ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2014 року
Справа №904/9649/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого: судді Науменко І.М.-
доповідача

суддів: Павловського П.П., Кузнецова
В.О.,

при секретарі судового засідання:
Петровська А.В.,

Представники сторін:

від відповідача: Бахчев Л.В.,
представник, довіреність №154 від 05.03.14;

від позивача: представник у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Комунального підприємства
"Гідроспоруди" Дніпропетровської
міської ради, м.Дніпропетровськ, на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 26.02.2014р.
у справі №904/9649/13

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська страхова група", м.Київ

до Комунального підприємства
"Гідроспоруди" Дніпропетровської
міської ради, м.Дніпропетровськ

про стягнення шкоди в порядку регресу в
сумі 32 699,40 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 26.02.2014р.
(суддя Красота О.І.) у справі
№904/9649/13 позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Українська страхова група",
м.Київ, задоволено повністю.

Стягнуто з відповідача, Комунального
підприємства "Гідроспоруди"
Дніпропетровської міської ради,
м.Дніпропетровськ, на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Українська
страхова група", м.Київ, 32 699 грн. 40 коп.
страхового відшкодування та 1 720 грн. 50
коп. судового збору.

Підставою прийняття даного рішення
стала доведеність наявними в
матеріалах справи доказами факту
наявності вини відповідача у
заподіянні Приватному акціонерному
товариству "Страхова компанія
"Українська страхова група" 32 699 грн. 40
коп. збитків та, як наслідок, наявності
у відповідача права на їх
відшкодування.

Не погодившись з зазначеним вище
рішенням, апелянт (відповідач)
звернувся до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду зі
скаргою, в якій називає дане рішення
прийнятим неправомірним, а саме,
прийнятим за умов неповного
дослідження важливих для вирішення
спору обставин справи, у зв'язку з чим
за результатами апеляційного
перегляду просить його скасувати,
зменшивши обсяг відшкодувань вчетверо.

В якості обґрунтування викладених в
апеляційній скарзі заперечень
Комунальне підприємство "Гідроспоруди"
зауважує на тому, що господарським
судом під час розгляду справи не
встановлено причинно-наслідковий
зв'язок між неправомірними діями
відповідача та завданими позивачеві
збитками; стверджує, що
підприємство-відповідач має бути
звільнене від відповідальності з
огляду на відсутність вини у
заподіянні спірних збитків позивачеві.
Так, скаржник стверджує, що комунальне
майно - дощоприймальні решітки на час
виникнення спірних правовідносин було
вкрадено невстановленою особою, а
відновлення вкраденого комунального
майна за відсутності бюджетного
фінансування не виявляється можливим.
Одночасно, в апеляційній скарзі
відповідач наполягає на тому, що
комунальне майно - дощоприймальні
решітки, саме відсутність яких стало
наслідком скоєння ДТП та в подальшому
понесення збитків страховою
компанією-позивачем, на час виникнення
спірних правовідносин у віданні
відповідача взагалі не перебувало.

Отже, вивчивши матеріали справи,
дослідивши викладені у апеляційній
скарзі доводи та заслухавши пояснення
представників сторін, колегія суддів
прийшла до висновку, що викладені в
апеляційній скарзі заперечення є
необґрунтованими та безпідставними,
тоді як покладені господарським судом
в основу оскаржуваного рішення
висновки є цілком правомірними та
такими, що повністю підтверджуються
наявними у справі доказами.

Як видно із матеріалів справи,
відповідно до нової редакції статуту
позивача, затвердженої протоколом №4
загальних зборів учасників товариства
від 14.12.2009 року, зареєстрованого 24.12.2009
року в Державному реєстрі за
№5000766, Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія
"Українська страхова група" створено
внаслідок реорганізації шляхом
перетворення Закритого акціонерного
товариства "Страхова компанія "НАПАРС"
у Закрите акціонерне товариство
"Страхова компанія "Українська
страхова група" та зміни
організаційно-правової форми (типу) та
найменування з Закритого акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська страхова група" на Приватне
акціонерне товариство "Страхова
компанія "Українська страхова група",
яке є правонаступником всіх його прав,
обов'язків та зобов'язань.

