ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" квітня 2014 р. Справа № 5/25-38
Суддя господарського суду Волинської
області Філатова С.Т., розглянувши
скаргу публічного акціонерного
товариства "Орлея" від 02.08.2013р. №58 (за
вхід. №01-40/150/13 від 05.08.2013р.) на
неправомірні дії та бездіяльність
відділу Державної виконавчої служби
Луцького районного управління юстиції
щодо примусового виконання наказу
господарського суду Волинської
області №5/25-1 від 17.10.2007р.

по справі 5/25-38

за позовом першого заступника
прокурора Волинської області в
інтересах держави в особі Української
державної інноваційної компанії в
особі Рівненського регіонального
відділення

до відкритого акціонерного товариства
"Луцький райагропостач"

про звернення стягнення на заставлене
майно

Суддя Філатова С.Т.

За участю представників сторін:

від скаржника: н/в

від стягувача: Мазурок А.І. №396 від
04.042012р.

від ВДВС: Пирога С.С. дов. б/н від 05.03..2014р.

у судовому засіданні взяв участь
прокурор відділу представництва
інтересів громадян і держави в судах
прокуратури області Романішина Т.Л.

Суть скарги:

Публічне акціонерне товариство "Орлея"
звернулось до господарського суду зі
скаргою на неправомірні дії відділу
Державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції щодо
примусового виконання наказу
господарського суду Волинської
області №5/25-1 від 17.10.2007р. Просить
поновити строк для оскарження дій
державного виконавця при проведенні
оцінки майна; скасувати постанову
державного виконавця Луцького
районного управління юстиції у
Волинській області Пироги С.С. від
21.01.2013р. про відкриття виконавчого
провадження про примусове виконання
наказу №5/25-1 від 17.10.2007р., строк
пред'явлення якого закінчився до
17.09.2010р.; визнати неправомірними дії
головного державного виконавця в межах
відкритого виконавчого провадження
№27315421 та скасувати всі процесуальні
рішення; визнати неправомірними дії
головного державного виконавця, які
виразились у відсутності об'єктивної
оцінки кожного внесеного в акт опису та
арешту предмета та загальної вартості
всього майна; визнати протиправною
експертну оцінку майна ВАТ "Луцький
райагропостач" за адресою Волинська
обл., Луцький район, с. Гірка Полонка,
вул. Горохівська 2В, проведеною КЕФ
"Експертиза-тоутал" м. Луцьк, вул.
Коновальця, 12 кв.1 станом на 13.03.2013р.

Скаргу обґрунтовано наступним:

Державний виконавець Луцького
районного управління юстиції у
Волинській області Пирога С.С. 21.01.2013р.
виніс постанову про відкриття
виконавчого провадження про примусове
виконання наказу №5/25-1 від 17.10.2007р.,
строк пред'явлення якого закінчився
17.09.2010р., чим порушив ст. 26 Закону
України "Про виконавче провадження", в
якій чітко зазначено, що в разі
пред'явлення виконавчого документа з
пропущенням строків, державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження.

Вдруге порушує закон, а саме частину 1
ст. 50 Закону та приймає до виконання
повернутий стягувачу постановою
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області від 29.12.2012р. ВП
№10216418 наказ №5/25-1 від 17.10.2007р.на
підставі п. 3 ч. 1 ст.ст. 47, 50 Закону
України "Про виконавче провадження",
так як стягувач своїм листом №01-145 від
16.12.2012р. відмовився залишити за собою
майно боржника, знаючи, що завершене
виконавче провадження з наведених
підстав не може бути розпочате знову.

Державним виконавцем відкрито
виконавче провадження на не існуючу
юридичну особу - Українську державну
інноваційну компанію в особі
Рівненського регіонального відділення
м.Рівне, вул. 16 Липня, 10 , яка відсутня в
ЄДРПОУ. По суті, "стягнення проводиться
на мертву душу та по зобов'язаннях, які
припинились", в підтвердження
посилається на постанову Вищого
господарського суду від 10.07.2013р. по
справі № 5011-37/16267-2012.

Оцінку вищевказаного майна ВАТ
"Луцький райагропостач" державним
виконавцем було доручено
комерційно-експертній фірмі
"Експертиза-тоутал" м. Луцьк, вул.
Коновальця, 12, кв.1, фірма та оцінювач
відсутні в Державному реєстрі
суб'єктів оціночної діяльності
суб'єктів господарювання.

