КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2014 р. Справа№ 911/4822/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко А.І.

За участю представників:

від позивача: Філіпенко О.В. - за
дов.

Ігнатенко С.Б. - голова
ліквідаційної комісії

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: Утіралов Т.Л. - за
дов.

від відповідача-3: Герасимів А.Й. -
за дов.

розглянувши апеляційну скаргу
Закритого акціонерного товариства
«Макарово»

на рішення Господарського суду
Київської області від 25.02.2014

у справі № 911/4822/13 (суддя Ярема
В.А.)

за позовом Закритого акціонерного
товариства «Макарово»

до 1. Державної виконавчої служби
України,

2. Товариства з обмеженою
відповідальності «ТД Еліт сервіс»,

3. Товариства з обмеженою
відповідальності «Рейкон»

про визнання недійсними результатів
прилюдних торгів

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство
«Макарово» (далі, позивач або ЗАТ
«Макарово») звернулось до
Господарського суду Київської області
з позовом (із урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог (том 2, а.с.
166-167) та заяви про уточнення позовних
вимог (том 2, а.с. 173-178)) до Державної
виконавчої служби України (далі,
відповідач-1 або ДВС), Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТД Еліт
сервіс» (далі, відповідач-2 або ТОВ «ТД
Еліт Сервіс») та Товариства з обмеженою
відповідальності «Рейкон» (далі,
відповідач-3 або ТОВ «Рейкон») про
визнання недійсними результатів
прилюдних торгів/аукціону з реалізації
належного ЗАТ «Макарово»
цілісно-майнового комплексу, що
знаходиться за адресою: Київська обл.,
Макарівський район, с. Калинівка, вул.
Київська, 43, 12 будівель; земельної
ділянки площею 4,9293 га, що знаходиться
за адресою: Київська обл., Макарівський
район, с. Калинівка, вул. Київська, 43 та
комплекту обладнання для переробки, що
знаходиться за адресою: Київська обл.,
Макарівський район, с. Калинівка, вул.
Київська, 43, а саме: визнання недійсними
та скасування актів № 32766964-1/9, № 32766964-2/9
та № 32766964-3/9 про проведений
аукціон/прилюдні торги від 08.02.2013.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 25.02.2014 у позові
відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, відповідно до
якої просить скасувати рішення
Господарського суду Київської області
від 25.02.2014 у справі № 911/4822/13 та прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
ЗАТ «Макарово» у справі № 911/4822/13 було
передано на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Михальській Ю.Б.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
21.03.2014 для розгляду апеляційної скарги
у справі № 911/4822/13 сформовано колегію
суддів у складі головуючого судді
Михальської Ю.Б., суддів: Отрюха Б.В.,
Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 21.03.2014
апеляційну скаргу позивача прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 15.04.2014.

14.04.2014 представники відповідачів -2 та -3
подали через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду відзиви на
апеляційну скаргу, у яких просили
залишити рішення Господарського суду
Київської області від 25.02.2014 у справі №
911/4822/13 без змін, а апеляційну скаргу
позивача без задоволення.

У судовому засіданні, призначеному на
15.04.2014, було оголошено перерву до 24.04.2014.

24.04.2014 від відповідача-1 через відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду надійшов відзив на
апеляційну скаргу, у якому він просив
суд прийняти законне та обґрунтоване
рішення, а справу розглядати без участі
його представника на підставі наданих
суду матеріалів та пояснень у справі.

Представник позивача надав суду у
судовому засіданні 24.04.2014 письмові
пояснення у справі, у яких підтримав
доводи, викладені ним у апеляційній
скарзі, просив її задовольнити, а
рішення суду першої інстанції
скасувати.

Представники відповідачів -2 та -3 у
судових засіданнях проти задоволення
апеляційної скарги позивача
заперечили, просили залишити рішення
суду першої інстанції без змін.

