донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

23.04.2014 справа №908/4080/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:Зубченко
І.В.,суддівПопкова Д.О., Татенка В.М.за
участю представників сторін: від
позивача:не з'явився;від відповідача:не
з'явився;розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя в
особі відокремленого підрозділу
«Криворізька теплова електрична
станція» Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Дніпроенерго», м.
Зеленодольськ, Апостолівський район,
Дніпропетровська областьна рішення
господарського суду Запорізької
областівід20.02.2014р. (повний текст
підписано 25.02.2014р.)у справі№908/4080/13
(суддя Попова І.А.)за позовомТовариства
з обмеженою відповідальністю «Крафт
Електрик», м. Дніпропетровськдо
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя в
особі відокремленого підрозділу
«Криворізька теплова електрична
станція» Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Дніпроенерго», м.
Зеленодольськ, Апостолівський район,
Дніпропетровська областьпростягнення
79984,01грн.В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Крафт Електрик», м.
Дніпропетровськ, позивач, звернулось
до господарського суду Запорізької
області з позовом до відповідача,
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя в
особі відокремленого підрозділу
«Криворізька теплова електрична
станція» Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Дніпроенерго», м.
Зеленодольськ, Апостолівський район,
Дніпропетровська область, про
стягнення основного боргу у сумі
75953,28грн., пені у сумі 4030,73грн.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 20.02.2014р. (повний
текст підписано 25.02.2014р.) у справі
№908/4080/13 позовні вимоги задоволені
частково. Стягнуто з відповідача на
користь позивача 75953,28грн. основного
боргу, 3897,59грн. пені, 1717,57грн. судового
збору.

Рішення суду мотивовано тим, що
матеріалами справи підтверджено
виконання зобов'язання ТОВ «Крафт
Електрик» за договором №К237 від 09.04.2013р.
в повному обсязі, в свою чергу
відповідачем товар був прийнятий та не
оплачений у розмірі визначеному
договором; відповідач не скористався
правом на відмову від договору; після
встановлення відсутності всіх
необхідних документів, подальше
приймання товару відповідачем не було
зупинено. За висновками суду, у
відповідача наявний обов'язок оплатити
одержаний товар.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач звернувся до
Донецького апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просив скасувати
рішення господарського суду та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги мотивовані
неповним з'ясуванням обставин справи,
що мають значення для справи;
невідповідністю висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи;
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 28.03.2014р. у
справі №908/4080/13 було відновлено
пропущений процесуальний строк на
апеляційне оскарження, прийнято
апеляційну скаргу до провадження,
призначено розгляд скарги на 23.04.2014р.,
явку сторін не визнано обов'язковою.
Вказана ухвала отримана сторонами, про
що свідчать повідомлення з відмітками
про отримання 31.03.2014р., 01.04.2014р. та
02.04.2014р. поштових відправлень з цією
ухвалою.

До Донецького апеляційного
господарського суду 18.04.2014р.
відповідачем подано клопотання, в
якому останній просив суд відкласти
розгляд апеляційної скарги, через
знаходження уповноваженого
представника у відрядженні.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач
зазначив, що оспорюване рішення
винесено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а вимоги заявлені в апеляційній скарзі
є необґрунтованими та таким, що не
підлягають задоволенню. Зокрема було
зазначено, що на виконання умов
договору позивачем було поставлено
відповідачу товар, обумовлений
договором, який був прийнятий
відповідачем. Відповідач зобов'язання
щодо оплати отриманої продукції не
виконав, внаслідок чого за ним склалася
заборгованість в розмірі 75953,28грн. Крім
того, згідно з вимогами Інструкції №7,
при відсутності всіх необхідних
документів, відповідач повинен був
призупинити подальше приймання товару,
скласти акт та забезпечити зберігання
прийнятого товару. Однак, товар був
прийнятий відповідачем в повному
обсязі.

Розпорядженням В.о. голови Донецького
апеляційного господарського суду від
23.04.2014р. змінено колегію суддів та
сформовано її у наступному складі:
Зубченко І.В. (головуючий), Попков Д.О.,
Татенко В.М.

Представники сторін у судове засідання
не з'явились.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду у
відповідності до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи за наявними у
справі і додатково поданими доказами
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Оскільки
явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору. Статтею 77
ГПК України передбачено, що
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні. Відкладення розгляду
справи є правом та прерогативою суду,
основною умовою для якого є не
відсутність у судовому засіданні
представників сторін, а неможливість
вирішення спору у відповідному
судовому засіданні.

