м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/4979/14 24.04.14

За позовомІнституту фізики
Національної академії наук України До
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВЕТЛІКАР"
Простягнення 58 248,26 грн.
Суддя
Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача - Черновська С.М.,
представник за довіреністю;

Від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 58 248,26 грн., з
яких сума основного боргу зі сплати
орендної плати - 48 403,30 грн.,
відшкодування земельного податку - 2
150,40 грн. електроенергії - 3 179,36 грн.,
опалення - 3 248,22 грн., водопостачання -
90,30 грн. та пеня в сумі 1176,68 грн., у
зв'язку із неналежним виконанням
відповідачем умов договору оренди
нерухомого майна №О-18/12 від 15.10.2012р. та
на підставі укладених договір про
відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна та
надання комунальних послуг орендарю
№К-18/12 від 15.10.2012р. та №К-18/14 від 01.01.2014р.

Позивачем подана заява про зменшення
розміру позовних вимог, відповідно до
ч. 4 ст. 22 ГПК України, згідно якої
позивач просить суд стягнути з
відповідача лише 1 176,68 грн. пені за
несвоєчасну сплату орендної плати та
комунальних послуг, у зв'язку із тим, що
відповідачем частково погашена
заборгованість за орендну плату в
розмірі 48 403,30 грн., за відшкодування
земельного податку - 2 150,40 грн., за
електроенергію - 3 179,36 грн., за опалення -
3 248,22 грн., за водопостачання - 90,30 грн.,
що підтверджується належним чином
завіреними копіями виписок по
рахунках.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог.

Вказана заява прийнята судом до
розгляду, відповідно до якої має місце
нова ціна позову (яка складається з
вимоги про стягнення пені в сумі 1 176,68
грн.), виходячи з якої й вирішується
спір у справі.

Ухвали суду про порушення провадження
у справі та відкладення розгляду
справи були надіслані за повідомленою
суду адресою відповідача, яка є також
адресою місцезнаходження відповідача,
що зазначена в єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців а саме: 03680, м. Київ,
проспект Науки, буд. 46, корпус 3, літера
К.

На призначене судове засідання 24.04.2014р.
представник відповідача не з'явився,
витребуваних судом доказів не надав,
будь-яких обґрунтованих заяв чи
клопотань про відкладення судового
засідання з зазначенням підстав щодо
своєї неявки не направив, хоча про дату
та час їх проведення повідомлений
належним чином, про що зокрема свідчить
наявний у матеріалах справи оригінал
поштового відправлення, з якого слідує,
що поштова кореспонденція з ухвалою
суду про призначення судового
засідання була вручена відповідачу
07.04.2014р.

Отже, відповідач завчасно був
повідомлений про місце, дату та час
судових засідань, і у разі наміру
подати відзив на позовну заяву,
письмові пояснення, додаткові
документи, мав достатньо часу для
цього.

За таких обставин, суд не вбачає за
необхідне відкладати розгляд справи та
відповідно до статті 75 ГПК України
здійснює її розгляд за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, Господарський суд міста Києва,
-

ВСТАНОВИВ:

05.10.2012р. між Інститутом фізики
Національної академії наук України та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ВЕТЛІКАР» був
укладений договір №0-18/12 оренди
нерухомого майна, що знаходиться на
балансі Інституту фізики НАН України
(далі - Договір), строк дії якого
встановлений до 31.12.2013р. та додатковою
угодою №1 від 25.12.2013р. продовжено до
31.12.2014р.

Згідно п. 1.1 Договору та акта
прийому-передачі нежитлових приміщень
від 15.10.2012р. Орендодавець передав, а
Орендар прийняв нежитлові приміщення в
корпусі №3 площею 132,5 кв.м.; 15 кв.м. та 46,70
кв.м. Також, згідно акта
прийому-передачі нежитлових приміщень
від 31.01.2013р. відповідач частину
приміщень площею 15 кв.м. повернув
позивачу за відсутністю потреби.

Також, судом встановлено укладення між
сторонами договорів №К-18/12 від 15.10.2012р.
№К-18/14 від 01.01.2014р. про відшкодування
витрат балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна та
надання комунальних послуг орендарю.