Враховуючи клопотання відповідача-1
про розгляд справи у його відсутності
та з огляду на те, що у матеріалах
справи містяться докази належного
повідомлення відповідача -1 про дату,
час і місце проведення судового
засідання по розгляду апеляційної
скарги, колегія суддів вважає можливим
здійснити перевірку рішення суду
першої інстанції в апеляційному
порядку за наявними матеріалами справи
та без участі представника
відповідача-1.

Розглянувши у судових засіданнях
апеляційну скаргу, відзиви на неї,
дослідивши матеріали справи та зібрані
у ній докази, заслухавши пояснення
представників сторін, судова колегія
встановила наступне:

На виконанні у відділі примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України перебувало зведене
виконавче провадження № 33719968
(том 2, а.с. 35) з примусового виконання
наказу № 26/058-11, виданого Господарським
судом Київської області 03.05.2012 (том 2,
а.с. 22) та наказу № 26/064-11, виданого
Господарським судом Київської області
28.05.2012 (том 2, а.с. 41) про стягнення з ЗАТ
«Макаров» (боржника) на користь ПАТ «КБ
«Надра» суми коштів.

З матеріалів справи вбачається, що в
ході здійснення вказаного виконавчого
провадження державним виконавцем
05.07.2012 проведено опис та арешт майна
боржника, яке знаходиться за адресою:
Київська обл., с. Калинівка, вул.
Київська, 43, про що складено
відповідний акт (том 2, а.с. 27-30).

Після проведення виконавчих дій
стосовно опису та арешту майна
боржника, 06.08.2012 державним виконавцем
на виконання вимог статті 58 Закону
України «Про виконавче провадження»
винесено постанову про призначення
експерта, суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
для участі у виконавчому провадженні
ТОВ «Оціночна компанія «Вега».

Згідно Висновку суб'єкта оціночної
діяльності від 01.10.2012 (том 2, а.с. 71),
складеного за результатами проведеної
оцінки ТОВ «Оціночна компанія «Вега»
майна боржника, вартість майна
становить 22 310 030,00 грн. без урахування
ПДВ.

За результатом ознайомлення
сторін з висновком експерта, до ДВС
надійшов лист від представника
позивача про призначення рецензування
висновку з експертної оцінки майна від
01.10.2012.

Враховуючи зазначене, державним
виконавцем 04.12.2012 прийнято постанову
про призначення експерта, суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання ПП «Актив Інвест» для
проведення рецензування висновку,
виготовленого ТОВ «Оціночна компанія
«Вега» (том 2, а.с. 78).

На виконання вказаної постанови
рецензентом надано рецензію № 131 від
17.12.2012 на Звіт про незалежну оцінку
вартості індивідуально визначеного
майна. Відповідно до вказаної рецензії
Звіт з повною мірою відповідає вимогам
нормативно-правових актів з оцінки
майна, але має незначні недоліки, що не
вплинули на достовірність оцінки та
може використовуватись з метою,
визначеною у звіті (том 2, а.с. 81-82).

Порядок реалізації майна, на яке
звернено стягнення, визначено статтею
62 Закону України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до зазначеної статті
реалізація арештованого майна, крім
майна, вилученого з обігу згідно із
законом, та майна, зазначеного у
частині 8 статті 57 Закону України «Про
виконавче провадження», здійснюється
шляхом його продажу на прилюдних
торгах, аукціонах або на комісійних
умовах.

Умови і порядок проведення прилюдних
торгів з продажу квартир, будинків,
підприємств як цілісного майнового
комплексу, інших приміщень, земельних
ділянок, що є нерухомим майном, на які
звернено стягнення відповідно до
чинного законодавства, а також
розрахунків за придбане майно
визначено Тимчасовим положенням про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженим Наказом
Міністерства юстиції України від 27.10.1999
№ 68/5 (далі, Тимчасове положення).

Згідно повідомлення від 25.12.2012 відділом
примусового виконання рішень ДВС
спірне майно передано на засідання
тендерної (конкурсної) комісії ДВС з
визначення спеціалізованих
організацій для реалізації
арештованого державними виконавцями
майна.