23.04.2013р. державним виконавцем Луцького
районного управління юстиції було
направлено висновок про вартість майна
на двох аркушах, а не звіт про оцінку в
повному об'ємі.

Користуючись своїм правом
відповідно до ч. 4 ст. 58 Закону України
"Про виконавче провадження", скаржник
просив провести рецензування
експертного висновку оцінки майна,
зробленого комерційною-експертною
фірмою «Експертиза-тоутал» з підстав,
що оцінка майна значно менша від
ринкової ціни та не проведена
відповідно до національного стандарту
№3, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29 листопада 2006р.
№1655, адже дане нерухоме майно є
цілісним майновим комплексом. Також,
просив рецензування експертного
висновку оцінки майна доручити судовим
експертам Волинської
торгово-промислової палати.

Однак, державний виконавець
рецензування експертного висновку
оцінки майна доручив провести
Колективному підприємству
"Інформаційно-консультаційний центр
Українського товариства оцінювачів".

Відділом державної виконавчої служби
Луцького районного управління юстиції
у Волинській області вих. №11470 від
19.07.2013р. було надіслано рецензію на звіт
про оцінку майна, яку одержали 30 липня
2013р. рекомендованим листом. Ренцензію
було проведено головою Волинського
відділення Українського товариства
оцінювачів Труновою Н.Д.

Вважає, що рецензія на звіт про
оцінку майна є необ'єктивною,
необґрунтованою та проведеною з
порушенням методичних підходів та
вимог НС №1 "Загальні засади оцінки і
майнових прав", затвердженого
постановою КМУ від 10.09.2003р. № 1440, НС №2
"Оцінка нерухомого майна",
затвердженого постановою КМУ від
28.10.2004р. №1442, "Методики оцінки майна",
затвердженого постановою КМУ від
10.12.2003р. №1891, а тому звіт про оцінку
майна є незаконним та підлягає
скасуванню.

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 07.08.2013р. було
відкладено вирішення питання про
прийняття скарги публічного
акціонерного товариства "Орлея" від
02.08.2013р. №58 (за вхід. №01-40/150/13 від
05.08.2013р.) на неправомірні дії та
бездіяльність відділу Державної
виконавчої служби Луцького управління
юстиції щодо примусового виконання
наказу господарського суду Волинської
області до повернення матеріалів
справи до господарського суду.

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 10.12.2013р. розгляд
скарги було призначено на 09.01.2013р. на
11.00 год.

Згідно супровідного листа
господарського суду Волинської
області від 20.12.2013р. №5/25-38/7483/13
матеріали справи направлені до
Рівненського апеляційного
господарського суду у зв'язку з
надходженням апеляційної скарги
публічного акціонерного товариства
"Орлея" на ухвалу господарського суду
Волинської області від 12.12.2013р.

Ухвалою суду від 09.01.2014р. провадження по
скарзі публічного акціонерного
товариства "Орлея" від 02.08.2013р. №58 (за
вхід. №01-40/150/13 від 05.08.2013р.) на
неправомірні дії та бездіяльність
відділу Державної виконавчої служби
Луцького районного управління юстиції
щодо примусового виконання наказу
господарського суду Волинської
області №5/25-1 від 17.10.2007р. по справі 5/25-38
за позовом першого заступника
прокурора Волинської області в
інтересах держави в особі Української
державної інноваційної компанії в
особі Рівненського регіонального
відділення до відкритого акціонерного
товариства "Луцький райагропостач" про
звернення стягнення на заставлене
майно було зупинене до повернення
матеріалів справи №5/25-38 до
господарського суду Волинської
області.

15.04.2014р. матеріали справи №5/25-38
надійшли до господарського суду
Волинської області.

Ухвалою господарського суду від 15.04.2014р
поновлено провадження у справі.
Розгляд скарги призначено на 29.04.2014р. на
11.00год.

