РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2014 р.
Справа № 902/1757/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Миханюк М.В.

суддя
Павлюк І. Ю. ,

суддя
Савченко Г.І.

при секретарі судового засідання
Кушніруку Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача
Військово-медичного клінічного центру
Центрального регіону на рішення
господарського суду Вінницької
області від 25.02.14 р.

у справі № 902/1757/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
Стожари"

до Військово-медичного клінічного
центру Центрального регіону

про стягнення 204 536,00 грн.
заборгованості згідно договорів
підряду

за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

Рішенням господарського суду
Вінницької області від 25.02.2014 року у
справі № 902/1757/13 (суддя Тісецький
С.С.) задоволено повністю позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
Стожари" до Військово-медичного
клінічного центру Центрального
регіону про стягнення 204 536,00 грн.
заборгованості згідно договорів
підряду. Стягнуто з
Військово-медичного клінічного центру
Центрального регіону (,
21018, м. Вінниця, вул. Свердлова, 185, р/р
0105 банк ГУДК у Вінницькій області,
МФО 802015) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім Стожари" (, 21000, м.
Вінниця, вул. Генерала Арабея, 13, р/р
6220, ПАТ "Укрсоцбанк", МОФ 300023)
заборгованість в сумі 204 536,00 грн
та 4 090,72 грн. - відшкодування витрат
пов`язаних зі сплатою судового збору.

Не погоджуючись з даним рішенням,
відповідач - Військово-медичний
клінічний центр Центрального регіону
звернувся до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати повністю рішення
господарського суду Вінницької
області від 25.02.2014 року у справі №902/1757/13
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
Стожари" до Військово-медичного
клінічного центру Центрального
регіону про стягнення заборгованості в
сумі 204 536,00 грн. та 4 090,72 грн. -
відшкодування витрат пов'язаних зі
сплатою судового збору та прийняти
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Скаржник вважає оскаржуване рішення
незаконним, таким що прийняте з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та з неповним
з'ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи. Скаржник зазначає,
що в порушення вимог ст. 56 ГПК України
позивач не направив на адресу
відповідача копій документів,
долучених до позовної заяви. Також,
Військово-медичний клінічний центр
Центрального регіону пояснює, що
договори підряду з ТОВ "Торговий дім
Стожари" № 10 щодо ремонту покрівель
котельні, № 11 щодо ремонту покрівель
теплиці, № 12 щодо ремонту кімнати 801 та
802 до Військово-медичного клінічного
центру Центрального регіону не
надходили та не реєструвались. У
кошторисах 2013 року по КПКВ 2101089
«Медичне лікування, реабілітація та
санаторне забезпечення особового
складу ЗС України, ветеранів
військової служби та членів їх сімей,
ветеранів війни» по загальному та
спеціальному фондах видатки на
капітальний ремонт об'єктів ВМКЦ ЦР
КЕКВ 3132 не передбачались. На думку
скаржника, судом належним чином не було
досліджено предмет даних договорів
(вид договору, належність проведення
робіт до категорії «поточний ремонт»).
Вищезазначені обставини свідчать про
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, а отже
висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 19.03.2014 р. у
складі колегії суддів: головуючий
суддя Миханюк М.В., суддя Павлюк І. Ю.,
суддя Савченко Г.І. апеляційну скаргу
Військово-медичного клінічного центру
Центрального регіону прийнято до
розгляду.

03.04.2014 року до Рівненського
апеляційного господарського суду
надійшов відзив ТОВ "Торговий дім
Стожари" (вх. № 6994/14) на апеляційну
скаргу, у якому позивач пояснює, що
копії документів, які були прикладені
до позовної заяви, надіслані
відповідачу цінним листом 27.12.2013 р., що
підтверджено описом цінного листа та
квитанцією про оплату наданих послуг
Вінницькою дирекцією УАППЗ «Укрпошта».
Також, позивач зазначає, що оскільки
відповідач не з'явився на судові
засідання (14.01.2014р. та 28.01.2014р.) 04.02.2014 р.
повторно позовна заява була віднесена
нарочно, але без прикладених копій
договорів та актів, так як другий
екземпляр підписаних документів вже
був в наявності у Військово-медичному
клінічному центрі. На підставі
викладеного, ТОВ "Торговий дім Стожари"
просить рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.04.2014 року з
метою дотримання принципів
змагальності, забезпечення сторонам
конституційного права на захист
порушених прав чи охоронюваних законом
інтересів, розгляд справи відкладався
на 12.05.2014 року.

