ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.04.2014
Справа № 905/8998/13

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Зекунова Е.В.,
при секретарі Павленко М.С. розглянув у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Донецьквуглезбагачення» про
стягнення 34304 грн. 04 коп.,-

За участю представників сторін:

від позивача - Козаренко Н.Ю.

від відповідача - Жданова І.М.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Донецька
вугільна енергетична компанія»
звернулось до господарського суду
Донецької області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Донецьквуглезбагачення» про
стягнення 34304 грн. 04 коп.

В правове обґрунтування позовних
вимог позивач посилався на ст. 224 ГК
України, ст.ст.22, 610, 611, 614, 623 ЦК України.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала,
пояснила, що внаслідок простою спірних
вагонів та здійснення переадресації по
яких були виявлені розбіжності щодо
якісного показника вугільної
продукції, ДП «ДВЕК» здійснило
транспортні витрати у розмірі 34 304,04
грн.

Відповідач у судовому засіданні
та у відзиві проти позову заперечував
проти задоволення позовних вимог,
пояснив, що позивачем порушено порядок
приймання вугільної продукції за
якістю, який передбачений умовами
договору. Крім того вважає, що позиваем
не доведено причинного зв'язку між
протиправною поведінкою відповідача і
збитками, не доведено також розміру та
сплати збитків.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про наступне.

У судовому засіданні встановлено, що
04.04.2012 між Державним підприємством
«Донецька вугільна енергетична
компанія» (надалі - Замовник) та ТОВ
«Донецьквуглезбагачення» (надалі -
Виконавець) укладено Договір №721 на
надання послуг зі збагачення,
відповідно до якого Замовник
зобов'язується передати (поставити)
Виконавцеві Вугілля для збагачення,
сплатити послуги Виконавцю, пов'язані
зі збагаченням Вугілля і прийняти
Концентрат, а Виконавець, в свою чергу,
зобов'язується прийняти Вугілля,
збагатити його і передати отриманий в
результаті збагачення Вугільний
концентрат Замовникові, в термін і на
умовах обумовлених цим Договором (п.1.1.
Договору).

Відповідно п.3.1. Договору якість
Концентрату, що поставляється за даним
Договором, повинна відповідати вимогам
Технічних умов виробника, ДСТУ 4083-2002 та
ДСТУ 7146:2010 і не перевищувати граничні
якісні показники, вказані в
Специфікаціях до цього Договору.

За умовами 3.8.1 договору, 3.8.1 Договору
передбачено, що приймання Концентрату
по кількості і якості здійснюється
відповідно до ГОСТ 1137-64 «Вугілля буре,
кам'яне, антрацит, горючі сланці і
брикети. Правила приймання за якістю.»,
ДСТУ 4083-2002 «Вугілля кам'яне та антрацит
для пиловидного спалювання на теплових
електростанціях», ДСТУ- 4096-2002 «Вугілля
бурі, кам'яне, антрацит, горючі сланці
та вугільні брикети . Методі відбору
проб для лабораторних випробувань»,
ДСТУ 7146:2010 «Вугілля кам'яне та антрацит
для побутових потреб. Технічні умови»,
ГНД 34.09 101-2003 «Методичні вказівки з
обліку палива на електростанціях»,
«Правил перевезення вантажів у вагонах
відкритого типу», затверджених
Постановою КМУ від 06 квітня 1998 року №
457, Інструкція про порядок приймання
продукції виробничо-технічного
призначення і товарів народного
споживання по кількості, затвердженою
постановою Держарбітражу при раді
міністрів СРСР від 15 червня 1965 р. № П-6,
Інструкція про порядок приймання
продукції виробничо-технічного
призначення і товарів народного
споживання за якістю, затвердженою
постановою Держарбітражу при раді
міністрів СРСР від 25 квітня 1966 року №
П-7 і іншими нормативними документами
України, прийнятими в обмін або на
додаток вищезгаданих в частині, що не
суперечить даному Договору.

Пунктом 3.8.5. Договору передбачено,
що приймання Концентрату за якістю у
Вантажоодержувача здійснюється
відповідно до даних хімічного аналізу
атестованої хімічної лабораторії
Вантажоодержувача або незалежного
експерта.