Відповідно до протоколу від 27.12.2012
вирішено передати арештоване
державним виконавцем майно позивача -
ТОВ «ТД Еліт Сервіс», яким
запропоновано 14,9 % винагороди за надані
послуги.

Пунктом 1.2. Тимчасового положення
передбачено, що прилюдні торги з
реалізації арештованого нерухомого
майна за заявкою державного виконавця
організовує і проводить
спеціалізована організація, з якою
органом ДВС укладено відповідний
договір.

Як вбачається із матеріалів справи,
06.01.2012 між ДВС та ТОВ «ТД Еліт Сервіс»
(торгівельна організація) було
укладено Генеральний договір № 2 про
реалізацію арештованого майна, на яке
звернено стягнення державними
виконавцями при примусовому виконанні
рішень (далі, Генеральний договір) (том
2, а.с. 7-14), відповідно до якого ДВС
України доручив, а організація
зобов'язалась приймати від органів
державної виконавчої служби та
реалізовувати арештоване майно, на яке
звернено стягнення державними
виконавцями при примусовому виконанні
рішень, шляхом його продажу на
прилюдних торгах, аукціонах та на
комісійних умовах, а також забезпечити
належне зберігання арештованого майна
та його перевезення.

На виконання умов Генерального
договору 28.12.2012 між ДВС та ТОВ «ТД Еліт
Сервіс» було укладено договір про
надання послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна (предмета іпотеки), аукціону з
реалізації арештованого рухомого
майна № 00-0026/12 (далі, Договір
№ 00-0026/12) (том 1, а.с. 136-140), предметом
якого є здійснення сторонами дій,
пов'язаних з виконанням умов
Генерального договору про реалізацію
арештованого майна, на яке звернено
стягнення державними виконавцями при
примусовому виконання рішень № 2 від
06.01.2012, з надання послуг з реалізації
арештованого нерухомого та рухомого
майна шляхом його продажу на прилюдних
торгах/аукціоні, на яке звернено
стягнення державним виконавцем при
примусовому виконанні рішень судів та
інших органів (посадових осіб).

28.12.2012 державним виконавцем
підготовлено заявку на реалізацію
арештованого майна, спірне майно
передане відповідачу-2 на реалізацію
(том 2, а.с. 109).

Листами № 105 та № 106 від 08.01.2013 (том 2, а.с.
112, 110) відповідач-2 повідомив ДВС про те,
що прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна ЗАТ
«Макарово» призначено на 04.02.2013 та
відбудуться об 11:00 за адресою: Київська
обл., Макарівський р-н., с. Калинівка,
вул. Київська, 43.

Вказане оголошення, як вбачається із
матеріалів справи, також було
опубліковано на сайті ДП «Інформайній
центр» в «Системі реалізації
арештованого та конфіскованого майна»
(том 2, а.с. 111, 113) .

04.02.2013 у відповідності до протоколів №
00-0026/12-1 (том 2, а.с. 124), № 00-0026/12-2 (том 2, а.с.
125), № 00-0026/12 (том 2, а.с. 127) відповідачем-2
було проведено прилюдні торги/аукціон
з реалізації майна ЗАТ «Макарово»,
переможцем яких було визнано ТОВ
«Рейкон». Кошти від реалізації
вказаного майна були перераховані
відповідачем-3 на спеціальний рахунок
ДВС України, що підтверджується
випискою з рахунку ДВС за 05.02.2013 (том 2,
а.с. 122).

08.02.2013 головним державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби були
складені акти про реалізацію предмета
іпотеки № 32766964-1/9 (том 2, а.с. 139-141),
№ 32766964-2/9 (том 2, а.с. 142) та акт про
проведений аукціон № 32766964-3/9 (том 2, а.с.
135-138).