Численними рішеннями Європейського
суду з прав людини у справах проти
України визнано порушення пункту 1
статті 6 «Право на справедливий суд»
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, що, зокрема,
полягало у тому, що національними
судами не забезпечено розгляд справи
заявника в «розумний строк» через
затримки у провадженні, в основному з
вини судів першої інстанції.

Враховуючи ті обставини, що в
апеляційній скарзі заявник
посилається тільки на документи, які
знаходяться в матеріалах справи та
досліджувались господарським судом, а
також, що явка представників сторін у
судове засідання не була визнана
обов'язковою, колегія суддів вважає за
можливе розглянути апеляційну скаргу
без участі представників сторін за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, відзив на
неї, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, судова колегія апеляційної
інстанції встановила.

Як вбачається з матеріалів справи,
09.04.2013р. між ТОВ «Крафт Електрик»
(постачальник) та ПАТ «ДТЕК
Дніпроенерго» (покупець) був укладений
договір поставки №К237.

Згідно п.1.1 договору, постачальник
зобов'язався передати у власність
покупцю, а покупець прийняти і сплатити
за 20.16.3 Полімери вінілхлориду чи інших
галогенових олефінів, у первинних
формах 2012 - 2013 років виготовлення, в
кількості, асортименті та за ціною
згідно Специфікації.

Постачальник поставляє товар протягом
10 календарних днів після відправлення
покупцем письмової згоди
постачальнику (п.2.1. договору).

Поставка товару здійснюється
транспортом постачальника на склад ПАТ
«ДТЕК «Дніпроенерго» за адресою: пл.
Енергетиків, 1, м. Зеленодольськ,
Апостолівський район,
Дніпропетровська область (ІНКОТЕРМС
2010) (п.2.2 договору).

Товар вважається поставленим покупцю з
дати підписання сторонами видаткових
накладних. Право власності на товар
виникає у покупця в момент підписання
видаткових накладних (п. 2.4 договору).

Постачальник надає покупцю одночасно з
товаром, що поставляється, видаткову
накладну на товар, що поставляється,
податкову накладну, сертифікат якості,
товарно-транспортну накладну за формою
№ 1-ТН (п.2.5 договору).

Сума договору складає 77328грн., в т.ч. ПДВ
- 20% - 12888грн. (п.3.2. договору).

Оплата за даним договором здійснюється
перерахуванням грошових коштів на
поточний рахунок постачальника
протягом 60-ти календарних днів після
поставки товару на склад покупця на
підставі рахунку, пред'явленого
постачальником та проведення вхідного
контролю товару (п.4.1 договору).

Якість товару, що поставляється
повинна відповідати вимогам
стандартів, що діють, і підтверджується
сертифікатом якості заводу-виробника,
що направляється покупцю одночасно з
товаром, що поставляється (п.5.1.
договору).

Приймання товару проводиться згідно з
інструкціями № П-6, П-7 (п. 5.2 договору).

У разі поставки неякісного товару
постачальник проводить заміну за свій
рахунок протягом 10-ти календарних днів
з моменту отримання повідомлення
покупця. Покупець повідомляє
постачальника про невідповідність
товару за кількістю - протягом 24 годин,
за якістю - протягом 10-ти календарних
днів з моменту приймання товару на
склад і проведення вхідного контролю, з
оформленням документів відповідно до
законодавства (п.5.3 договору).

Постачальник зобов'язаний за свій
рахунок усунути дефекти, виявлені
протягом гарантійного строку в товарі,
або замінити неякісний товар якісним,
якщо не доведе, що дефекти виникли в
результаті порушення покупцем правил
експлуатації товару чи його
зберігання. Усунення дефектів чи
заміна товару здійснюється в 10-ти
денний строк з дня одержання
постачальником повідомлення про
виявлені дефекти (п.5.5. договору).

За порушення покупцем строків
розрахунку за товар, обумовленого п.4.1
цього договору, покупець сплачує
постачальнику пеню у розмірі 0,2%, але не
більше подвійної облікової ставки НБУ,
діючої в період, за який сплачується
пеня, від суми заборгованості за кожен
прострочений день оплати (п.7.3
договору).

Строк дії договору встановлюється з
дати підписання його уповноваженими
представниками сторін та скріплення
печатками до 31.12.2013р., а в частині
проведення розрахунків - до повного
виконання сторонами своїх грошових
зобов'язань (п.9.1 договору).