ВДВС Луцького районного управління
юстиції у запереченні №7 від 09.01.2014р.
(вх. №01-29/4191/14 від 29.04.2014р.) та
представник у судовому засіданнні
скаргу заперечив, мотивуючи тим, що на
підставі наказу господарського суду
Волинської області № 5/25-1 від 17.10.2007р.
про звернення стягнення на предмет
застави 10.11.2008 року було відкрито
виконавче провадження ВП № 10216418, яке
перебувало на примусовому виконанні у
відділі примусового виконання рішень
УДВС ГУЮ у Волинській області до 29.12.2012
р.

Вказав, що строк пред'явлення наказу
господарського суду Волинської
області № 5/25-1 від 17.10.2007р. в силу вимог
ст. 23 Закону України "Про виконавче
провадження" був перерваний з 10.11.2008р.
по 29.12.2012р., а, відтак, строк його
пред'явлення не був пропущений.

У зв'язку із вищенаведеним, оскільки
виконавчий документ відповідав
вимогам, передбаченим ст. 18 Закону
України "Про виконавче провадження", не
закінчився строк пред'явлення його до
виконання та був поданий до
відповідного органу державної
виконавчої служби, то 21.01.2013р.,
керуючись ст. ст. 17, 18, 19-23, 25 Закону
України "Про виконавче провадження",
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження та
запропоновано боржнику виконати
рішення суду у строк до семи днів з
моменту винесення постанови.

У строк, встановлений для самостійного
виконання, рішення суду не було
виконано, а тому 07.02.2013р. в присутності
директора ПАТ «Орлея» (правонаступник
ВАТ «Луцький райагропостач») Салецької
Л.Ф. та ОСОБА_1 (експерта КЕФ ТзОВ
"Експертиза-тоутал" було проведено опис
та накладено арешт на
адміністративно-складське приміщення
з металевою огорожею та площадкою
площею 1308,9 м2; склад господарських
товарів площею 597,1 м2; склад металевий
(модуль) площею 525,8 м2.

З метою визначення вартості описаного
та арештованого майна 07.02.2013р. до участі
у виконавчому провадженні було
залучено суб'єкта оціночної діяльності
- суб'єкта господарювання КЕФ
«Експертиза-тоутал», яке 10.04.2013 р.
надало звіт про оцінку вказаного майна.

17.04.2013р. боржника повідомлено про
оцінку майна.

08.05.2013р. на адресу відділу державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції надійшла заява ПАТ
"ОРЛЕЯ", в якій останнє, не погоджуючись
із вартістю, просило призначити
рецензування звіту про оцінку
вищезазначеного майна.

14.05.2013р. згідно ч.4 ст.58 Закону України
"Про виконавче провадження" та ст. 13
Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні" було винесено
постанову, якою Експертній раді
Українського товариства оцінювачів
було доручено провести рецензування
звіту від 10.04.2013р. про оцінку
адміністративно-складського
приміщення з металевою огорожею та
площадкою площею 1308,9 м2; складу
господарських товарів площею 597,1 м2;
складу металевого (модуль) площею 525,8 м2,
наданого КЕФ "Експертиза-тоутал"
(оцінювач ОСОБА_1).

19.07.2013р. Експертною радою "Українського
товариства оцінювачів" (рецензент
Трунова Н.Д.) було надано рецензію, в
якій було вказано: "Звіт відповідає
вимогам нормативно-правових актів з
оцінки майна".

Стверджує, що всі дії по виконанню
наказу здійснювались відповідно до
вимог Закону України "Про виконавче
провадження".

Прокурор скаргу заперечив. У
запереченнях № 05/2/3-4вих-14 від 09.01.2014р.
(вх. №01-29/72/14 від 09.01.2014р.) та №05/1-221-вих14
від28.04.2014р. (вх. №01-29/4152/14 від 29.04.2014р.)
вказав, що строк пред'явлення наказу
господарського суду Волинської
області № 5/25-1 від 17.10.2007 в силу вимог ст.
23 Закону України "Про виконавче
провадження" був перерваний з 10.11.2008 по
29.12.2012, а відтак строк його пред'явлення
не був пропущений.