У разі, якщо партія Концентрату за
якістю Замовником (Вантажоодержувачем)
буде виявлено невідповідність
фактичних даних про окремі якісні
показники Концентрату в порівнянні з
даними, вказаними в посвідченнях про
якість понад базову похибку
випробування згідно ДСТУ 4096-2002,
Замовник і/або Вантажоодержувач
зобов'язаний не пізніше 24-х годин з
моменту виявлення такої
невідповідності, викликати
факсограмою представників Виконавця і
Вантажовідправника для організації
контрольного (спільного) випробування.
Представники Виконавця і/або
Вантажовідправника повинні (повинен)
прибути не пізніше 24 - х годин з моменту
отримання відповідної телеграми про
організацію контрольного (спільного)
випробування або повідомити в
зазначений термін про свою неявку.

За результатами спільного
випробування Концентрату складається
Акт, який повинен містити такі ж пункти,
як і посвідчення про якість. Дані про
якісні показники, встановлені при
спільному прийманні Концентрату за
якістю і вказані в Акті, є обов'язковими
і остаточними для обох Сторін (п.3.8.10.
Договору).

Згідно п.3.9.2. Договору
(Вантажовідправник) зобов'язаний
здійснити повернення неприйнятого
Концентрату не пізніше 2 робочих днів з
моменту (дня) отримання від Виконавця
телеграми залізничної станції нового
призначення на залізничну станцію
Вантажовідправника. Оплата
здійснюється на підставі виставленого
рахунку. В цьому випадку Виконавець
зобов'язаний відшкодувати Замовникові
витрати по транспортуванню
Концентрату до Вантажовідправника,
переадресації вагонів, витрати по
сплаті плати за користування вагонів,
витрати на подання - прибирання
вагонів, витрати на проведення
хімічного аналізу Концентрату та ін.

За постачання неякісного вугілля
(концентрату) або вугілля (концентрату),
асортимент якого не відповідає
вимогам, наведеним у Специфікаціях
і/або Додаткових угодах до цього
Договору, а бо вугілля (концентрату),
фактичні показники якого не
відповідають даним, вказаним у
посвідченнях (сертифікатах) про якість
і/або «Реєстрах відвантажених вагонів
і посвідчень про якість», - винна
Сторона несе відповідальність у
вигляді повного відшкодування усіх
збитків іншої Сторони, пов'язаних з
постачанням такого Вугілля
(Концентрату) (п.7.4. Договору).

З матеріалів справи та пояснень
представників сторін встановлено, що в
спірний період сторони перебували у
відносинах передбачених умовами цього
Договору.

Специфікацією від 28.09.2012 до Договору
визначені граничні показники якості
вугільної продукції, зокрема, волога по
ТОВ «ЦЗФ «Кондратівська» - 8,0% для П 6-100
та по ТОВ «ВП «ЦЗФ «Чумаківська» - 12,0%
для Г 0-100, ДГ 0-100 (для Д 0-100 - 16,0%) (а.с.13).

На виконання умов цього Договору, у
жовтні 2012 року Виконавець після
здійснення збагачення вугілля на
адресу ДП «ДВЕК» відвантажив вугільний
концентрат марки «Т» у кількості 137,98
тони (ВП «Шахта імені Челюскінців» ДП
«ДВЕК») та у кількості 762,00 тони (ВП
«Шахта «Моспінська» ДП «ДВЕК»), що
підтверджується залізничними
Накладними №№52728193, 52728094, 52445475, 52340204,
52430220, 52766581, 52766623, 52766466, з якісними
показниками, визначеними
Посвідченнями якості №№262 від 25.09.2012; 260
від 24.09.2012; 275 від 30.09.2012 та 276 від 01.10.2012
(а.с.15-22, 23-26).

По прибуттю Вугілля до
Вантажоодержувача були виявлені
розбіжності щодо якісного показника по
вологості у вагонах №№66593146, 66963067, 65488454,
65742223, 60598307, 60918869, 67192203, 65231276, 67676742, 60522877,
67875005, 65708570, 67673522.

З метою спільного приймання (відбір,
підготовлення проб та лабораторного
випробування) спірної партії
відвантаженого Вугілля, ДП «ДВЕК»
повідомило ТОВ
«Донецьквуглезбагачення» про
відставлення вагонів внаслідок
виявлених розбіжностей відносно
якісних показників та просило
направити повноважних представників
ТОВ «Донецьквуглезбагачення», що
підтверджується Телеграмою від 03.10.2012,
Відповіддю на останню №2161 від 04.10.2012,
Листом №12.4.1 - 154 від 03.10.2012, Відповіддю
на останню №2157 від 03.10.2012 та Листом
№12.4.1 - 158 від 05.10.2012р.(а.с.28-32).