Судом встановлено факт оплати
відповідачем послуг на підставі
укладених договір з орендної плати в
сумі 48 403,30 грн., відшкодування
земельного податку в сумі 2 150,40 грн.
електроенергії в сумі 3 179,36 грн.,
опалення в сумі 3 248,22 грн.,
водопостачання в розмірі 90,30 грн.

Оскільки відповідач прострочив
виконання зобов'язань щодо сплати
вищевказаних сум, на підставі пункту 3.7
договору оренди та п.п. 2.2.3 договір про
відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна та
надання комунальних послуг орендарю,
позивачем була нарахована пеня за
період з 21.11.2013р. до 13.02.2014р. у сумі 1 176,68
грн.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 509
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України) зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України
передбачено, що однією із підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Відповідно до частини 1 статті 283 ГК
України за договором оренди одна
сторона (орендодавець) передає другій
стороні (орендареві) за плату на певний
строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

За користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму (ч. 1 ст.
762 ЦК України).

Договір, відповідно до статті 629 ЦК
України, є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до статті 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться (частина 1). Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу
(частина 2). Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у
статтях 525, 526 ЦК України.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, в тому числі
неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею)
є грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 ГК України
передбачено, що штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Пунктом 1 статті 216 ГК України
встановлено що, учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Згідно з п. 1 ст. 218 ГК України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Згідно з п. 3.7 Договору оренди орендна
плата перерахована несвоєчасно або не
в повному обсязі, підлягає індексації і
стягується на користь
Балансоутримувача відповідно до вимог
чинного законодавства з урахуванням
пені в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ на дату нарахування пені від
суми заборгованості за кожний день
прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до п. 2.2.3 Договір №К-18/12 від
15.10.2012р. №К-18/14 від 01.01.2014р. про
відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна та
надання комунальних послуг орендарю
Орендар зобов'язується не пізніше 20
числа місяця, наступного за звітним,
отримати рахунки та внести плату на
рахунок Балансоутримувача (або
організації, що обслуговує Будівлю), за
санітарне обслуговування
прибудинкової території та допоміжних
приміщень будівлі, технічне
обслуговування будівлі відповідно до
загальної площі приміщення, на ремонт
відповідно до відновної вартості
приміщення, за комунальні послуги а
також відшкодувати податок на землю.

При несвоєчасному внесені плати,
сплачувати пеню із розрахунку
подвійної облікової ставки НБУ від
несплаченої суми наданих послуг за
кожен день прострочки.

Частина 6 статті 232 ГК України
передбачає, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Приймаючи до уваги, що наявність
простроченої заборгованості
відповідача перед позивачем у
досліджуваний період підтверджується
матеріалами справи, розмір заявленої
до стягнення пені не перевищує
встановленого статтею 3 Закону України
„Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
граничного розміру, а період стягнення
визначений із урахуванням меж,
передбачених частиною 6 статті 232
Господарського кодексу України суд,
перевіривши арифметичних розрахунок в
цій частині позовних вимог дійшов
висновку про задоволення стягнення
пені повністю у розмірі 1 176,68 грн. (з
яких за орендну плату - 994,04 грн., за
відшкодування земельного податку - 52,85
грн., за спожиту електроенергію - 64,55
грн., за опалення - 63,63 грн., за
водопостачання - 1,61 грн.).

Відтак, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню в заявленій позивачем сумі
1 176,68 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що сума заборгованості в
розмірі 40 776 28грн. сплачена
відповідачем до звернення позивача до
суду, судовий збір покладається на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених вимог та суми яка сплачена
відповідачем після звернення позивача
до суду.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ветлікар» (03680, м.
Київ, проспект Науки, буд. 46, корпус 3,
літера К, ідентифікаційний код 38218699) на
користь Інституту фізики Національної
академії наук України (03680, м. Київ, вул.
проспект Науки, буд. 46,
ідентифікаційний код 05417302) 1 176 (одну
тисячу сто сімдесят шість) грн. 68 коп.
пені за несвоєчасну сплату орендної
плати та комунальних послуг, а також 545
(п'ятсот сорок п'ять )грн. 75коп. судового
збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК
України.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 30.04.2014р.

Суддя
І.І. Борисенко