Вважає, що під час здійснення
виконавчого провадження ВП № 36081363 з
примусового виконання наказу № 5/25-1,
виданого 17.10.2007р., господарським судом
Волинської області про звернення
стягнення на предмет застави по
договору від 20.07.2001р. на користь
Української державної інноваційної
компанії в особі Рівненського
регіонального відділення, а саме на
майно ВАТ "Луцький райагропостач", що
знаходиться за адресою: с. Гірка
Полонка Луцького району Волинської
області, вул. Горохівська, 2В:
адміністративно-складське приміщення
з металевою огорожею та площадкою
площею 1308,9 м2.; склад господарських
товарів площею 597,1 м2; склад металевий
(модуль) площею 525,8 м2 державний
виконавець діяв у спосіб, в межах та на
підставі Закону України "Про виконавче
провадження" та інших
нормативно-правових актів, що
регулюють дані правовідносини.

У судовому засіданні 29.04.2014р.
представник стягувача скаргу
заперечив. У поясненні №01-29 від 29.04.2014р.
(№01-29/4190/14 від 29.04.2014р.) вказав, що
твердження скаржника про порушення при
проведенні оцінки заставного майна не
відповідають дійсності. Експертна
оцінка і рецензування проведені у
відповідності до норм чинного
законодавства, а твердження боржника
про його неправдивість є суб'єктивною
думкою.

Вважає, що при виконанні дій,
передбачених законодавством в ході
виконання виконавчого провадження
№236087363, державний виконавець діяв у
відповідності до норм чинного
законодавства.

Представник скаржника у судове
засідання не з'явився. Надіслав
клопотання №25 від 28.04.2012р. (вх. №01-29/4145/14
від 28.04.2014р.) про відкладення розгляду
справи у зв'язку з неможливістю
забезпечити свою явку у судове
засідання у зв'язку з проведенням
загальних зборів акціонерів ПАТ
"Орлея", порядком денним яких
передбачено звіт директора. Долучив
оголошення про проведення загальних
зборів акціонерів, опубліковане у
відомостях Національної комісії
цінних паперів та фондового ринку №60
від 28.03.2014р. (а.с.193-194).

Прокурор, представники стягувача та
виконавчої служби клопотання
заперечили.

Вищий господарський суд України у п. 3.9.2
постанови пленуму від 26.12.2011р. №18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
зауважив, що господарський суд з
урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи учасника
судового процесу - підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

До того ж, статтею 1212 ГПК України
визначено, що неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги; явка скаржника
обов'язковою не визнавалась, у разі
наявності додаткових доказів скаржник
не позбавлений був права надіслати їх
до суду та забезпечити явку іншого
представника у разі необхідності.

Зважаючи на те, що розгляд скарги
тривалий час було зупинено, неявка
сторін в силу ст. 1212 ГПК України не
перешкоджає розгляду скарги по суті,
про що скаржника було повідомлено
ухвалою суду від 15.04.2014р., суд відхилив
клопотання про відкладення розгляду
скарги.

Скаржник просить скасувати
постанову державного виконавця
Луцького районного управління юстиції
у Волинській області Пироги С.С. від
21.01.2013р. про відкриття виконавчого
провадження про примусове виконання
наказу №5/25-1 від 17.10.2007р., строк
пред'явлення якого закінчився до
17.09.2010р.

Доводи скаржника щодо порушення
виконавчою службою вимог Закону
України "Про виконавче провадження"
щодо закінчення строку пред'явлення
наказу до виконання, відкриття
виконавчого провадження на неіснуючу
юридичну особу, відкриття виконавчого
провадження на завершене виконавче
провадження № 36081363 з вимогою
скасувати постанову державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження про примусове виконання
наказу №5/25-1 судом не приймаються до
розгляду як такі, що суперечать ст.ст. 53,
121 2 ГПК України, оскільки скаргу в цій
частині була подано без заяви про
відновлення строку для оскарження
(скаржник просить поновити лише строк
для оскарження дій державного
виконавця при проведенні державної
оцінки).

Вищий господарський суд України у
п.9.7. постанови пленуму №9 від 10.10.2012р "
Про деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України" вказав, що встановлений
у частині першій статті 121 2 ГПК
десятиденний строк для подання скарги
є процесуальним і тому відповідно до
вимог статті 53 ГПК може бути
відновлений за наявності поважних
причин його пропуску та на підставі
заяви скаржника, яка подається
одночасно зі скаргою або викладається
в останній у вигляді клопотання.
Скарга, пропущений строк подання якої
не відновлений, залишається без
розгляду, про що з посиланням на статті
53 і 121 2 ГПК судом без виклику сторін
виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було
подано з пропуском згаданого строку
без заяви про його відновлення, суд без
виклику сторін виносить ухвалу про
залишення скарги без розгляду, що не
перешкоджає повторному поданню скарги
із заявою про відновлення строку
такого подання.

