ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.04.2014
Справа № 905/1225/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Зекунова Е.В., при
секретарі Павленко М.С, розглянув
справу за позовом Маріупольського
виробничого підприємства «Азовреле»
Українського товариства глухих до
Акціонерного товариства «Ощадбанк» в
особі Донецького обласного управління
Акціонерного товариства «Ощадбанк»
про стягнення 10269,28 грн.,

за участю представників сторін:

представник позивача - Ребенкова Я.Ю.

представник відповідача - Ананченко
О.О.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Маріупольське виробниче
підприємство "Азовреле" Українського
товариства глухих (далі - ВП "Азовреле")
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до
Акціонерного товариства «Ощадбанк» в
особі Донецького обласного управління
Акціонерного товариства «Ощадбанк»
про стягнення шкоди у розмірі 10269,28 грн.

В правове обґрунтування позовних
вимог позивач посилався 22 ЦК України, 225
Господарського Кодексу України, ст. 30, 32
Закону України «Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні».

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
пояснив, що підприємство «Азовреле»
понесло додаткові витрати саме з вини
відповідача, оскільки банк, в порушення
вимог п.8.2 ст.8 Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні», несвоєчасно виконав
доручення на переказ готівки на
рахунок ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго».
Просив задовольнити позов в повному
обсязі.

Відповідач у відзиві проти позову
та у судовому засіданні заперечував
проти задоволення позовних вимог,
пояснив, що вина Акціонерного
товариства «Ощадбанк» не доведена.
Пояснив, що відповідно до п. 8.4 ст. 8
Закону України «Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні»
внутрішньобанківський переказ
виконується в строк, встановлений
внутрішніми нормативними актами банку,
але не може перевищувати двох
операційних днів.

ТВБВ №10004/0497 філії - Донецьке обласне
управління АТ «Ощадбанк», якому
підпорядковане ТВБВ №10004/0460, отримало
первинний прибутковий документ
позивача від 13.08.2013 року на суму 16105 грн.
44 коп. у складі щоденної звітності ТВБВ
№10004/0460 14.08.2013 року. Зазначений переказ
було здійснено відповідно до Постанови
Правління АТ «Ощадбанк» від 31.10.2013
року№767 Про затвердження Порядку
здійснення операцій з приймання
платежів від населення на користь
субєктів господарювання в установах АТ
«Ощадбанк» із використанням системи
банківського обслуговування населення
«СБОН+» через каси установ банку та
інформаційно-платіжні термінали
самообслуговування.

Відповідно до ч.9 п.2.3.1 Порядку, ТВБВ
№10004/0460 13.08.2013р. було прийнято платіж
від позивача та передано у складі
щоденної звітності до ТВБВ №10004/0497.
Зазначені кошти були перераховані ТВБВ
№10004/0497 на рахунок ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» 14.08.2013р. На підставі
вищевикладеного, відповідач вважає, що
банк здійснив переказ готівки в межах
строків визначених Законом України
«Про платіжні системи та переказ
коштів в Україні».

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
07.12.2006 року між позивачем (споживач) та
ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»
(постачальник) укладено договір про
постачання електричної енергії
споживачу №11/25 за умовами якого ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» постачає
електричну енергію позивачу для
забезпечення потреб елктроустановок
споживача із загальною приєднаною
потужністю 585,3 кВт., а позивач оплачує
ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» її
вартість на умовах цього договору.
Також сторони зобов'язалися керуватися
діючими Правилами користування
електричною енергією (затверджених
постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996р. (а.с.20-24)

З матеріалів справи та пояснень
представника позивача вбачається, що
Договір у спірний період був чинним.

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що для
визначення договірних величин
споживання електричної енергії та
потужності на наступний рік Споживач
не пізніше 01 листопада поточного року
надає Постачальнику електричної
енергії відомість про обсяги
очікуваного споживання електричної
енергії.

Відповідно до п. 5.2 Договору договірні
величини споживання електроенергії,
визначаються на рівнях заявлених
Споживачем згідно з п. 5.1 цього Договору
обсягів.

Пунктом 5.5 Договору встановлено, що
Споживач протягом розрахункового
періоду має право звернутися до
постачальника електричної енергії із
заявою про коригування договірних
величин споживання електричної
енергії.

Згідно з Додатковою угодою від 22.06.2009р.
до Договору №11/25 (а.с.17), розрахунковим
періодом вважається період з 15 числа
місяця до такого ж числа наступного
місяця. Остаточний розрахунок
здійснюється протягом 5-ти операційних
днів з дня отримання рахунку.

19 вересня 2012 року згідно Договору між
споживачем та постачальником
електричної енергії був підписаний
додаток до Договору «Договірні
величини споживання електроенергії на
2013р.» за умовами якого у кожному місяці
2013 року об'єм постачання електричної
енергії повинен складати 10000 кВт/год.

Листом від 08.08.2013р. позивач звернувся до
відповідача із заявою про збільшення
договірної величини електроспоживання
на серпень 2013 року на рівні 23000 кВт/год.
В цей день відповідач виставив
позивачу рахунок №25 від 08.08.2013 року для
сплати вартості додатково заявленого
обсягу електричної енергії за серпень
2013 року на суму 16105,44 грн.(а.с.20)

З урахуванням вимог Додаткової угоди
від 22.06.2009р. оплата рахунку мала бути
проведена до 13.08.2013 року включно.

