ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.04.2014
Справа № 905/1611/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання
Курлянскас В.Б.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«ВіДі-страхування», с.Софіївська
Борщагівка Києво-Святошинського
району Київської області, ,

до відповідача, Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»,
м.Донецьк, ,

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача ОСОБА_1, м.Херсон,

про стягнення 25 697,29 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«ВіДі-страхування», с.Софіївська
Борщагівка Києво-Святошинського
району Київської області, звернувся до
господарського суду Донецької області
з позовом до відповідача, Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»,
м.Донецьк, про стягнення суми
страхового відшкодування в розмірі 25
697,29 грн.

В обґрунтування своїх вимог Позивач
посилається на фактичну сплату
страхового відшкодування у розмірі 25
697,29 грн. за договором комплексного
добровільного страхування наземного
транспорту CLAt №0532 від 16.05.2013р.
потерпілій особі у наслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 27.08.2013р., наявність винних дій
водія транспортного засобу ВАЗ 2102 д/н
НОМЕР_1, відповідальність за яким
забезпечена відповідачем на підставі
полісу №АВ/4358070.

На підтвердження вказаних обставин
Позивач, зокрема, надав копію договору
комплексного добровільного
страхування наземного транспорту CLAt
№0532 від 16.05.2013р. разом з додатком №1 до
нього; акту №04668 від 15.05.2013р.
прийняття-передачі транспортних
засобів та їх складових частин, що
мають ідентифікаційні номери, між
суб'єктами господарювання (його філією)
та уповноваженим дилером; документи, що
підтверджують правовий статус
підприємства; заяви про настання
страхового випадку вих.№1190.206.13.01 від
27.03.2013р.; заяви про виплату страхового
відшкодування вих.№15/04/9.01/3221.13 від
06.12.2013р.; довідки Державтоінспекції
ГУМВС в м.Києві №б/н, б/д, постанови
Святошинського районного суду м.Києва
від 01.10.2013р. по справі №759/13539/13-п; акту
огляду транспортного засобу (ТЗ) до
договору добровільного страхування
наземного транспорту CLAt №0532 від
16.05.2013р. з фототаблицею; звіт про
визначення вартості матеріального
збитку вих.№429 від 14.10.2013р. з додатками;
сертифікату суб'єкта оціночної
діяльності від 29.12.2012р.;
кваліфікаційного свідоцтва оцінювача
НОМЕР_4 від 09.07.2006р.; посвідчення про
підвищення кваліфікації оцінювача від
22.05.2013р.; свідоцтва про реєстрацію в
Державному реєстрі оцінювачів №4481 від
22.02.2006р., рахунку №ЛРсС-0000564 від 27.12.2013р.;
акту виконаних робіт №ЛРССА-003786 від
15.01.2014р.; страхового акту №КР-007371 Регрес
№б/н, б/д із розрахунком суми
страхового відшкодування; платіжного
доручення №11 від 03.01.2014р.; листа
№15/04/8.04/043-14 від 10.02.2014р.; даних полісу
№АВ/4358070.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує ст.ст.1, 2, 12, 49, 54, 56, 66, 67
Господарського процесуального кодексу
України, ст.ст.11, 512, 514, 526, 993, 1166, 1187, 1188
Цивільного кодексу України, ст.ст.9, 27
Закону України «Про страхування»,
ст.ст.6, 9, 12, 22, 29, 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

12.03.2014р. означений позов прийнято до
розгляду та порушено провадження у
справі №905/1611/14, а також залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача
громадянина України ОСОБА_1.

31.03.2014р. від Святошинського районного
суду м.Києва надійшли копії матеріалів
справи №759/13539/13-п (3/759/5411/13) про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП України.

31.03.2014р. від Моторного (транспортного)
страхового бюро України надійшов лист
№7/2-28/8796 від 25.03.2014р. із інформацією з
єдиної централізованої бази даних
МТСБУ щодо полісу страхової компанії
ПрАТ «УАСК АСКА» №АВ/4358070.

Одночасно, 31.03.2014р. через канцелярію
суду позивачем подано супровідний лист
вих.№15/04/8.01/271-14 від 26.03.2014р., яким
долучено до матеріалів справи
оригінали фіскального чеку №1853 від
26.03.2014р. у підтвердження направлення
копії позовної заяви третій особі;
банківських виписок від 16.05.2013р.,
17.05.2013р., 14.08.2013р.; та копії:
рахунків-фактури №СТюС-0002801 від
16.05.2013р., №СТюС-0002803 від 16.05.2013р.,
№СТюС-0003088 від 14.08.2013р.; додаткової
угоди від 05.08.2013р. до договору
комплексного добровільного
страхування наземного транспорту CLAt
№0532 від 16.05.2013р.; свідоцтва №200007819 про
реєстрацію платника податку на додану
вартість; виписки з ЄДРПОУ ТОВ «Віді
пауер моторз».