Також, зазначеною ухвалою суду
відповідачу доручено надати суду в
строк до 10.05.2014 р.

- кошториси Військово-медичного
клінічного центру Центрального
регіону на 2013 рік і на 2014 рік;

- плани асигнувань Військово-медичного
клінічного центру Центрального
регіону на 2013 рік і на 2014 рік;

- плани поточного ремонту
Військово-медичного клінічного центру
Центрального регіону на 2013 рік і на 2014
рік.

12.05.2014 р. до Рівненського апеляційного
господарського суду надійшов лист
Військово-медичного клінічного центру
Центрального регіону (вх. № 9287/14), в
якому скаржник повідомив, що на
виконання вимог ухвали Рівненського
апеляційного господарського суду від
11.04.2014 року надає копії витребуваних
документів: уточнений кошторис ВМКЦ ЦР
на 2013 рік, план асигнувань загального
фонду бюджету ВМКЦ ЦР на 2013 рік, копію
кошторису ВМКЦ ЦР на 2014 рік, копію Плану
асигнувань загального фонду бюджету
ВМКЦ ЦР на 2014 рік, копію плану робіт
поточного ремонту по ВМКЦ ЦР на 2013
рік, копію плану робіт поточного
ремонту по ВМКЦ ЦР на 2014 рік.

У даному листі відповідач -
Військово-медичний клінічний центр
Центрального регіону повідомив, що не
заперечує щодо можливості проведення
судового засідання без участі його
представника.

Сторони не забезпечили явку
представників у судові засідання 11.04.2014
р. та 12.05.2014 р., хоча були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду апеляційної скарги (а.с. 98-99,
106-107). Явка представників сторін у
судові засідання не вимагалась.
Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів визнала за можливе здійснити
розгляд апеляційної скарги за
відсутності представників сторін та за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
вивчивши матеріали справи, наявні в ній
докази, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, Рівненський апеляційний
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

14.08.2013 року між Військово-медичним
клінічним центром Центрального
регіону (замовник), в особі тво
начальника ВМКЦ Центрального регіону
полковника м/с Столяренко О.О. та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Стожари" (підрядник), в особі директора
Білоуса В.В., укладено договір № 8/370.

Предметом договору є діяльність
сторін: поточний ремонт палати № 801
лікувального корпусу буд. 10/40 ВМКЦ
Центрального регіону. При виконанні
даного договору сторони керуються
Законами України, положенням "Про
договори підряду на
ремонтно-будівельні роботи", введеним в
дію Державними будівельними нормами
ДБН Д 1.1-1-2000 (п. 1.1).

Вартість робіт, доручених "Замовником"
"Підряднику" по договору складає
43 478,00 грн. у т.ч. ПДВ - 7 246 грн. 33 коп.
та може коригуватись у випадках виходу
нових нормативних документів Держбуду
України, щодо оплати за виконані
ремонтно-будівельні роботи, а також при
обгрунтованому збільшені об'ємів
ремонту (п. 2.1).

Фактична вартість робіт, доручених
"Замовником" "Підряднику" у
відповідності вимог цього договору,
визначається відповідно ДБН Д.1.1-1-2000 на
підставі актів виконаних робіт по
поточному ремонту об'єкту (п. 2.2).

Розрахунки за фактично надані послуги
проводяться на підставі актів
приймання виконаних робіт підписаних
"Замовником" (п. 2.3).

Замовник зобов'язаний: належним чином
приймати виконані роботи та проводити
розрахунки за їх виконання. Обов'язки
замовника щодо виконань даного
договору вважаються виконаними після
проведення остаточних розрахунків за
виконаний ремонт вказаного в договорі
об'єкту (п. 3.1, 3.1.1, 3.1.2).

Обов'язки підрядника щодо виконання
умов договору вважаються виконаними
після усунення зауважень і недоробок,
які виявлені комісіями з приймання
означеного цим договором об'єкту та
затвердження актів з приймання
вказаного об'єкту до експлуатації, а
також інших умов покладених на нього.
Придбання та виконання вимог постанови
КМУ № 61 від 04.06.1996 року (п. 3.2.3).