У разі порушення постачальником п.2.1
договору, покупець має право на відмову
від договору в односторонньому порядку
(п.10.6 договору).

Договір вважається розірваним з
моменту отримання постачальником
повідомлення про відмову покупця від
договору (п.10.6.1 договору).

Одностороння відмова від договору не
звільняє постачальника від
відповідальності за порушення
зобов'язання (п.10.6.2 договору).

Специфікацією, яка викладена у
договорі, сторони визначили, що
поставці підлягав, зокрема, фторопласт
стержень D20мм, кількістю 90шт., ціною за
одиницю 143,20грн., вартістю 12888грн. та
фторопласт стержень D40мм, кількістю
360шт., ціною за одиницю 143,20грн., вартістю
51552грн.

Укладений між сторонами договір за
своєю правовою природою є договором
поставки.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно статей 655, 662 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму. Продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу. Продавець
повинен одночасно з товаром передати
покупцеві його приналежності та
документи (технічний паспорт,
сертифікат якості тощо), що стосуються
товару та підлягають переданню разом
із товаром відповідно до договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Саме такі взаємні права та обов'язки
були передбачені договором між
сторонами.

Як вірно встановив суд першої
інстанції, факт передачі позивачем у
травні 2013 року товару підтверджується
видатковими накладними №РН-0000262 від
08.05.2013р. у сумі 10997,76грн.; №РН-0000265 від
14.05.2013р. у сумі 8763,84грн.; №РН-0000272 від
16.05.2013р. у сумі 21308,16грн.; №РН-0000277 від
17.05.2013р. у сумі 34883,52грн. на загальну суму
75953,28грн. з підписом в графі «Отримав»
уповноваженого представника
відповідача Дяков В.В., який діяв на
підставі довіреностей на отримання
товарно-матеріальних цінностей №442 від
07.05.2013р., №480 від 17.05.2013р.

Відповідно до ст.673 ЦК України,
продавець повинен передати покупцеві
товар, якість якого відповідає умовам
договору купівлі-продажу. У разі
відсутності в договорі купівлі-продажу
умов щодо якості товару продавець
зобов'язаний передати покупцеві товар,
придатний для мети, з якою товар такого
роду звичайно використовується. Якщо
продавець при укладенні договору
купівлі-продажу був повідомлений
покупцем про конкретну мету придбання
товару, продавець повинен передати
покупцеві товар, придатний для
використання відповідно до цієї мети.

Частиною 1 ст.675 ЦК України передбачено,
що товар, який продавець передає або
зобов'язаний передати покупцеві, має
відповідати вимогам щодо його якості в
момент його передання покупцеві, якщо
інший момент визначення відповідності
товару цим вимогам не встановлено
договором купівлі-продажу.

Викладене означає, що на момент
передання товару покупець мав право
повністю перевірити якість товару і у
випадку її невідповідності може
вимагати захисту своїх прав згідно із
ст.678 Цивільного кодексу України, ст.268
Господарського кодексу України та
інших нормативно-правових актів.

Так, відповідно до ч.5 ст.268 ГК України у
разі поставки товарів більш низької
якості, ніж вимагається стандартом,
технічними умовами чи зразком
(еталоном), покупець має право
відмовитися від прийняття і оплати
товарів, а якщо товари уже оплачені
покупцем, - вимагати повернення
сплаченої суми.

За приписами ст.674 ЦК України
відповідність товару вимогам
законодавства підтверджується
способом та в порядку, встановленому
законом та іншими нормативно правовими
актами.

В силу ч.1 ст.679 ЦК України продавець
відповідає за недоліки товару, якщо
покупець доведе, що вони виникли до
передання товару покупцеві або з
причин, які існували до цього моменту.

За таких обставин, зазначені норми
передбачають, що право покупця за
договором поставки, укладеного між
суб'єктами господарювання, відмовитися
від прийняття товару та вимагати
повернення сплаченої за нього грошової
суми безпосередньо пов'язане з
наявністю обставин, які засвідчували б,
що відповідний товар є більш низької
якості, ніж вимагається стандартом,
технічними умовами чи зразком
(еталоном).

Відповідно до ч.1 ст.269 ГК України строки
і порядок встановлення покупцем
недоліків поставлених йому товарів,
які не могли бути виявлені при
звичайному їх прийманні, визначаються
законодавством відповідно до цього
Кодексу.