23.12.2009 року між Закритим
акціонерним товариством "Страхова
компанія "Українська страхова група"
(далі-Страховик) та Підприємством з
іноземними інвестиціями "ВІП-РЕНТ"
(далі-Страхувальник) був укладений
Генеральний договір №28-0101-5780-AVIS
добровільного страхування наземних
транспортних засобів,
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, водіїв і пасажирів від
нещасного випадку (далі-Генеральний
договір) (а.с. 20-21).

Полісом №ВС/9868378 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів підписаного та
скріпленого печатками сторін між
Позивачем та Підприємством з
іноземними інвестиціями "ВІП-РЕНТ"
застрахована цивільно-правова
відповідальність транспортного засобу
"Toyota RAV4", державний номер НОМЕР_1 (а.с. 25).

01.11.2010 року в м.Дніпропетровську
по вул. Енергетична відбулося ДТП за
участю транспортного засобу "Toyota RAV4"
під керуванням ОСОБА_2, державний номер
НОМЕР_1, власником якого є Підприємство
з іноземними інвестиціями "ВІП-РЕНТ",
внаслідок наїзду автомобіля на
перешкоду.

03.03.2011 року на головного інженера
Комунального підприємства
"Гідроспоруди" Дніпропетровської
міської ради ОСОБА_3 складено
адміністративний протокол АЕ1 №185209 за
ст.140 ч.4 Кодексу Україні про
адміністративні правопорушення,
внаслідок допущення останнім
відсутності решітки оглядового
колодця зливної каналізації, що стало
супутньою причиною ДТП.

Факт складення адміністративного
протоколу АЕ1 №185209 підтверджується
листом №14/1-551ск від 03.03.2011 року Відділу
ДАІ з обслуговування території
м.Дніпропетровська та автотехнічної
інспекції підпорядкованого УДАІ ГУМВС
України в Дніпропетровській області.
(а.с. 33).

Згідно ч.2 ст.35 ГПК України, факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори) під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову
при вирішенні інших спорів, в яких
беруть участь ті самі сторони.

Отже, як встановлено постановою
Красногвардійського районного суду
м.Дніпропетровська від 31.03.2011 року по
справі №3-531/2011, що набрала законної
сили, головного інженера Комунального
підприємства "Гідроспоруди"
Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3
визнано винним в допущенні відсутності
решітки оглядового колодця зливної
каналізації (дощоприймача), що стало
супутньою причиною ДТП та призвело до
пошкодження автомобіля "Toyota RAV4",
державний номер НОМЕР_1 з накладенням
на нього адміністративного стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 680 грн. 00 коп.
(а.с. 36).

Факт пошкодження транспортного засобу
"Toyota RAV4", державний номер НОМЕР_1,
внаслідок наїзду на перешкоду, також
підтверджується довідками ДАІ від
01.11.2010 року та №14/1-2502 від 11.11.2010 року
(а.с.30, 31-32), з яких вбачається про
пошкодження підвіски та подушки
безпеки внаслідок наїзду на перешкоду
(люк).

В подальшому, заявою про настання
страхового випадку та виплату
страхового відшкодування від 02.11.2010
року Страхувальник звернувся до
Позивача, до якої надав всі необхідні
документи. (а.с. 59).

Згідно страхового акту №ДККА-2812 від
17.12.2010 року (а.с. 62), складеного на
підставі накладної №12 від 04.11.2010 року
(а.с. 65) та акту виконаних робіт №284 від
30.11.2010 року (а.с.69), розмір страхового
відшкодування, з урахуванням франшизи,
становить суму в розмірі 32 699 грн. 40
коп.

Вказана сума в розмірі 32 699 грн. 40 коп.
також підтверджується розрахунком
суми страхового відшкодування від
17.12.2010 року. (а.с. 63).

На підставі розпорядження про виплату
страхового відшкодування від 21.12.2010
року винесеного Позивачем, а також
платіжного доручення №61344 від 21.12.2010
року Позивач перерахував
Страхувальнику суму страхового
відшкодування в розмірі 32 699 грн. 40 коп.
(а.с. 64, 70).

Наведені вище факти, на думку колегії
суддів, твердження апелянта з приводу
того, що судом не було встановлено
причинно-наслідковий зв'язок між
неправомірними діями відповідача та
завданими позивачеві збитками,
повністю спростовують.