Договір вступає в силу після
підписання його сторонами і діє до
31.12.2013 року (п. 6.1). Закінчення терміну
дії договору не звільняє договірні
сторони від виконання зобов'язань
покладених на них умовами цього
договору (п. 6.2).

В подальшому, між позивачем та
відповідачем було укладено ряд
договорів підряду на тотожних умовах.

01.10.2013 року між Військово-медичним
клінічним центром Центрального
регіону (замовник) та товариством з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Стожари" (підрядник) укладено
договір підряду № 10, предметом якого є
поточний ремонт покрівлі котельні (буд.
10/21) (п. 1.1). Вартість робіт, доручених
"Замовником" "Підряднику" по договору
складає 70 572,00 грн. у т.ч. ПДВ - 11 762 грн. 00
коп. (п. 2.1).

Предметом договору підряду № 11 від
01.10.2013 року, укладеного між позивачем та
відповідачем є поточний ремонт
теплиці-покривлі (буд. 10/46) (п. 1.1).
Вартість робіт, доручених "Замовником"
"Підряднику" по договору складає 26 357,00
грн. у т.ч. ПДВ - 4393 грн. 00 коп. (п. 2.1).

Предметом договору підряду № 9 від
12.11.2013 року, укладеного між
Військово-медичним клінічним центром
Центрального регіону (замовник) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Стожари" (підрядник) є поточний ремонт
підлоги коридору 4-го поверху спального
корпусу 10/25 (п. 1.1). Вартість робіт,
доручених "Замовником" "Підряднику" по
договору складає 14 124,00 грн. у т.ч. ПДВ - 2
354 грн. 00 коп. (п. 2.1).

Згідно договору підряду № 12 від 12.11.2013
року, позивач та відповідач домовились
про поточний ремонт кімнат 802 і 801
спального корпусу буд. 10/40 (п. 1.1).
Вартість робіт, доручених "Замовником"
"Підряднику" по договору складає 50 005,00
грн. у т.ч. ПДВ - 8 334 грн. 00 коп. (п.
2.1).

Зазначені договори з боку
Військово-медичного клінічного центру
Центрального регіону підписано
начальником м/с Петруком С.О. та від
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Стожари" - директором Білоусом В.В..

На виконання умов вказаних вище
договорів позивачем виконано роботи
загальною вартістю 204 536,00 грн., що
підтверджується наступними
документами:

- довідкою про вартість виконаних
робіт/та витрати та акт приймання
виконаних робіт за жовтень 2013 року по
договору № 11 від 01.10.2013 року на суму 26
357,00 грн., підписано представниками
замовника та підрядника 11.10.2013 року;

- довідкою про вартість виконаних
робіт/та витрати та акт приймання
виконаних робіт за жовтень 2013 року по
договору № 10 від 01.10.2013 року на суму 70
572,00 грн., підписано представниками
замовника та підрядника 29.10.2013 року;

- довідкою про вартість виконаних
робіт/та витрати та акт приймання
виконаних робіт за листопад 2013 року по
договору № 12 від 12.11.2013 року на суму 45
655,00 грн., підписано представниками
замовника та підрядника 28.11.2013 року;

- довідкою про вартість виконаних
робіт/та витрати та акт приймання
виконаних робіт за 2013 рік по договору №
8 на суму 43 478,00 грн., підписано
представниками замовника та
підрядника;

- довідкою про вартість виконаних
робіт/та витрати та акт приймання
виконаних робіт за листопад 2013 року по
договору № 12 від 12.11.2013 року на суму 4
350,00 грн., підписано представниками
замовника та підрядника 18.11.2013 року;

- довідкою про вартість виконаних
робіт/та витрати та акт приймання
виконаних робіт за листопад 2013 року по
договору № 9 від 12.11.2013 року на суму 14
124,00 грн., підписано представниками
замовника та підрядника 22.11.2013 року.

Вказані вище довідки та акти по
договорах підряду № 9, № 10, № 11, № 12
підписані з боку підрядника - Білоусом
та з боку замовника - Петруком С.О..

При цьому, довідка про вартість
виконаних робіт/та витрати та акт
приймання виконаних робіт за 2013 рік по
договору № 8 на суму 43 478,00 грн.
підписані з боку підрядника - Білоусом
та з боку замовника - Столяренко О.О.