При цьому, у наведеному листі
зауважено, що договір комплексного
добровільного страхування наземного
транспорту CLAt №0532 від 16.05.2013р. діяв на
момент настання страхового випадку,
означене підтверджується витягами з
банківських виписок, тому страхове
відшкодування здійснено відповідно до
умов даного правочину.

25.04.2014р. позивачем надано клопотання
вих.№15/04/8.01/350-14 від 22.04.2014р. про розгляд
справи №905/1611/14 без участі його
представника та повідомлено про
підтримання позовних вимог у повному
обсязі.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причин неявки не
повідомив, витребувані документи не
представив.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився.

Означені особи про час та місце
судового засідання повідомлені
належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути спір,
відповідно до ст.75 Господарського
процесуального кодексу України, за
наявними в справі матеріалами,
виходячи з чого останнє клопотання
позивача підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу
України, цивільні права і обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також з дій осіб, що не передбачені
актами цивільного законодавства , але
за аналогією породжують цивільні права
і обов'язки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини.

16.05.2013р. року між Товариством з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «ВіДі-страхування»
(страховик) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «ВіДі Пауер Моторз»
(страхувальник) укладено договір
комплексного добровільного
страхування наземного транспорту CLAt
№0532 (далі - договір страхування), за
яким страховик застрахував майнові
інтереси страхувальника, що не
суперечать закону і пов'язані з:
володінням, користуванням та/або
розпорядженням транспортним засобом,
зазначеним в спеціальній частині
даного правочину; відшкодуванням
страхувальником заподіяної ним шкоди
особі або її майну, яка виникла
внаслідок настання
дорожньо-транспортної пригоди із
зазначеним у договорі забезпеченим
транспортним засобом, якщо це
передбачено в спеціальній частині
цього правочину.

Секцією 1 спеціальної частини договору
визначено, що страховик застрахував
транспортний засіб Land Rover Range Rover Evoque,
2013р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2,
номер кузову НОМЕР_3.

Наведеним договором визначені умови
страхування, відповідно до яких
віднесено, зокрема, за ризиком «ДТП»
безумовна франшиза у розмірі 0,0% від
страхової суми.

Згідно положень договору,
вигодонабувачем означено
страхувальник, тобто ТОВ «ВіДі Пауер
Моторз».

Пунктом 3 секції 1 правочину, зазначено
підставу визначення страхового
відшкодування, якою є рахунки СТО
офіційного дилера визначеного
страховиком.

У відповідності до розділу «Страхові
суми. Страхові тарифи. Страхові
платежі. Франшизи», страховий платіж по
транспортному засобу обумовлений у
розмірі 10 596,89грн. та сплачується
чотирма частинами, згідно строків
сплати платежу за період страхування
до 17.02.2014р.

Строк дії договору, виходячи з положень
п.5.3, зазначено в спеціальній частині
цього правочину та є поділеним на
періоди страхування.

Згідно тверджень позивача та
відомостей, що містять представлена
суду копія страхового акту №КР-007371
Регрес б/н, б/д, надані позивачем
банківські виписки, страхувальником
страховий платіж за договором
страхування за період з 17.05.2013р. по
16.11.2013р. сплачено у повному обсязі.

Дані обставини у порядку,
встановленому чинним процесуальним
законодавством не спростовані.

Згідно з довідкою ДАІ ГУМВС України в
м.Києві №б/н, б/д, 27.08.2013р. о 16:00 год. у
м.Києві на ВКД-Соф.Борщагівка, сталась
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої автомобіль Land Rover Range Rover
Evoque, реєстраційний номер НОМЕР_2,
отримав механічні пошкодження: кришка
багажнику, заднє праве крило, задній
бампер.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач та страхувальник перебували у
договірних відносинах на час скоєння
ДТП.

27.08.2013р. відбулось звернення з боку
страхувальника до позивача із заявою
вх.№1190.206.13.01 про настання страхового
випадку.