Виходячи з аналізу правової природи
процедури реалізації майна на
прилюдних торгах, яка полягає в продажу
майна, тобто в забезпеченні переходу
права власності на майно боржника, на
яке звернено стягнення, до покупця -
учасника прилюдних торгів, та
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а відтак є правочином.

Отже, враховуючи те, що відчуження
майна з прилюдних торгів відноситься
до угод купівлі-продажу, така угода
може визнаватись недійсною в судовому
порядку з підстав недодержання в
момент її вчинення вимог, які
встановлені частинами 1 - 3 та 6 статті 203
Цивільного кодексу України (частина 1
статті 215 Цивільного кодексу України).

Разом із тим слід зазначити, що
оскільки, виходячи зі змісту частини 1
статті 215 Цивільного кодексу України,
підставами недійсності укладеного за
результатами прилюдних торгів
правочину є недодержання вимог закону
в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
Тимчасовим положенням.

При вирішенні спору про визнання
прилюдних торгів недійсними суду
необхідно встановити такі факти: чи
мало місце порушення вимог Тимчасового
положення та інших норм при проведенні
прилюдних торгів; чи вплинули ці
порушення на результати торгів; чи мало
місце порушення прав і законних
інтересів позивачів, які оспорюють
результати торгів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
спір у справі виник у зв'язку із
оскарженням позивачем правомірності
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна.

Рішенням суду першої інстанції у
задоволенні позовних вимог було
відмовлено з огляду на недоведеність
позивачем підстав для визнання
результатів прилюдних торгів
недійсними.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, позивач у
апеляційній скарзі зазначає, що
відповідач-2 не мав повноважень
здійснювати реалізацію спірного
арештованого майна, а тому спірні торги
підлягають визнанню недійсними у
зв'язку з наступним:

1) закінчився строк дії Генерального
договору, визначений пунктом 1.1.
Положення про умови і порядок
проведення тендерів (конкурсів) з
визначення спеціалізованих
організацій для реалізації
арештованого державними виконавцями
майна, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України від 11.11.2003
№ 136/5 (далі, Положенням про умови і
порядок проведення тендерів);

2) 08.01.2013 на адресу ДВС надійшов лист № 77
(том 1, а.с. 30) (далі, Лист № 77) за підписом
в.о. Генерального директора ТОВ «ТД
Еліт Сервіс» Лобанова О.В., яким, на
думку скаржника, відповідач-2 повідомив
відповідача-1 про припинення дії
Генерального договору;

3) Наказом ДВС України № 7/2 від 28.01.2013
(том 2, а.с. 15-16) ТОВ «ТД Еліт сервіс» було
виключено з переліку спеціалізованих
організації, з якими органами ДВС
можуть укладатися договори про
реалізацію арештованого майна, а також
розірвано в односторонньому порядку
Генеральний договір та договори про
реалізацію арештованого державними
виконавцями майна, укладені органами
ДВС з цією організацією та філіями.

Вищезазначені твердження апелянта не
приймаються колегією суддів до уваги з
огляду на наступне:

Відповідно до пункту 10.1. Генерального
договору останній набирає чинності з
дня його підписання і діє до наступного
визначення спеціалізованих
організацій з реалізації арештованого
державним виконавцем майна або до
моменту його розірвання згідно з
умовами цього договору.

Пунктом 10.2. Генерального договору
визначено, що сторони продовжують
виконувати його умови в частині
реалізації та зберігання арештованого
майна до закінчення процедури
реалізації у відповідності до чинного
законодавства та укладених договорів
згідно з пунктом 8.1. Генерального
договору, за винятком випадку
розірвання договору ДВС у порядку,
встановленому пунктом 4.2. договору.

Згідно пункту 8.1. Генерального договору
усі відносини, пов'язані з реалізацією
цього Договору, здійснюються шляхом
укладання органами ДВС та організацією
окремих договорів про реалізацію
арештованого майна з обов'язком
урахуванням положень даного
Генерального договору.