11.07.2013 року та 19.12.2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Стожари" звернулося із листами №
11/07 і № 19/12 до Військово-медичного
клінічного центру Центрального
регіону щодо сплати коштів у сумі 43 478,00
грн. за ремонт палати № 801 лікувального
корпусу буд. 10/40.

На даних листах наявні відмітки про їх
надходження за вх. № 3719 від 07.11.2013 року
та за вх. № 4282 від 19.12.2013 року.

Також 12.12.2013 року позивач звернувся до
відповідача із претензією № 12/12 щодо
сплати заборгованості за виконані
роботи у сумі 161 058,00 грн. по договорах
підряду № 10, № 11 від 01.10.2013 року та № 9, №
12 від 12.11.2013 року.

Дана претензія містить відмітку про
надходження за вх. № 4199 від 12.12.2013 року.

Відповіді на дані листи та претензію
відповідачем суду першої інстанції не
надано.

Як встановлено колегією суддів
апеляційного суду, уточненим
кошторисом Військово-медичного
клінічного центру Центрального
регіону на 2013 рік визначено
повноваження щодо отримання
надходжень і розподіл бюджетних
асигнувань по коду 2240 становить разом 1
480 000,0 грн.; кошторисом
Військово-медичного клінічного центру
Центрального регіону на 2014 рік
визначено повноваження щодо отримання
надходжень і розподіл бюджетних
асигнувань по коду 2240 становить разом 1
132 502,00 грн.

Як вбачається з плану асигнувань (за
винятком надання кредитів з бюджету)
загального фонду бюджету на 2013 рік інші
видатки по КЕКВ 5000 складають разом на
рік 225 000,0 грн.; планом
асигнувань (за винятком надання
кредитів з бюджету) загального фонду
бюджету на 2014 рік передбачено, що інші
видатки по КЕКВ 5000 складають разом 225 000
грн.

Колегією суддів апеляційного суду
встановлено, що попереднім планом
робіт поточного ремонту по ВМКЦ ЦР на
2013 рік всього передбачено 149,1 тис. грн.;
попереднім планом робіт поточного
ремонту по ВМКЦ ЦР на 2014 рік всього
передбачено 891,852 тис. грн.

Перевіривши дотримання місцевим судом
вимог чинного законодавства при
ухваленні оскаржуваного рішення,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та відповідачем виникли
правовідносини щодо виконання робіт за
договорами підряду та їх оплати.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу
України, за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

За змістом ч.1 ст. 854 Цивільного кодексу
України, якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Таке ж положення містить і ч. 1 ст.173
Господарського кодексу України, в якій
зазначено, що господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння заміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За змістом ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу
України, відповідно до статті 6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
вказує, що договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

В силу ч. 2 ст. 4-3 ГПК України, сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Згідно ч.1 ст. 32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За змістом статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 34, 43 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

В силу п. 2.5 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26 грудня 2011 року, будь-які подані
учасниками процесу докази (в тому
числі, зокрема, й стосовно інформації у
мережі Інтернет) підлягають оцінці
судом на предмет належності і
допустимості. Вирішуючи питання щодо
доказів, господарські суди повинні
враховувати інститут допустимості
засобів доказування, згідно з яким
обставини справи, що відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Що ж до належності
доказів, то нею є спроможність
відповідних фактичних даних містити
інформацію стосовно обставин, які
входять до предмета доказування з
даної справи. Суд обґрунтовує своє
рішення лише тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено вище судом апеляційної
інстанції між Військово-медичним
клінічним центром Центрального
регіону (замовник) та товариством з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Стожари" укладено договори підряду
№ 8/370 від 14.08.2013 року, № 10 від 01.10.2013 року,
№ 11 від 01.10.2013 року, № 9 від 12.11.2013 року та
№ 12 від 12.11.2013 року, згідно яких
позивачем виконані ремонтні роботи за
замовленням відповідача на загальну
суму 204 536,00 грн., що підтверджується
вищевказаними підписаними довідками
про вартість виконаних робіт/та
витрати та актами приймання виконаних
робіт за жовтень 2013 року та за листопад
2013 року.

Колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те що підписання
договорів підряду № 10, № 11 та №
12, довідок про вартість робіт та актів
прийнятих робіт представниками
відповідача, свідчить про те, що
скаржник володів відомостями про
укладення даних правочинів та щодо
виконаних робіт.