28.08.2013р. фахівцем страхувальника, за
результатом огляду автомобіля Land Rover
Range Rover Evoque, реєстраційний номер НОМЕР_2,
складений акт огляду транспортного
засобу (ТЗ), в якому визначено перелік
пошкоджених деталей: задній бампер, 4
накладки заднього бамперу, кришка
багажника, заднє праве крило.

06.12.2013р. страхувальник звернувся до
позивача із заявою про виплату
страхового відшкодування та просить
перерахувати суму страхового
відшкодування на СТО «ВіДі Пауер
Моторз».

Вищезазначена дорожньо-транспортна
пригода визнана позивачем страховою
подією, з настанням якої у Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «ВіДі-страхування» виник
обов'язок виплатити страхувальнику
страхове відшкодування.

Відповідно до звіту вих.№429 від 14.10.2013р.
про визначення вартості матеріального
збитку, об'єктом оцінки якого є
легковий автомобіль Land Rover Range Rover Evoque,
державний НОМЕР_2, проведеного ОСОБА_4
(сертифікат суб'єкта оціночної
діяльності від 29.12.2012р.), вартість
матеріального збитку, заподіяного
власнику транспортного засобу Land Rover
Range Rover Evoque, реєстраційний номер НОМЕР_2,
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди станом на 30.09.2013р. складає 39 477,95
грн. (із урахуванням 20% податку на
додану вартість).

Разом з цим, як було зазначено, за
умовами договору підставою визначення
страхового відшкодування є рахунки СТО
офіційного дилера, визначеного
страховиком.

Відповідно до рахунку №ЛРсС-0000564 від
27.12.2013р., а також акту виконаних робіт
№ЛРССА-003786 від 15.01.2014р. вартість
відновлювального ремонту та
необхідних для цього запчастин загалом
складає 25 697,29 грн.

Так, згідно страхового акту №КР-007371
Регрес, на підставі умов договору
страхування страховому відшкодуванню
підлягає сплата суми в розмірі 25 697,29
грн. (згідно розрахунку суми страхового
відшкодування) за банківськими
реквізитами ТОВ «ВіДі Пауер Моторз».

Статтею 25 Закону України «Про
страхування» визначено, що здійснення
страхових виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Пунктом 36.4 ст.36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що виплата
страхового відшкодування (регламентна
виплата) здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків. Виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється шляхом безготівкового
розрахунку.

Як свідчить платіжне доручення №11 від
03.01.2014р. позивачем здійснено виплату
страхового відшкодування на рахунок
ТОВ «ВіДі Пауер Моторз» в розмірі 46 261,56
грн., з призначенням платежу: «Страх.
відш. зг. КР-007371 від 27.12.13. та з. ВіДі
Пауер Моторз, ТОВ за рем.а/м НОМЕР_2 зг.
рах. №ЛРсС-0003451 від 17.10.13р. Без ПДВ.».

Листом №15/04/8.04/043-14 від 10.02.2014р.
страхувальник звернувся з проханням до
ТОВ «ВіДі Пауер Моторз» про повернення
надлишково перерахованих грошових
коштів в розмірі 20 564,27 грн., які
помилково перераховані на
розрахунковий рахунок останнього,
згідно платіжного доручення №11 від
03.01.2014р. та просить вважати вірним
призначення платежу: «Страх. відш. зг.
КР-007371 від 27.12.13. та з. ВіДі Пауер Моторз,
ТОВ за рем.а/м НОМЕР_2 зг. рах. №ЛРсС-0000564
від 27.12.13р. Без ПДВ».

Отже, фактично позивачем на рахунок ТОВ
«ВіДі Пауер Моторз» перераховано суму,
в якості страхового відшкодування за
означеним спірним страховим випадком,
в розмірі 25 697,29 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1191 Цивільного
кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

За приписами ст.228 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин, який відшкодував збитки, має
право стягнути збитки з третіх осіб у
порядку регресу.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та ст.993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Отже, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Аналіз приписів ч.ч.1, 2 ст.1166, ч.ч.2, 5
ст.1187, п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу
України дозволяє дійти висновку про те,
що у випадку заподіяння шкоди
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки питання про її
відшкодування вирішується за
принципом вини.

Відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно постанови Святошинського
районного суду м.Києва від 01.10.2013р. у
справі №759/13539/13-п громадянина ОСОБА_1
визнано винним у вчинені
правопорушення, що передбачено ст.124
КпАП України, а саме зіткнення 27.08.2013р.
автомобілів «ВАЗ-2102», державний
номерний знак НОМЕР_1, та «Ренж Ровер»,
державний номерний знак НОМЕР_2.

