкаси,
бульвар Шевченка №208/1.

Тобто, даним пунктом договору
передбачено зобов'язання відповідача
утримуватися від розміщення на
території цього торгово-розважального
центру лише ресторанів японської
кухні, тобто спеціалізованих
ресторанів з японською національною
кухнею, і відповідно не передбачає
зобов'язання відповідача утримуватися
від розміщення там інших закладів
громадського харчування, які не є
ресторанами японської кухні.

Згідно наказу Державного комітету
статистики України «Про затвердження
Інструкції щодо заповнення форм
державних статистичних спостережень
стосовно торгової мережі та мережі
ресторанного господарства» від 24.10.2005
року №327 визначено, що ресторан -
різновид об'єкта ресторанного
господарства з різноманітним
асортиментом страв, напоїв, кулінарних
та кондитерських виробів складного
приготування, з виготовленням та
реалізацією страв на замовлення та
фірмових страв, вино-горілчаних та
тютюнових виробів, з підвищеним рівнем
обслуговування і комфорту в поєднанні
з організацією дозвілля відвідувачів.

Проте, як слідує із матеріалів справи
та пояснень сторін, ні «Япона Хата», ні
«Manhattan», ні «Forsaж» не являються
ресторанами японської кухні, оскільки
«Япона Хата» є національною мережею
суші-барів, «Manhattan» використовується
винятково для надання послуг
громадського харчування, кафе, бару та
нічного клубу, «Forsaж» використовується
винятково для надання послуг з
діяльності піцерій.

Тобто, вказані заклади громадського
харчування лише реалізовують разом з
іншими стравами страви японської
кухні.

Отже, з наведеного слідує, що позивачем
у порядку ст.ст. 33 та 34 Господарського
процесуального кодексу України не
надано суду доказів на підтвердження
того, що розміщені на території
торгово-розважального центру по
бульвару Шевченка №208/1 у м. Черкаси
заклади громадського харчування є
спеціалізованими ресторанами
японської кухні.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову, оскільки відсутні
порушення з боку відповідача
ексклюзивних прав позивача щодо
розміщення в торгово-розважальному
центру «Любава Сіті» ресторанів
японської кухні.

Посилання скаржника на витяги з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців в
яких зазначено, що поміж інших видів
діяльності вказані вище заклади можуть
займатися ресторанною діяльністю,
колегію суддів відхиляються, оскільки
наведене не свідчить про те, що вказані
заклади громадського харчування є
ресторанами японської кухні.

При цьому, інших доказів, які б
підтверджували, що саме зазначені
заклади являються ресторанами
японської кухні, позивачем суду не
надано.

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Доводи скаржника зводяться до намагань
надати їм перевагу над встановленими
судом першої інстанції обставинами, та
переоцінити ці обставини, що не впливає
на результат розгляду справи.

Таким чином, судовою колегією
встановлено відсутність належних
доказів щодо обставин, передбачених ст.
104 Господарського процесуального
кодексу України, які підтверджували б
наявність підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Отже, враховуючи наведене, колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про те, що рішення
господарського суду Черкаської
області від 10.01.2014 року у справі №925/1854/13
відповідає обставинам справи, є
законним та обгрунтованим, а тому не
підлягає скасуванню. У зв'язку з цим
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Сушия» на
рішення господарського суду
Черкаської області від 10.01.2014 року у
справі №925/1854/13 залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду
Черкаської області від 10.01.2014 року у
справі №925/1854/13 залишити без змін.

3. Справу №925/1854/13 повернути до
господарського суду Черкаської
області.

4. Постанова апеляційного
господарського суду набирає законної
сили з дня її прийняття.

5. Постанову Київського апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України у порядку,
передбаченому ст. 109 Господарського
процесуального кодексу України.

Головуючий суддя
Р.В. Федорчук

Судді
О.І. Лобань

А.Г. Майданевич