Окрім того, як вірно встановлено
господарським судом першої інстанції,
підставою звернення позивача до суду з
позовом про відшкодування понесених
ним збитків у розмірі 32 699 грн. 40 коп. за
вирахуванням франшизи стало
дотримання ним приписів ст.993
Цивільного кодексу України, ст.27 Закону
України "Про страхування".

Також, частиною 1 статті 1172 Цивільного
кодексу України передбачено, що
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Отже, попередніми судовими рішеннями
встановлено винну у допущенні
відсутності решітки оглядового
колодязя зливної каналізації
(дощоприймача) особу, а саме, ОСОБА_3, що
стало супутньою причиною ДТП та
призвело до пошкодження автомобіля
"Toyota RAV4", державний номер НОМЕР_1. Окрім
того, судами встановлено, що ОСОБА_3 є
працівником відповідача, з огляду на що
висновок господарського суду першої
інстанції з приводу того, що право
вимоги позивача про відшкодування
збитків виникає саме до Комунального
підприємства "Гідроспоруди"
Дніпропетровської міської ради,
м.Дніпропетровськ, відповідає вимогам
чинного законодавства України, адже
прямо передбачено ч.1 ст. 1172 Цивільного
кодексу.

Статтями 22, 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у разі
настання страхового випадку страховик
у межах страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку
з пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

В свою чергу. відповідно до ст.993
Цивільного кодексу України, яка
кореспондується з положеннями ст.27
Закону України "Про страхування", до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки, а тому до страховика, який
виплатив страхове відшкодування,
переходить право вимоги, яке
страхувальник має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Статтями 1166 та 1188 Цивільного
кодексу України передбачено, що
майнова шкода завдана неправомірними
діями майну особи відшкодовується у
повному обсязі особою, яка її завдала,
та в разі завдання шкоди внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки відшкодовується винною
особою.

Згідно з ч.2 статті 1187 Цивільного
кодексу України шкода завдана джерелом
підвищеної небезпеки відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Як було вірно встановлено
господарським судом першої інстанції,
особою, винною у скоєні ДТП, наслідком
якого стало пошкодження майна
застрахованої позивачем юридичної
особи, а, отже, особою, винною у завданні
збитків, є ОСОБА_3, який є працівником
Комунального підприємства
"Гідроспоруди" Дніпропетровської
міської ради.

Відповідно до приписів ч.1 ст.1172 ЦК
України, юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Таким чином, за підсумками
аналізу вищенаведених правових норм,
висновок місцевого господарського
суду з приводу того, що саме відповідач
зобов'язаний відшкодувати шкоду в
порядку регресу, завдану його
працівником, колегія суддів вважає
обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст.ст.33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Натомість, належних доказів погашення
заявленої позивачем шкоди в порядку
регресу в розмірі 32 699 грн. 40 коп.
відповідачем суду надано не було. В той
же час, викладені в апеляційній скарзі
заперечення під час апеляційного
перегляду оскаржуваного судового
рішення були спростовані наявними у
справі доказами, а тому колегією суддів
до уваги не приймаються. На думку
апеляційної інстанції, під час
прийняття оскаржуваного рішення
господарським судом першої інстанції
повно та об'єктивно з'ясовано важливі
для вирішення даного спору обставини,
дано належну юридичну оцінку наявним у
справі доказам, у зв'язку з чим підстави
для його скасування відсутні.

У підсумку, вірним колегія суддів
вважає покладення на відповідача, як на
сторону, з вини якої виник спір, 1 720 грн.
50 коп. судових витрат в порядку ст.49
Господарського процесуального кодексу
України.

Зважаючи на результат апеляційного
перегляду судового рішення, витрати на
апеляційне оскарження покладаються на
скаржника - Комунальне підприємство
"Гідроспоруди" Дніпропетровської
міської ради, м.Дніпропетровськ.

Керуючись ст.ст.101, 103-105 ГПК України,
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 26.02.2014р.
у справі №904/9649/13 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Гідроспоруди"
Дніпропетровської міської ради,
м.Дніпропетровськ, - залишити без
задоволення.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний 06.05.2014р.

Головуючий суддя
І.М. Науменко

Суддя П.П. Павловський

Суддя
В.О. Кузнецов