Як вже було зазначено, розділом 5
договору поставки №К237 від 09.04.2013р.
сторони погодили порядок приймання
товару. Зокрема п.5.2. договору
передбачено, що приймання товару
проводиться згідно з інструкціями №
П-6, П-7 та п.5.3. договору передбачені
наслідки поставки неякісного товару.

Порядок приймання продукції
виробничо-технічного призначення і
товарів народного споживання за якістю
визначений Інструкцією П-7,
затвердженою постановою Держарбітражу
СРСР від 25.04.1966р.

Відповідно до п.1 Інструкції П-7, ця
Інструкція застосовується у всіх
випадках, коли стандартами, технічними
умовами, Основними та Особливими
умовами поставки чи іншими
обов'язковими для сторін правилами не
встановлений інший порядок приймання
продукції виробничо технічного
призначення по якості та
комплектності, а також тари під
продукцію чи товарами. В договорах
поставки можуть бути передбачені
особливості приймання відповідних
видів продукції і товарів.

Згідно п.6 Інструкції П-7 приймання
продукції по якості здійснюється на
складі покупця під час одноміської
поставки - не пізніше 10 днів.

Відповідно п.14 Інструкції П-7, приймання
продукції за якістю і комплектністю
робиться в точній відповідності із
стандартами, технічними умовами,
Основними і Особливими умовами
постачання, іншими обов'язковими для
сторін правилами, а також за
супровідними документами, що
засвідчують якість і комплектність
продукції (технічний паспорт,
сертифікат, посвідчення про якість,
рахунок-фактура, специфікація і т. п.),
що поставляється. Відсутність вказаних
супровідних документів або деяких з
них не призупиняє приймання продукції.
В цьому випадку складається акт про
фактичну якість і комплектність
продукції, що надійшла, і в акті
вказується, які документи відсутні.

Пунктом 16 Інструкції П-7 передбачено, що
під час виявлення невідповідності
якості отриманої продукції договору
або даним, вказаним у супровідних
документах, які посвідчують якість
продукції, отримувач зупиняє подальше
приймання товару та складає акт, в
якому вказує кількість оглянутої
продукції та характер виявлених під
час приймання дефектів. Отримувач
зобов'язаний забезпечити зберігання
продукції неналежної якості в умовах,
які попереджають погіршення її якості
та змішування з іншою однорідною
продукцією. При одноміській поставці
виклик представника виробника
(відправника) та його явка для участі в
перевірці якості та комплектності
продукції та складання акту є
обов'язковими.

Як стверджує скаржник в апеляційній
скарзі, підписання видаткових
накладних не свідчить про прийняття
товару, а лише підтверджує надходження
товару на склад покупця, а для того щоб
товар вважався прийнятим покупцем,
необхідно проведення вхідного
контролю, результати якого засвідчують
відповідність продукції вимогам
договору.

На підставі Інструкції №П-7,
відповідачем було проведено вхідний
контроль якості поставленої продукції.

Так, при проведенні вхідного контролю
встановлено, що поставлений товар є
непридатним для використання його в
виробничих цілях: на стержнях відсутнє
маркування, фторопласт більш твердий,
тобто не відповідає технічним вимогам,
які передбачені у сертифікаті якості
заводу-виробника ТОВ «Імпульс»,
зокрема ТУ 6-05-810-88. Було складено акти
вхідного контролю продукції по
кількості та якості №22 від 13.05.2013 р., №
25 від 14.05.2013 р., № 34 від 16.05.2013 р., № 38 від
17.05.2013 р. в яких зазначено, що фторопласт
не відповідає ТУ 6-05-810-88 та підлягає
поверненню постачальнику. До того ж,
позивачем не було надано оригіналів
або належним чином засвідчених копій
сертифікатів якості поставленого
товару.

Крім того, за твердженням відповідача,
акти вхідного контролю складені в день
поставки кожної партії фторопластових
стержнів та вручені представнику
позивача, який супроводжував товар
Дремлякову Д.О, але останній в
присутності членів комісії відмовився
від підпису зазначених актів. Листом
№012659/04 від 24.05.2013р., направленим
позивачу факсограмою, відповідач
звернувся до позивача з вимогою
замінити або зробити повернення
фторопластових стержнів, які не
відповідають технічним умовам.