Цивільно-правова відповідальність
водія автомобіля «ВАЗ-2102», державний
номерний знак НОМЕР_1 застрахована у
Приватного акціонерного товариства
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА», що підтверджується
полісом АВ/4358070, діючий на 27.08.2013р., ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну 50000,00 грн., франшиза 510,00 грн.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів» на території
України забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів.

Таким чином, відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля Land Rover Range
Rover Evoque, державний номер НОМЕР_2,
відповідно до положень Закону України
«Про обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів» в межах,
передбачених договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності, а до позивача, як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування відповідно до договору
комплексного добровільного
страхування наземного транспорту CLAt
№0532 від 16.05.2013р., перейшло право вимоги,
яке потерпіла особа мала до
відповідача як особи, відповідальної
за завдані збитки.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно положень ст.35 (п.35.1), ст.36 (п.36.2)
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» виплата
страхового відшкодування здійснюється
страховиком не пізніш як через 90 днів з
дня отримання заяви про страхове
відшкодування (п.36.2).

В силу приписів ч.2 ст.14 Цивільного
кодексу України страховик не може бути
примушений до виплати ПДВ у складі суми
страхового відшкодування за винятком
випадку, коли сума ПДВ нарахована та
сплачена на користь виконавця послуг з
ремонту пошкодженого транспортного
засобу, який (виконавець), в свою чергу,
має бути платником ПДВ.

Наведене випливає також з приписів ч.2
ст.1192 Цивільного кодексу України,
згідно якого розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Свідоцтвом №200007819 підтверджується, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ВіДі Пауер Моторз»,
зареєстровано як платник податку на
додану вартість, дата реєстрації-
26.10.2011р., відомості щодо анулювання
реєстрації відсутні.

Так, зважаючи на викладене та наведені
норми матеріального права, а також
здійснення фактичної виплати
страхового відшкодування
безпосередньо станції технічного
обслуговування, що є суб'єктом
оподаткування зі сплати податку на
додану вартість, сума наведеного
податку не підлягає виключенню із сум
відшкодування третій особі шкоди,
заподіяної внаслідок ДТП.

Таким чином, підставою для розрахунку
страхового відшкодування є розмір
шкоди в сумі 25 697,29 грн. (з врахуванням
податку на додану вартість).

В той же час відповідно до приписів п.12.1
ст.12 Закону розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цієї норми.

Як вже було зазначено, укладеним
договором страхування між позивачем та
потерпілою особою за ризиком «ДТП»
встановлена безумовна франшиза у
розмірі 0% від страхової суми.

Укладеним відповідачем з власником
забезпеченого транспортного засобу
полісом безумовна франшиза
встановлена у розмірі 510,00грн.

Відтак, дійсна сума страхового
відшкодування у порядку регресу
становить 25 187,29грн.

За таких обставин, враховуючи, що
позивач здійснив страхування
потерпілої особи та здійснив виплату
страхового відшкодування, та, оскільки
дорожньо-транспортна пригода сталась
внаслідок порушення Правил дорожнього
руху України особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
вимоги про стягнення з відповідача в
порядку регресу суми виплаченого
страхового відшкодування підлягають
задоволенню в сумі 25 187,29 грн.

Судові витрати підлягають розподілу з
урахуванням вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1, 27, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«ВіДі-страхування», с.Софіївська
Борщагівка Києво-Святошинського
району Київської області, до
відповідача, Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія «АСКА», м.Донецьк,
про стягнення суми страхового
відшкодування в розмірі 25 697,29 грн.,
задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія «АСКА» (83052,
м.Донецьк, пр.-т Ілліча, б.100, ,
п/р48 в ПАТ «Прокредит банк», МФО
320984) на користь Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«ВіДі-страхування» (08131, Київської
області, Києво-Святошинський район,
с.Софіївська Борщагівка, вул.Велика
Кільцева, б.56, , п/р6 в
ВАТ «Ощадбанк» філія-Головного
управління по м.Києву та Київський
області, МФО 322669) 25 187,29 грн. суми
виплаченого страхового відшкодування
та судовий збір в розмірі 1 790,74 грн.

3.Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4.У задоволені решти позовних вимог
відмовити.

5.В судовому засіданні 30.04.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

6.Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його оголошення. Зазначений
строк обчислюється з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
ст.ст.84, 85 Господарського
процесуального кодексу України.

7.Повний текст рішення складено та
підписано 05.05.2014р.

Суддя
О.В. Кротінова