Як вбачається з відповідей ТОВ
«Донецьквуглезбагачення» на
повідомлення ДП «ДВЕК», Відповідач
повідомив про відсутність можливості
направити компетентних представників
для спільного приймання партії Вугілля
та просило прийняти вугільну продукцію
згідно Інструкції про порядок
приймання продукції виробничо -
технічного призначення і товарів
народного споживання за якістю №П-7 от
25.04.1966 та направити відповідні ати на
адресу Відповідача.

Враховуючи наведене вище, ДП «ДВЕК»
склало Акт приймання продукції з
якості №1 від 03.10.2012, Протокол
випробування і аналіз проб вугілля №291
від 03.10.2012; Акт приймання продукції з
якості №2 від 03.10.2012, Протокол
випробування і аналіз проб вугілля №
б/н від 03.10.2012; Акт приймання продукції з
якості №6 від 03.10.2012, Протокол
випробування і аналіз проб вугілля №13
від 02.10.2012; Акт приймання продукції з
якості №5 від 03.10.2012, Протокол
випробування і аналіз проб вугілля №12
від 02.10.2012; Акт приймання продукції з
якості №4 від 02.10.2012, Протокол
випробування і аналіз проб вугілля №11
від 02.10.2012; Акт приймання продукції з
якості №4 від 05.10.2012, Протокол
випробування і аналіз проб вугілля №4
від 05.10.2012 та Акт приймання продукції з
якості №3 від 05.10.2012, Протокол
випробування і аналіз проб вугілля №292
від 05.10.2012 (33-39,116).

Крім того, на виконання вимог пункту 3.8.1
Договору, Позивачем акти про фактичну
якість № 1 від 03.10.12 р., № 2 від 03.10.12 р. та
№ 3 від 05.10.12 р. зі змісту яких
вбачається надходження від ТОВ
«Донецьквуглезбагачення» на адресу ДП
«ДВЕК» вугільного концентрату
неналежної якості у вагонах № № 66593146,
66963067, 65488454, 65742223, 60598307, 60918869, 67192203, 65231276,
67676742, 60522877, 67875005, 65708570, 67673522 (а.с.190-194).

З огляду на виявлені розбіжності щодо
якісних показників вугільної
продукції, ДП «ДВЕК» направило Листи
№123/1373 від 03.10.2012; №123/1383 від 04.10.2012 та
№123/1400 від 05.10.2012, відповідно до яких
Позивач відмовився прийняти Вугілля з
браком (W, %) та просив Відповідача
здійснити розпорядження спірним
вугільним концентратом, надати
реквізити для здійснення
переадресації вагонів та надати згоду
на повернення (а.с.41-46).

Крім того, Відповідач даними Листами
був сповіщений, що спірне Вугілля
відставлене, простій та витрати, що
пов'язані з переадресацією будуть
здійснені за рахунок ТОВ
«Донецьквуглезбагачення».

В свою чергу, Відповідач листами №2159
від 03.10.2012, №2181 від 05.10.2012 та №2171 від
04.10.2012 просив переадресувати в найбільш
коротші строки спірні вагони з
бракованим Вугіллям та повідомив
реквізити для здійснення
переадресації вагонів (а.с.43-45).

Згідно умов 3.9.2 Договору та листів
відповідача №2159 від 03.10.2012, №2181 від
05.10.2012 та №2171 від 04.10.2012 позивач
здійснив переадресацію вагонів
№№66593146, 66963067, 65488454, 65742223, 60598307, 60918869,
67192203, 65231276, 67676742, 60522877, 67875005, 65708570, 67673522
на адресу ТОВ
«Донецьквуглезбагачення», що
підтверджується залізничними
накладними №№53004131, 53004164, 53002440, 53002085,
53004362, 53004289, 53004396, 52919412, 52919545 (а.с.125-133).

ДП «ДВЕК» письмово зверталось до
Відповідача щодо відшкодування
транспортних витрат, що
підтверджується листами №12.3/66 від
10.01.2013; №12.3/493 від 14.03.2013; №12.3/177 від 28.01.2013
р. (а.с.46-50)

15 листопада 2013р. ДП «ДВЕК» з метою
відшкодування витрат у розмірі 34 304,04
грн. з ПДВ, понесених внаслідок
транспортування неякісної вугільної
продукції, Листом №123/1973 від 15.11.2013
повторно пред'явив Рахунок №7 від
28.12.2012р.(а.с.62).

Проте, листом №1803 від 21.11.2013 на
зазначений Лист Відповідач повідомив,
що пред'явлений рахунок №7 від 28.12.2012 на
суму 34 304,04 грн. не приймається до
обліку, оскільки документально збитки
не підтверджені (а.с.51).