Так, на виконання умов Генерального
договору між відповідачами -1 та -2 був
укладений Договір № 00-0026/12 від 28.12.2012,
відповідно до пункту 5.5. якого останній
набуває чинності після його підписання
сторонами і діє до виконання всіх
договірних зобов'язань кожною зі
сторін пов'язаних з виконанням даного
договору.

Відповідно до умов Договору № 00-0026/12 на
реалізацію відповідачу-2 передане
спірне арештоване майно. Зазначений
договір, як вбачається із матеріалів
справи, на момент проведення прилюдних
торгів припинений не був, а отже, був
чинний і відповідач-2 мав повноваження
на прийняття та реалізацію
арештованого майна.

Посилання позивача на Лист № 77, яким на
його думку підтверджується факт
припинення дії Генерального договору,
є безпідставними, оскільки, як
вбачається з його змісту, цим листом
ТОВ «ТД Еліт Сервіс» лише
запропонувало ДВС «вчинити дії,
направлені на призупинення умов
виконання Генерального договору…» та
«…розглянути питання щодо можливості
повернення арештованого майна, яке
перебуває на відповідальному
зберіганні у ТОВ «ТД Еліт Сервіс»».

Також, як на підставу відсутності у
відповідача-2 права проводити спірні
прилюдні торги позивач посилається на
Наказ ДВС від 28.01.2013 № 7/2, яким ТОВ «ТД
Еліт Сервіс» виключено з переліку
спеціалізованих організацій, з якими
органами ДВС можуть укладатися
договори про реалізацію арештованого
майна.

Колегія суддів не приймає вказані
доводи апелянта до уваги з огляду на те,
що дія вказаного наказу не може мати
зворотньої сили, так як регулює питання
щодо можливості подальшого укладення
договорів на реалізацію майна з
відповідачем-2, проте, не звільняє
відповідача-2 від виконання зобов'язань
за діючими договорами, укладеними в
рамках Генерального договору, зокрема,
за Договором № 00-0026/12.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що
як вбачається із матеріалів справи,
07.02.2013, тобто після проведення
відповідачем-2 спірних прилюдних
торгів, начальником відділу
примусового виконання рішень ДВС
Черноволовим В.А. було прийнято
постанову, якою він визнав прилюдні
торги/аукціон, проведені відповідачем-2
04.02.2013, такими, що відбулись у строки,
визначені Генеральним договором № 2;
визнав дії державного виконавця щодо
повторної передачі майна на засідання
тендерної комісії (конкурсної) комісії
ДВС з визначення спеціалізованих
організацій для реалізації
арештованого державними виконавцями
майна такими, що вчинені передчасно та
зобов'язав головного державного
виконавця Гречуха О.Я. здійснити заходи
щодо видачі ТОВ «ТД Еліт Сервіс» та
переможцю аукціону відповідних актів
про реалізацію майна боржника.

У порядку, передбаченому Законом
України «Про виконавче провадження»,
позивачем подавалася скарга на
зазначені дії державного виконавця, а
саме на постанову державного виконавця
від 07.02.2013. За результатами розгляду
вказаної скарги позивача ухвалою
Господарського суду Київської області
від 07.03.2014 у справі № 26/058-11 (том 1, а.с.
186-190) було встановлено, що в діях
начальника відділу примусового
виконання рішень ДВС Черноволова В.А.
під час прийняття постанови від 07.02.2013
відсутні порушення чинного
законодавства, а відтак, у задоволенні
скарги ЗАТ «Макарово» на дії ДВС
відмовлено.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що фактично орган ДВС
своїми діями підтвердив факт
правомірності продовження виконання
відповідачем-2 умов Генерального
договору, що аж ніяк не свідчить про
його розірвання Державною виконавчою
службою України в односторонньому
порядку згідно Наказу № 7/2 від 28.01.2013.

Водночас, безпідставними є також
посилання апелянта на ту обставину, що
виконувати умови Генерального
договору можна лише протягом
календарного року з дати його
укладення.