В свою чергу позивач у відзиві на
апеляційну скаргу заперечує отримання
по факсу від відповідача листів з
відповідними вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем не дотримано порядку
приймання продукції по якості у
відповідності до приписів п.16
Інструкції №П-7.

Зокрема, як вірно встановлено судом
першої інстанції приймання товару
відповідачем відбулося 8, 14, 16 та 17
травня 2013 року за сертифікатом якості
№3 партії № 10 дати виготовлення
03.05.2013р., тобто, однієї партії товару.

Апеляційний суд погоджується з
висновком господарського суду, що у
разі, як стверджує відповідач, 13.05.2013р.
було встановлено відсутність
оригінала сертифікату якості товару,
відповідач повинен був призупинити
приймання товару, чого зроблено не
було. Товар, передбачений договором
поставки №К-237 від 09.04.2013р. на загальну
суму 75953,28грн. був прийнятий
відповідачем в повному обсязі.

Покупцем не надано суду акт про
зупинення приймання продукції по
якості, а також документів, які
свідчать про приймання продукції на
відповідне зберігання, складення яких
передбачено Інструкцією П-7. Крім того,
в матеріалах справи відсутні будь які
докази, які б свідчили про відмову
відповідача від договору.

Також, колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції, що відповідач не
повідомив позивача про відсутність у
нього документів, які підтверджують
якість поставленого товару. Зокрема,
господарський суд вірно вказав, що
направлення повідомлень за допомогою
факсограм, не є належним доказом
сповіщення постачальника, оскільки це
не передбачено умовами договору, а
також судом вірно зазначено, що
маркування товару, на відсутність
якого посилається відповідач, не
відноситься до показників якості
продукції, а є ідентифікаційною
ознакою товару.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України, ст.ст.525, 526 Цивільного
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом. За приписами
ст.599 ЦК України, зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином. Статтею 629 ЦК України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Отже, з огляду на викладене,
апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивач свої зобов'язання за договором
щодо поставки продукції виконав в
повному обсязі. Разом з цим, відповідач
свої зобов'язання щодо оплати
отриманого товару не виконав, в зв'язку
з чим у нього перед позивачем виникла
заборгованість у розмірі 75953,28грн.

За таких обставин, місцевий
господарський суд обґрунтовано дійшов
висновку про необхідність стягнення з
відповідача вказаної суми основного
боргу.

Приймаючи рішення щодо вимог про
стягнення пені у розмірі 4030,73грн., суд
першої інстанції правомірно врахував
пункт 4.1 договору, положення статей 534,
549-552 ЦК, статей 229-234 ГК України та
обґрунтовано задовольнив позовні
вимоги частково, а саме в сумі 3897,59грн.,
та відмовив у задоволенні позовних
вимог в частині стягнення пені у сумі
133,14грн.

Згідно з п.4 ст.129 Конституції України,
статей 33, 34 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог і заперечень, суд приймає тільки
ті докази, які мають значення для
справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Інші доводи викладені у апеляційній
скарзі, не заслуговують на увагу,
оскільки їм була надана вичерпна
правова оцінка судом першої інстанції
на підставі наданих сторонами доказів,
які відповідно до ст.ст.33,34 ГПК України
засвідчують певні обставини виконання
ними умов договору, і на яких
ґрунтуються висновки суду першої
інстанції.

Враховуючи вищенаведене, судова
колегія Донецького апеляційного
господарського суду дійшла до
висновку, що рішення господарського
суду ґрунтується на всебічному,
повному та об'єктивному розгляді всіх
обставин справи, які мають суттєве
значення для вирішення спору. Рішення
господарського суду Запорізької
області від 20.02.2014р. у справі №908/4080/13
підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги покладаються на
скаржника.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Дніпроенерго», м. Запоріжжя в особі
відокремленого підрозділу
«Криворізька теплова електрична
станція» Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Дніпроенерго», м.
Зеленодольськ, Апостолівський район,
Дніпропетровська область на рішення
господарського суду Запорізької
області від 20.02.2014р. (повний текст
підписано 25.02.2014р.) у справі №908/4080/13 -
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Запорізької області від 20.02.2014р. (повний
текст підписано 25.02.2014р.) у справі
№908/4080/13 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття. Постанову апеляційної
інстанції може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий суддя
І.В. Зубченко

Судді:
Д.О. Попков

В.М. Татенко

Надруковано 5 примірників: 1 - позивачу; 1
- відповідачу; 1 - до справи; 1 - ДАГС; 1 - ГС