Як стверджує позивач, у зв'язку з
поставкою неякісного вугілля саме
відповідачем, ДП «Донецька вугільна
енергетична компанія» зазнало збитків
у розмірі 34304 грн. 04 коп., в тому числі
ПДВ 5717 грн. 34 коп.

Враховуючи наведене, позивач звернувся
до господарського суду Донецької
області із позовом про стягнення з
відповідача збитків у сумі 34304 грн. 04
коп. в тому числі ПДВ 5717 грн. 34 коп.

Спірні відносини, що склалися між
сторонами, регулюються, зокрема,
Цивільним кодексом України та
Господарським кодексом України.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
відшкодування збитків.

Пунктом 2 ст. 22 Цивільного кодексу
України встановлено, що збитками
визначаються втрати, яких особа
зазнала у зв'язку із знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права, а
також доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене.

Підставою для відшкодування збитків є
склад правопорушення, який включає
наступні фактори:

- наявність реальних збитків;

- вина заподіювача збитків;

- причинний зв'язок між діями або
бездіяльністю винної особи та
збитками.

Збитки - це витрати, зроблені
управленою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною у
відповідності до ст. 224 Господарського
кодексу України.

Статтею 225 Господарського кодексу
України визначений вичерпний перелік
складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення, зокрема:
вартість втраченого, пошкодженого або
знищеного майна, визначена відповідно
до вимог законодавства; додаткові
витрати (штрафні санкції, сплачені
іншим суб'єктам, вартість додаткових
робіт, додатково втрачених матеріалів
тощо), понесені стороною, яка зазнала
збитків внаслідок порушення
зобов'язання другою стороною;
неодержаний прибуток (втрачена вигода),
на який сторона, яка зазнала збитків,
мала право розраховувати у разі
належного виконання зобов'язання
другою стороною; матеріальна
компенсація моральної шкоди у
випадках, передбачених законом,
вартість втраченого, пошкодженого або
знищеного майна, визначена відповідно
до вимог законодавства.

Проте, позивачу потрібно довести суду
факт заподіяння йому збитків, розмір
зазначених збитків та докази
невиконання зобов'язань та
причинно-наслідковий зв'язок між
невиконанням зобов'язань та
заподіяними збитками. При визначенні
розміру збитків, заподіяних порушенням
господарських договорів, береться до
уваги вид (склад) збитків та наслідки
порушення договірних зобов'язань для
підприємства. Тоді як відповідачу
потрібно довести відсутність його вини
у спричиненні збитків позивачу.

Позивач при зверненні до суду із
позовом зазначав, що збитки через
невиконання саме відповідачем умов
договору в частині здійснення поставки
неякісного вугілля відповідно до умов
договору №721 постачання вугільної
продукції від 04.04.2012р.

Дослідивши обставини справи суд
вважає, що склад правопорушення,
вчиненого ТОВ
«Донецьквуглезбагачення» складається
з наступного:

- протиправна поведінка ТОВ
«Донецьквуглезбагачення» полягає у
порушенні ним зобов'язань за договором
№721 від 04.04.2012р., оскільки якісні
показники спірної партії поставленої
продукції перевищувала граничні
якісні показники, вказані у
відповідній Специфікації до цього
Договору.

- вина ТОВ «Донецьквуглезбагачення»
полягає в тому, що відповідач не
забезпечив поставку вугільної
продукції відповідно до вимог п. 3.1
Договору, що заподіяло несприятливим
наслідкам для замовника у вигляді
додаткових транспортних витрат.

- причинний зв'язок між протиправною
поведінкою ТОВ
«Донецьквуглезбагачення» і понесеними
ДП «Донецька вугільна енергетична
компанія» збитками полягає в тому, що
внаслідок невиконання відповідачем
взятих на себе договірних зобов'язань
щодо поставки вугільної продукції
належної якості, позивач був змушений
сплатити додаткові кошти за простій
спірних вагонів та здійснення
переадресації по яких були виявлені
розбіжності в якості.

- наявність негативних наслідків
полягає у додаткових витратах
позивача, понесених у вигляді
відшкодування транспортних послуг.

З огляду на матеріали справи
господарський суд висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог про стягнення з
відповідача збитків, понесених
позивачем у зв'язку з невідповідністю
якісних характеристик вугільного
концентрату умовам Договору поставки
вугілля №721 від 04.04.2012 року, оскільки
відповідач - ТОВ
«Донецьквуглезбагачення» відповідно
до п.3.1 Договору був зобов'язаний
поставити замовнику на умовах цього
договору продукцію з якісними
характеристиками, погодженими
сторонами.