Так, пунктом 1.1. Положення про умови і
порядок проведення тендерів у
редакції, чинній на момент проведення
спірних торгів, дійсно визначено, що
дане Положення визначає умови та
порядок проведення тендера (конкурсу) з
визначення спеціалізованих
організацій, які протягом календарного
року можуть здійснювати реалізацію
арештованого державними виконавцями
майна шляхом продажу на прилюдних
торгах, аукціонах.

Однак, колегія суддів зазначає, що
вказане Положення не забороняє
проведення прилюдних торгів протягом
наступного календарного року в межах
укладеного договору з Державною
виконавчою службою України.

Крім того, слід зазначити, що Наказом
Міністерства юстиції України № 535/5 від
25.03.2013 «Про внесення змін до Положення
про умови і порядок проведення
тендерів (конкурсів) з визначення
спеціалізованих організацій для
реалізації арештованого державними
виконавцями майна» з метою оптимізації
періоду проведення тендера (конкурсу) з
визначення спеціалізованих
організацій для реалізації
арештованого державними виконавцями
майна з пункту 1.1. Положення було
виключено слова «протягом
календарного року».

Що ж до посилання позивача у позовній
заяві на відповідь Міністра юстиції
України Лукаш О.Л. від 19.11.2013 (том 1, а.с. 84)
на депутатське звернення народного
депутата України Дубового О.Ф. № 134/88
від 07.11.2013 «Щодо дії Генерального
договору про реалізацію арештованого
майна № 2 від 06.01.2012, укладеного ДВС з
ТОВ «ТД Еліт Сервіс» та договорів про
реалізацію арештованого державними
виконавцями майна, укладених органами
ДВС із вказаним ТОВ та його філіями», то
у вказаній відповіді саме зазначено, що
«відповідно до пункту 1.1. Положення
спеціалізовані організації можуть
здійснювати реалізацію арештованого
державними виконавцями майна шляхом
продажу на прилюдних торгах, аукціонах
та на комісійних умовах до наступного
визначення таких організацій у
порядку, визначеному цим Положенням»,
що зайвий раз доводить законність дій
відповідача-2 щодо проведення
прилюдних торгів.

Поруч із вищевикладеним, колегія
суддів також наголошує на тому, що
висновку про проведення спірних
прилюдних торгів у відповідності до
положень та строків Генерального
договору дійшов також Господарський
суд Київської області у рішенні від
02.09.2013 (том 1, а.с. 124-130), залишеному без
змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від
05.02.2014 у справі № 911/2405/13 за позовом ЗАТ
«Макарово» до ДВС України та ТОВ «ТД
Еліт Сервіс», за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача ПАТ
«КБ «Надра», про визнання прилюдних
торгів такими, що не відбулись.

Також, у апеляційній скарзі позивач
наголошує на порушенні відповідачем-2
вимог пунктів 3.5., 3.6. та 3.7. Тимчасового
положення щодо змісту інформаційного
повідомлення про проведення прилюдних
торгів та терміну подання оголошення
про проведення прилюдних торгів.

Зазначені доводи апелянта не
приймаються колегією суддів до уваги з
огляду на наступне.

Як уже зазначалося вище, при вирішенні
спору про визнання прилюдних торгів
недійсними суду необхідно встановити
такі факти: чи мало місце порушення
вимог Тимчасового положення та інших
норм при проведенні прилюдних торгів;
чи вплинули ці порушення на результати
торгів; чи мало місце порушення прав і
законних інтересів позивачів, які
оспорюють результати торгів.

Так, апелянт вказує, що всупереч нормам
Тимчасового положення, якими
передбачено зазначення в
інформаційному повідомленні
інформації щонайменше про обсяг та
основну номенклатуру робіт, про
кількість і склад робочих місць,
відомостей про будівлі та земельну
ділянку, на якій розташований цілісний
майновий комплекс, ТОВ «ТД Еліт Сервіс»
зазначило лише площу та адресу
цілісно-майнового комплексу.