Щодо твердження скаржника про
відсутність видатків по загальному та
спеціальному фондах на ремонт об'єктів
Військово-медичного клінічного центру
Центрального регіону та про те, що
Головним управлінням Державного
казначейства України у Вінницькій
області не реалізоване платіжне
доручення від 28.08.2013 року на суму 43 478,00
грн. щодо договору підряду № 8/370 від
14.08.2013 року, а тому у відповідача
відсутні підстави для оплати
вищезазначених підрядних робіт,
колегія суддів зазначає наступне.

У п.5 Оглядового листа Вищого
господарського суду України № 01-06/374/2013
від 18.02.2013 року "Про практику вирішення
спорів, пов'язаних із виконанням
договорів підряду (за матеріалами
справ, розглянутих у касаційному
порядку Вищим господарським судом
України)" зазначається, що відсутність
бюджетних коштів, передбачених у
видатках державного бюджету України,
не є підставою для звільнення від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Також у даному листі вказується, що
судами попередніх інстанцій
правомірно не взято до уваги посилання
замовника на відсутність бюджетного
призначення на фінансування робіт за
договором підряду, тому що це не може
бути підставою для звільнення
замовника від обов'язку оплати
відповідних робіт, оскільки в разі
відсутності коштів для оплати замовник
був вправі та мав фактичну можливість
призупинити виконання умов договору з
моменту виявлення відсутності коштів
для оплати робіт, а не приймати їх
результати.

Згідно з частиною першої статті 96 ЦК
України юридична особа самостійно
відповідає за своїми зобов'язаннями, а
статтями 525, 526 ЦК України і статтею 193 ГК
України встановлено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами та договором.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Рівненського апеляційного
господарського суду погоджується з
висновками господарського суду
Вінницької області про те, що
відсутність бюджетних коштів не
виправдовує бездіяльність замовника і
не є підставою для звільнення від
відповідальності за порушення
договірного зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України від 23.08.2012 № 15/5027/715/2011,
постанові Верховного Суду України від
15.05.2012 № 11/446 та в рішенні Європейського
суду з прав людини у справі "Терем ЛТД,
Чечеткін та Оліус проти України" від
18.10.2005 року.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 218
Господарського кодексу України,
учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.
Не вважаються такими обставинами,
зокрема, порушення зобов'язань
контрагентами правопорушника,
відсутність на ринку потрібних для
виконання зобов'язання товарів,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Також, колегія суддів звертає увагу на
п. 2.3 договорів підряду, згідно якого
розрахунки за фактично надані послуги
проводяться на підставі актів
приймання виконаних робіт підписаних
"Замовником".

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Оскільки, позивач та відповідач не
погодили у договорах строк оплати за
виконані роботи, то обов'язок такої
оплати виник після пред'явлення
відповідних вимог.

Як встановлено колегією суддів
апеляційного суду, позивачем
пред'являлися відповідачу вимоги щодо
оплати заборгованості, яка виникла за
договорами підряду, однак відповіді на
них та доказів щодо повного проведення
розрахунків з позивачем суду не надано.

Станом на 27.12.2013 року (день звернення з
позовом до суду) сума боргу склала
204 536,00 грн..

Враховуючи встановлені обставини, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів прийшла до висновку, що доводи
скаржника, викладені в апеляційній
скарзі є безпідставними та
необгрунтованими, такими, що не
підлягають задоволенню.

Таким чином, місцевим господарським
судом повністю з'ясовані обставини, що
мають значення для справи. Висновки,
викладені в рішенні місцевого
господарського суду відповідають
обставинам справи. Судом не порушені та
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
а тому рішення підлягає залишенню без
змін.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105 ГПК України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Вінницької області від 25.02.14 р. у справі
№ 902/1757/13 залишити без
змін.

2. Апеляційну скаргу
Військово-медичного клінічного центру
Центрального регіону на рішення
господарського суду Вінницької
області від 25.02.14 р. у справі № 902/1757/13
залишити без задоволення.

3. Матеріали справи № 902/1757/13 повернути
до господарського суду Вінницької
області.

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Миханюк М.В.

Суддя
Павлюк І. Ю.

Суддя
Савченко Г.І.