Суд не приймає до уваги доводи
відповідача щодо недоведеності
позивачем факту поставки спірної
партії неякісної вугільної продукції,
оскільки своїми конклюдентними діями
відповідач визнав факт поставки ним
неякісного вугільного концентрату,
прийнявши без заперечень та зауважень
повернуті Позивачем спірні вагони, які
були направлені на його адресу згідно
залізничних накладних №№53004131, 53004164,
53002440, 53002085, 53004362, 53004289, 53004396, 52919412, 52919545
(а.с.125-133), що за своєю правовою природою
є договорами перевезення і за нормами
ст.ст. 33, 34, 36 Господарського
процесуального кодексу України є
належними та допустимими засобами
доказування факту отримання в
добровільному порядку повернутих та
неприйнятих партій вугілля саме з
питань їх неякісності.

Таким чином на відповідача - ТОВ
«Донецьквуглезбагачення»
покладається обов'язок відшкодувати
позивачу понесені ним збитки у вигляді
сплати залізничного тарифу у розмірі
17407 грн. без ПДВ, плати за користування
вагонами у сумі 4858 грн. 50 коп. без ПДВ,
плати за подачу вагонів у сумі 4075 грн. 68
коп., плати забирання вагонів у розмірі
2247 грн. 52 коп. без ПДВ, що в загальній
сумі складає 28586 грн. 70 коп. (а.с.177-185),
оскільки їх розмір підтверджений
належними засобами доказування, а саме:
відомостями про плату за користування
вагонами, пам'ятками, виписками з
Єдиного технологічного центру,
платіжними дорученнями (а.с.78, 139-143,
201-206).

Щодо вимог позивача про стягнення ПДВ
5717 грн. 34 коп. нарахованого на суму
понесенних ТОВ
«Донецьквуглезбагачення» збитків у
розмірі 28586 грн. 70 коп., суд зазначає
наступне.

В даному випадку предметом розгляду
справи є стягнення з відповідача саме
понесених прямих реальних збитків, до
складу яких не відносяться сплачені
суми ПДВ, оскільки сплата вказаної суми
не передбачена умовами договору, а є
бюджетним зобов'язанням сторони і не є
збитками в розумінні статті 22
Цивільного кодексу України та статті 224
Господарського кодексу України.
Визначення позивачем у позові про
стягнення збитків складової частини -
ПДВ є також порушенням статті 185
Податкового кодексу України, якою
передбачено, що об'єктом оподаткування
є операції платників податку з
постачання товарів, послуг, ввезення
товарів на митну територію України,
вивезення товарів за межі митної
території України, постачання послуг з
міжнародних перевезень пасажирів і
багажу та вантажів транспортом,
нарахування ПДВ на збитки неможливо, а
тому й вимоги про стягнення суми у
розмірі 5717 грн. 34 коп. саме у вигляді
збитків задоволенню не підлягають

За змістом статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Усупереч вказаним нормам, відповідач
не надав господарському суду доказів,
які спростовують позовні вимоги в
повному обсязі. Матеріали справи не
містять доказів своєчасної повної
оплати відповідачем завданих ТОВ
«Донецьквуглезбагачення» збитків.

Згідно статті 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене господарський
суд вважає, що позовні вимоги ДП
"Донецька вугільна енергетична
компанія" є частково обґрунтованими,
підтвердженими матеріалами справи,
тому підлягають частковому
задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного
підприємства "Донецька вугільна
енергетична компанія" до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Донецьквуглезбагачення" про стягнення
34304 грн. 04 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Донецьквуглезбагачення" (83058,
м.Донецьк, вул.. Майська,66; код ЄДРПОУ -
36887724) на користь Державного
підприємства "Донецька вугільна
енергетична компанія" (83001, м.Донецьк,
вул.. Артема, 63, ) суму
збитків у розмірі 28586 (двадцять вісім
тисяч пятсот вісімдесят шість) грн. 70
коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Донецьквуглезбагачення" (83058,
м.Донецьк, вул.. Майська,66; код ЄДРПОУ -
36887724) на користь Державного
підприємства "Донецька вугільна
енергетична компанія" (83001, м.Донецьк,
вул.. Артема, 63, ) витрати
по сплаті судового збору у сумі 1433
(одна тисяча чотириста тридцять три)
грн. 69 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті,
його вступну та резолютивну частини
проголошено у судовому засіданні 24
квітня 2014 року.

Повний текст буде рішення складено 29
квітня 2014 року.

Рішення господарського суду Донецької
області набирає законної сили за
правилами, встановленими частиною 5
статті 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Донецького
апеляційного господарського суду в
порядку, передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Е.В. Зекунов