Як вбачається із долучених до
скарги матеріалів виконавчого
провадження, оскаржувану постанову про
відкриття виконавчого провадження
винесено 21.01.2013р., надіслано боржнику
23.01.2013р., що стверджується поштовою
квитанцією (Т.14 а.с. 202). Звернення до
суду відбулось 02.08.2013р. (згідно
поштового штемпеля на конверті). Заяви
про відновлення строку для оскарження
постанови про відкриття від 21.01.2013р.
скаржник суду не подав, а тому в цій
частині скаргу слід залишити без
розгляду.

Водночас, скаржник просить
визнати неправомірними дії головного
державного виконавця в межах
відкритого виконавчого провадження
№27315421 та скасувати всі процесуальні
рішення.

Оскарження дій та всіх
процесуальних документів без їх
конкретизації та обгрунтовання
суперечить вимогам ст. 1212 ГПК України,
яка передбачає оскарження дії або
постанови протягом десяти днів з дня її
вчинення, або з дня, коли особі стало
відомо про цю дію, або з дня коли дія
мала бути вчинена, а у разі пропуску
строку звернення до суду - з заявою про
його поновлення.

Зважаючи на викладене, в цій
частині скарга задоволенню не підлягає
як необґрунтована та така, що
суперечить вимогам ст.ст. 1, 12, 82 Закону
України "Про виконавче провадження",
ст.1212 ГПК України.

Крім того, скаржник звертається
до суду з клопотанням про поновлення
строку для оскарження дії державного
виконавця при проведенні оцінки майна.

Як вбачається із пояснень
виконавчої служби №7 від 09.01.2014р.
(вх.№01-29/419/14 від 29.04.14р.) 24.07.2014р. рецензію
на звіт надіслано ПАТ "Орлея" та
отримано товариством 30.07.2013р., що
стверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення (Т.14 а.с. 212 (на звороті)).

Звернення до суду зі скаргою
відбулось 02.08.2013р., тобто, в межах
визначеного ч.4 ст.57 Закону України "Про
виконавче провадження" та ст.1212 ГПК
України десятиденного строку.

Скаржник просить визнати
неправомірними дії головного
державного виконавця, які виразились у
відсутності об'єктивної оцінки кожного
внесеного в акт опису та арешту
предмета і загальної вартості усього
майна та визнати протиправною
експертну оцінку майна ВАТ "Луцький
райагропостач" за адресою Волинська
область, Луцький район, с.Гірка Полонка,
вул. Горохівська 2В, яка проведена
комерційно-експертною фірмою
"Експертиза-тоутал" м. Луцьк, вул.
Коновальця ,12 кв.1 станом на 13.03.2013р.

Вищий господарський суд України у
п. 9.10. постанови пленуму №9 від 10.10.2012р "
Про деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України" вказав, що визначення
вартості, оцінка майна боржника (ст.58
Закону України "Про виконавче
провадження") є процесуальною дією
державного виконавця, незалежно від
того, яка конкретно особа (сам
державний виконавець чи залучений ним
суб'єкт оціночної діяльності)
здійснювала відповідні дії, так само як
і від того, ким здійснювалося
рецензування звіту про оцінку майна.
Тому сторони виконавчого провадження
мають право оскаржувати таку оцінку,
визначену за результатами
рецензування, до господарського суду в
процесуальному порядку, передбаченому
статтею 121 2 ГПК.

У розгляді скарг стягувача чи
боржника на дії органу Державної
виконавчої служби, пов'язані з арештом
і вилученням майна та його оцінкою,
господарський суд перевіряє
відповідність цих дій приписам ст. 57, 58
Закону України "Про виконавче
провадження".