Окрім цього, позивач також посилається
на порушення торгуючою організацією
приписів пункту 3.5. Тимчасового
положення щодо терміну подання
оголошення про проведення прилюдних
торгів. Так, відповідно до пункту 3.5.
Тимчасового положення оголошення про
проведення прилюдних торгів має бути
розміщене не пізніше семи днів з
моменту укладення договору про
реалізацію майна, а у випадку
проведення повторних торгів - не
пізніше семи днів з моменту переоцінки
майна. Однак, як зазначає скаржник,
Договір про реалізацію арештованого
майна було укладено 28.12.2012, а оголошення
було розміщене 08.01.2013, тобто з пропуском
встановленого Тимчасовим положенням
строку.

Поруч із вищевикладеним, колегія
суддів зазначає, що позивачем, при
посиланні на вказані обставини,
належними та допустимими доказами не
доведено суду того факту, що дані
обставини якимось чином вплинули на
результати проведених торгів, а відтак,
колегія суддів приходить до висновку,
що такі дії відповідача-2 не вплинули на
правильність та результати проведених
торгів.

Окрім того, як зазначають у відзивах на
апеляційну скаргу відповідачі -2 та -3
твердження апелянта про те, що у
повідомленнях про проведення
прилюдних торгів стосовно
цілісно-майнового комплексу була
зазначена лише така інформація:
«Цілісно-майновий комплекс загальною
площею 8 276,00 кв.м., що знаходиться за
адресою: Київська обл., Макарівський
р-н, с. Калинівка, вул. Київська, 43» не
відповідають дійсності, оскільки
процитований позивачем опис
розміщеної на сайті ДП «Інформаційний
центр» в «Системі реалізації
арештованого та конфіскованого майна»
інформації - це лише назва лота, а при
натисканні ж на гіперпосилання із
номером лота відкривається сторінка з
повною інформацією про лот, яка в
даному разі містить значно більше
даних, ніж заявив апелянт (включаючи
детальний опис і перелік будівель
(приміщень) тощо.

Як уже зазначалося вище, відчуження
майна з прилюдних торгів відноситься
до угод купівлі-продажу.

Відповідно до чинного цивільного
законодавства України така угода може
визнаватись недійсною на підставі норм
про недійсність правочину, зокрема
статей 203 та 215 Цивільного кодексу
України.

Визнання результатів прилюдних торгів
недійсними є видом визнання недійсним
правочину про купівлю-продаж майна
(частина 4 статті 656 Цивільного кодексу
України).

Однак, позивачем не обґрунтовано
позовні вимоги з посиланням на
обставини, визначені частиною 1 статті
215 та частиною 1 статті 203 Цивільного
кодексу України підставами визнання
спірного правочину недійсним.
Враховуючи зазначене, вирішуючи спір
по суті заявлених позовних вимог, суд
першої інстанції повно та всебічно
дослідив обставини справи, дав їм
належну правову оцінку, дійшов
правильних висновків щодо прав та
обов'язків сторін, які грунтуються на
належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно частини 1 статті 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про відмову у
задоволенні позовних вимог, а
заперечення скаржника, викладені у
апеляційній скарзі, не приймає до
уваги, оскільки останні не
підтверджуються матеріалами справи та
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає рішення суду по даній справі
обґрунтованим та таким, що відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи,
підстав для його скасування чи зміни не
вбачається. Апеляційна скарга
Закритого акціонерного товариства
«Макарово» є необґрунтованою та
задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого
акціонерного товариства «Макарово» на
рішення Господарського суду Київської
області від 25.02.2014 у справі №
911/4822/13 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської
області від 25.02.2014 у справі № 911/4822/13
залишити без змін.

Матеріали справи № 911/4822/13 повернути до
Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Ю.Б. Михальська

Судді
Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко