КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2014 р. Справа№ 911/4692/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Гаврилюка О.М.

Майданевича А.Г.

секретар Джужа Р.Є.

за участю представників:

від позивача: Леонова Т.А. (представник
за довіреністю)

від відповідача: Сорохан Д.М.
(представник за довіреністю), Старова
Т.С. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"

на рішення господарського суду міста
Києва

від 28.02.2014 р. у справі №911/4692/13 (суддя
Шкурдова Л.М.)

за позовом дочірнього підприємства
"ДІАМЕХ-УКРАЇНА" товариства з обмеженою
відповідальністю "ДІАМЕХ 2000"

до публічного акціонерного товариства
"УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Виробниче
ремонтно-технічне підприємство
"УКРГАЗЕНЕРГОСЕРВІС" публічного
акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"

про стягнення 72 674,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "ДІАМЕХ-УКРАЇНА"
товариства з обмеженою
відповідальністю "ДІАМЕХ 2000"
звернулося до господарського суду
Київської області з позовом до
публічного акціонерного товариства
"УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Виробниче
ремонтно-технічне підприємство
"УКРГАЗЕНЕРГОСЕРВІС" публічного
акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"
74885,95 грн. заборгованості за договором
про закупівлю послуг по ремонту за
державні кошти № п9-107/ від 17.07.2012р.
з яких 72674,40 грн. основного боргу, 2211,55
грн. трьох процентів річних.

Позовні вимоги мотивовані порушенням
відповідачем умов договору про
закупівлю послуг по ремонту за
державні кошти №п9-107/ від 17.07.2012р.
в частині повноти та своєчасності
оплати за надані послуги, внаслідок
чого у відповідача перед позивачем
виникла заборгованість.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 19.12.2013 р. позовні заяву
дочірнього підприємства
"ДІАМЕХ-УКРАЇНА" товариства з обмеженою
відповідальністю "ДІАМЕХ 2000" до
публічного акціонерного товариства
"УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Виробниче
ремонтно-технічне підприємство
"УКРГАЗЕНЕРГОСЕРВІС" публічного
акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"
про стягнення 72674,40 грн. та додані до неї
матеріали направлено за встановленою
підсудністю до господарського суду
міста Києва.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції позивач відмовився від
позовних вимог в частині стягнення
суми 2211,55 грн. трьох процентів річних,
нарахованих за прострочення виконання
зобов'язання з оплати наданих послуг,
про що надав суду клопотання.

Судом розглядалася справа з
урахуванням заяви про відмову від
частини позовних вимог.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 28.02.2014 р. у справі №911/4692/13
позов задоволено повністю. Стягнуто з
публічного акціонерного товариства
"УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Виробниче
ремонтно-технічне підприємство
"УКРГАЗЕНЕРГОСЕРВІС" публічного
акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"
на користь дочірнього підприємства
"ДІАМЕХ-УКРАЇНА" товариства з обмеженою
відповідальністю "ДІАМЕХ 2000" 72674,40 грн.
боргу за надані послуги та 1720,50 грн.
витрати по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду, публічне акціонерне товариство
"УКРТРАНСГАЗ" звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
міста Києва від 28.02.2014 р. у справі
№911/4692/13 та прийняти нове рішення, яким
у задоволенні позовних вимог відмовити
повністю. Витрати по сплаті судового
збору покласти на позивача.

Підставою для скасування рішення суду
скаржник зазначив неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд визнав
встановленими, а також порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. При цьому скаржник зазначає про
те, що зобов'язання за договором не
прострочено, посилаючись на те, що
сторонами погоджено внесення змін до
договору про закупівлю послуг по
ремонту за державні кошти №п9-107/
від 17.07.2012р. в частині визначення
термінів проведення оплати замовником
отриманих послуг, що підтверджується
листом відповідача №629/09-04 від 09.04.2013 р.,
направленим на адресу позивача та
графіком погашення заборгованості за
надані послуги з кінцевим строком
виконання до грудня 2013 р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.03.2014 р.
прийнято апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"
на рішення господарського суду міста
Києва від 28.02.2014 р. у справі №911/4692/13 до
провадження; розгляд апеляційної
скарги призначено на 24.04.2014 р.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник відповідача
підтримав доводи, викладені в
апеляційній скарзі, просив суд
апеляційну скаргу задовольнити,
скасувати рішення господарського суду
міста Києва від 28.02.2014 р. у справі
№911/4692/13 та прийняти нове рішення, яким
у задоволенні позовних вимог відмовити
повністю. Витрати по сплаті судового
збору покласти на позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу та в
судовому засіданні апеляційної
інстанції представник позивача
заперечував проти доводів, викладених
в апеляційній скарзі, просив залишити
її без задоволення, рішення
господарського суду міста Києва від
28.02.2014 р. у справі №911/4692/13 - без змін,
вважаючи оскаржуване рішення законним
та обґрунтованим.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, Київський апеляційний
господарський суд встановив наступне.

17.07. 2012 року між ДП "ДІАМЕХ-УКРАІНА", як
підрядником, та ДК "Укртрансгаз" НАК
"Нафтогаз Україна" (на цей час
реорганізовано у ПАТ "Укртрансгаз"), в
особі заступника головного інженера з
охорони праці, промислової і пожежної
безпеки філії "ВРТП
"Укргазенергосервіс" Ганченко А.О., як
замовником, було підписано Договір про
закупівлю послуг по ремонту за
державні кошти №п9-107/ (надалі
Договір), згідно умов якого підрядник
зобов'язався виконати послуги з
монтажу, технічного обслуговування і
ремонту верстатів, а замовник зі своєї
сторони - прийняти та оплатити ці
послуги на умовах, передбачених
Договором.

В пункті п.3.1. Договору сторони погодили
вартість послуг в сумі 114422,40 грн. (сто
чотирнадцять тисяч чотириста двадцять
дві грн. 40 коп.), у тому числі ПДВ.

Згідно пункту 4.1. Договору розрахунки
за виконані послуги проводяться
протягом 30 (тридцяти) календарних днів
після дати підписання Акту виконаних
робіт, який є підставою для проведення
розрахунків.

На виконання умов Договору позивачем
були надані послуги (виконані роботи)
на загальну суму 85816,80 грн., що
підтверджується актами приймання -
здавання робіт, які були підписані
уповноваженими представниками сторін,
а саме: № 28 від 25 липня 2012 року на суму
9450,00грн.; № 29 від 25 липня 2012 року на суму
6013,20грн.; № 30 від 26 липня 2012 року на суму
10480,00грн.; № 31 від 30 липня 2012 року на суму
2661,60грн.; № 42 від 24 вересня 2012 року на
суму 9450,00грн.; № 43 від 25 вересня 2012 року
на суму 6013,20грн.; № 44 від 26 вересня 2012
року на суму 2661,60грн.; № 46 від 26 вересня
2012 року на суму 10480,00грн.; № 65 від 17
грудня 2012 року на суму 9450,00грн.; № 66 від
18 грудня 2012 року на суму 6013,20грн.; № 67
від 19 грудня 2012 року на суму 10480,00грн.; №
68 від 20 грудня 2012 року на суму 2661,60грн.

Відповідач частково розрахувався за
надані послуги з технічного
обслуговування і ремонту верстатів, що
підтверджується наступними платіжними
дорученнями: № 4134 від 18 грудня 2012 року в
сумі 2661,60 грн.; №4135 від 18 грудня 2012 року
в сумі 10480,80 грн.

Згідно акту звірки взаєморозрахунків
за договором, підписаного між
сторонами 01.04.2013р., заборгованість
відповідача перед позивачем за надані
послуги складає 72674,40 грн.

16.08.2013 року позивачем на адресу
відповідача надіслано претензію №376 з
проханням виконати зобов'язання за
Договором.

У відповіді на вказану претензію від
18.09.2013 року, відповідач посилається на
недостатність фінансування видатків у
2012 році з незалежних від замовника
причин та зазначає, що зобов'язання з
оплати по Договору були змінені, тому
зобов'язання щодо оплати наданих
послуг не є простроченим.

Колегією суддів встановлено, що в
квітні 2013 р. відповідач звернувся до
позивача з листом №629/09-04 від 09.04.2013 р., в
якому відповідач просив розглянути
можливість щодо реструктуризації
боргу та відстрочення заборгованості
за Договором.

Відповідно до п.1.3 та п.11.4 договору, всі
зміни та доповнення до договору
вносяться шляхом укладення в письмовій
формі додаткової угоди до цього
договору та її підписання
уповноваженими представниками сторін.

Статтею 654 ЦК України встановлено, що
зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається.

Враховуючи те, що договорі про
закупівлю послуг та ремонту за
державні кошти №п9-107/ від 17.07.2012р.
укладений у формі єдиного документу,
підписаного уповноваженими
представниками сторін та скріплено
печатками сторін, зміни до нього мають
бути внесені шляхом підписання
сторонами єдиного документу.

В матеріалах справи відсутні докази
внесення змін до договору про
закупівлю послуг та ремонту за
державні кошти №п9-107/ від 17.07.2012р.
стосовно строків проведення оплати.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Умови договору свідчать про те, що за
своєю правовою природою він є
договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частиною першою статті 626 ЦК України
визначено, що договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України один суб'єкт господарського
зобов'язання повинен вчинити певну дію
на користь іншого суб'єкта, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідачем не надано суду належних
та допустимих доказів на підтвердження
належної оплати вартості за надані
послуги, заборгованість відповідача
перед позивачем становить 72674,40 грн.

З огляду на викладене, враховуючи, що
відповідач прострочив виконання
зобов'язання по оплаті за Договором,
колегія суддів дійшла висновку про
обґрунтованість позовних вимог про
стягнення з відповідача на користь
позивача 72674,40 грн. заборгованості.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
висновків місцевого господарського
суду не спростовують.

За таких обставин, Київський
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що суд першої
інстанції прийняв рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для задоволення апеляційної скарги,
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення суду не вбачається.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
апеляційної скарги, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору за її подання і розгляд
покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"
залишити без задоволення, рішення
господарського суду міста Києва від
28.02.2014 р. у справі №911/4692/13 - без змін.

2. Матеріали справи №911/4692/13 повернути
до господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції у
встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя
І.А. Іоннікова

Судді
О.М. Гаврилюк

А.Г. Майданевич