Тобто, дії державного виконавця
щодо оцінки майна, які підлягають
оскарженню в порядку ст. 121 2 ГПК
України, передбачають доведення
скаржником порушень державним
виконавцем вимог статей 57, 58 Закону
України "Про виконавче провадження".
Які саме порушення вимог, визначених
вказаними статтями, допущені державним
виконавцем, зі змісту скарги не
вбачається. До того ж, скаргу не
обґрунтовано посиланням на порушення
вимог виконавчої службою статей 57, 58
Закону України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до вимог ст.58 Закону
України "Про виконавче провадження"
07.02.2013р. Державний виконавець залучив
до визначення вартості майна суб'єкта
оціночної діяльності КЕФ
"Експертиза-тоутал" оцінювач ОСОБА_1
(Сертифікат суб'єкта оціночної
діяльності НОМЕР_3 від 11.12.2012р.).

Висновок про вартість майна був
надісланий та вручений скаржнику
24.04.2013р. (Т.14 а.с.209 (на звороті)). Частиною
3 ст. 58 Закону України "Про виконавче
провадження на державного виконавця
покладений обов'язок повідомити про
результати оцінки майна. Факт
повідомлення скаржник не заперечив.

08.05.2013р. на адресу виконавчої служби
надійшла заява ПАТ "Орлея" про
призначення рецензування звіту про
оцінку.

Згідно ч. 4 ст. 58 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
заперечення однією із сторін проти
результатів оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання, державний
виконавець призначає рецензування
звіту про оцінку майна.

Статтею 13 Закону України «Про оцінку
майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні»
визначено, що рецензування звіту про
оцінку майна (акта оцінки майна) може
виконувати оцінювач, який має не менш
ніж дворічний досвід практичної
діяльності з оцінки майна, експертні
ради, що спеціально створені
саморегулівними організаціями
оцінювачів з метою контролю за якістю
оцінки майна, яка проводиться
оцінювачами - членами саморегулівної
організації, оцінювачі, які мають не
менш ніж дворічний досвід практичної
діяльності з оцінки майна та працюють у
Фонді державного майна України, а також
інших органах, зазначених у ст. 5 цього
Закону.

14.05.2013р. було винесено постанову, якою
Експертній раді Українського
товариства оцінювачів було доручено
провести рецензування звіту від
10.04.2013р. про оцінку
адміністративно-складського
приміщення з металевою огорожею та
площадкою площею 1308,9м2.; складу
господарських товарів площею 597,1 м2.;
складу металевого (модуль) площею 525,8 м2,
наданого КЕФ "Експертиза-тоутал"
(оцінювач ОСОБА_1).

19.07.2013р. Експертною радою "Українського
товариства оцінювачів" (рецензент
Трунова Н.Д.) було надано рецензію, в
якій було вказано: "Звіт відповідає
вимогам нормативно-правових актів з
оцінки майна".

Рецензію надіслано скаржнику 23.07.2013р.
(вих. №11470 від 19.07.2013р.), отримано 30.07.2013р.,
що стверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення (Т.14 а.с. 109-113; 212 (на
звороті)).

Доводи скаржника в обґрунтування
скарги зводяться до наступного: не
внесення оцінювача до Державного
реєстру, не надіслання звіту, звернення
за рецензією не до обраного скаржником
рецензента, не відповідність змісту
звіту про оцінку та рецензію
національним стандартам.

Суд не приймає твердження, що
оцінювач ОСОБА_1 (комерційно-експертна
фірма "Експертиза-тоутал" м.Луцьк)
відсутній в Державному реєстрі
суб'єктів оціночної діяльності, як
таке, що спростовується свідоцтвом про
державну реєстрацію в Державному
реєстрі оцінювачів, виданим Фондом
державного майна України 07.07.2005р. за
№3519 та сертифікатом суб'єкта
оціночної діяльності від 11.12.2012р. за
НОМЕР_3 (Т.14 а.с. 214-215).

Відносно надіслання боржнику не
звіту, а висновку про вартість майна, то
в цій частині виконавець діяв у
відповідності до ч. 3 ст. 58 Закону
України "Про виконавче провадження",
яка передбачає обов'язок державного
виконавця повідомити боржника про
результати оцінки.

Повідомлення про результати
оцінки та копія висновку про вартість
майна були надіслані скаржнику 17.04.2013р.
вих. №4277 (вручено 24.04.2013р.) (Т.14 а.с. 209 (на
звороті)).

Що стосується доводів скаржника
щодо обрання оцінювачем не тих
об'єктів, заниження оцінки, протиріччя,
суперечні висновки тощо, то це виходить
за межі оскаржування процесуальних дій
виконавця в порядку ст.1212 ГПК України,
який в даному випадку, згідно ч.3, 4 ст.57
Закону України "Про виконавче
провадження" залучив до участі в оцінці
майна суб'єкта оціночної діяльності,
про що повідомив боржника, а при
надходженні заперечень щодо
здійсненні оцінки, призначив
рецензування звіту про оцінку майна і
про результати рецензування повідомив
скаржника (вих. № 4277 від 17.04.2013р., № 11470
від 19.07.2013р (Т.14 а.с. 209; 212).

Скаржник не довів, порушення яких
норм Закону України "Про виконавче
провадження" допустив державний
виконавець, призначивши рецензування
звіту Експертній раді Українського
товариства оцінювачів.

Рецензування виконав голова
Експертної ради УТО у Волинській
області Трунова Н.Д. свідоцтво про
реєстрацію НОМЕР_1 від 16.05.2005р.,
сертифікат оцінювача НОМЕР_2 від
02.12.1996р. (Т.14 а.с.110). Рецензію отримано
30.07.2013р., що стверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення (Т.14 а.с.212 (на звороті)).

Ні статтею 58 Закону України "Про
виконавче провадження", ні Законом
України "Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні" не визначений обов'язок
державного виконавця призначати
рецензування за вибором боржника.

Що стосується доводів скаржника
щодо порушень оцінювачем та
рецензентом норм, встановлених
Національними стандартами, то це
виходить за межі оскарження дій
державного виконавця в порядку ст.1212
ГПК України і передбачає оскарження
дій оцінювача в порядку ст.33 Закону
України "Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні", оскільки саме на оцінювачів
(а не державних виконавців) відповідно
до ст. 31 вказаного Закону покладається
обов'язок дотримуватись під час
здійснення оціночної діяльності вимог
цього Закону та нормативно-правових
актів з оцінки майна.

Вищий господарський суд України у
постанові пленуму від 17.10.2012р. №9 "Про
деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України" зауважив, що за
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

Зважаючи на те, що державним
виконавцем виконані вимоги статей 57, 58
Закону України "Про виконавче
провадження" щодо оцінки майна
професійним оцінювачем та проведення
рецензування, повідомлення про оцінку
та рецензування, вимоги боржника щодо
визнання неправомірними дії головного
державного виконавця та визнання
протиправної експертної оцінки майна
ВАТ "Луцький райагропостач" за адресою
Волинська область, Луцький район,
с.Гірка Полонка, вул. Горохівська 2В, яка
проведена комерційно-експертною
фірмою "Експертиза-тоутал" м. Луцьк, вул.
Коновальця, 12 кв.1 станом на 13.03.2013р.
задоволенню не підлягають.

Беручи до уваги викладене, керуючись
ст.ст. 57, 58 Закону України "Про
виконавче провадження", ст. ст. 53, 86, 1212
ГПК України, господарський суд

ухвалив:

1. Скаргу публічного акціонерного
товариства "Орлея" від 02.08.2013р. №58 (за
вхід. №01-40/150/13 від 05.08.2013р.) в частині
скасування постанови державного
виконавця Луцького районного
управління юстиції у Волинській
області Пироги С.С. від 21.01.2013р. про
відкриття виконавчого провадження про
примусове виконання наказу №5/25-1 від
17.10.2007р. залишити без розгляду;

В частині визнання неправомірними дії
головного державного виконавця в межах
відкритого виконавчого провадження
№27315421 та скасування всіх
процесуальних рішень; визнання
неправомірними дії головного
державного виконавця, які виразились у
відсутності об'єктивної оцінки кожного
внесеного в акт опису та арешту
предмета та загальної вартості всього
майна; визнання протиправною
експертної оцінки майна ВАТ "Луцький
райагропостач" за адресою Волинська
обл., Луцький район, с. Гірка Полонка,
вул. Горохівська 2В, проведеною КЕФ
"Експертиза-тоутал" м. Луцьк, вул.
Коновальця, 12 кв.1 станом на 13.03.2013р.,
відхилити.

Суддя
Філатова С.Т.