13 серпня 2013 року в 11 год. 30 хвил. позивач
в у відділенні банку відповідача ТВБВ
№10004/0460 оплатив рахунок №25 від 08.08.2013
року на суму 16105,44 грн., що
підтверджується банківською
квитанцією про оплату (а.с.19).

Як вбачається з пояснень представника
відповідача та матеріалів справи,
перерахування коштів на рахунок ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» фактично
відбулось14.08.2013р.

Тобто, кошти від споживача (позивача) у
якості оплати додатково заявленого
обсягу електроенергії надійшли на
рахунок (постачальника) ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» в порушення умов
Додаткової угоди від 22.06.2009р. щодо
оплати рахунку протягом 5 днів з дня
його отримання.

Згідно до п. 4.2.2. Договору та ч.5 ст. 26
Закону України «Про
електроенергетику» у разі перевищення
договірних величин електроспоживання
Споживач (Відповідач) зобов'язаний
сплатити Постачальнику (Позивачу)
двократну вартість електричної
енергії різниці фактично спожитої та
встановленою договірною величиною
електроспоживання.

У зв'язку з тим, що споживач спожив у
серпні 2013 року енергії на 9947кВт/год
більше, ніж було передбачено додатком
до Договору «Договірні величини
споживання електроенергії на 2013р.», ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» виставив
позивачу рахунок №11/25.113852 від 15.08.2013р.
на суму 10269,28 грн. за перевищення
договірних величин.

Згідно квитанцій від 28.08.2013 року, 18.09.2013
року, 09.10 2013 року та 22.11.2013 року Позивач
здійснив на рахунок ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» оплату двократної
вартості електричної енергії різниці
фактично спожитої та встановленою
договірною величиною
електроспоживання у серпні 2013р. на
загальну суму 10269,28 грн., визначену в
рахунку №11/25.113852 від 15.08.2013р.

Обґрунтовуючи звернення з позовом до
суду, ВП "Азовреле" зазначило що
понесло додаткові витрати у сумі 10269,28
грн., саме з вини відповідача, оскільки
банк, в порушення вимог Закону України
«Про платіжні системи та переказ
коштів в Україні», несвоєчасно виконав
доручення на переказ готівки на
рахунок ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»
щодо оплати вартості додатково
заявленого обсягу електричної енергії
за серпень 2013 року.

Частиною першою статті 11 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК) передбачено,
що цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
відшкодування збитків.

Пунктом 2 ст. 22 Цивільного кодексу
України встановлено, що збитками
визначаються втрати, яких особа
зазнала у зв'язку із знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права, а
також доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене.

Підставою для відшкодування збитків є
склад правопорушення, який включає
наступні фактори:

- наявність реальних збитків;

- вина заподіювача збитків;

- причинний зв'язок між діями або
бездіяльністю винної особи та
збитками.

Збитки - це витрати, зроблені
управленою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною у
відповідності до ст. 224 Господарського
кодексу України.

Згідно до частини 1 ст.225 Господарського
кодексу України до складу збитків, що
підлягають відшкодуванню особою, яка
допустила господарське
правопорушення, включаються, зокрема
додаткові витрати (штрафні санкції,
сплачені іншим суб'єктам, вартість
додаткових робіт, додатково витрачених
матеріалів тощо), понесені стороною,
яка зазнала збитків внаслідок
порушення зобов'язання другою
стороною.

Проте, позивачу потрібно довести суду
факт заподіяння йому збитків, розмір
зазначених збитків та докази
невиконання зобов'язань та
причинно-наслідковий зв'язок між
невиконанням зобов'язань та
заподіяними збитками. При визначенні
розміру збитків, заподіяних порушенням
господарських договорів, береться до
уваги вид (склад) збитків та наслідки
порушення договірних зобов'язань для
підприємства. Тоді як відповідачу
потрібно довести відсутність його вини
у спричиненні збитків позивачу.

Відповідно до норми ст. 623 Цивільного
кодексу України, сторона, яка порушила
зобов'язання повинна відшкодувати
заподіяні в результаті цього збитки.
При цьому розмір збитків, завданих
порушенням зобов'язання, доказується
кредитором.

Загальні засади функціонування
платіжних систем і систем розрахунків
(далі - платіжні системи) в Україні,
поняття та загальний порядок
проведення переказу коштів у межах
України, відповідальність суб'єктів
переказу визначені Законом України
«Про платіжні системи та переказ
коштів в Україні».

За змістом статті 1 Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні»:

- документ на переказ готівки - документ
на переказ, що використовується для
ініціювання переказу коштів, поданих
разом з цим документом у готівковій
формі (1.7);

- операційний час - частина
операційного дня банку або іншої
установи - учасника платіжної системи,
протягом якої приймаються документи на
переказ і документи на відкликання, що
мають бути оброблені, передані та
виконані цим банком протягом цього ж
робочого дня. Тривалість операційного
часу встановлюється банком або іншою
установою - учасником платіжної
системи самостійно та закріплюється в
їх внутрішніх нормативних актах (1.22).

- переказ коштів (далі - переказ) - рух
певної суми коштів з метою її
зарахування на рахунок отримувача або
видачі йому у готівковій формі.
Ініціатор та отримувач можуть бути
однією і тією ж особою (1.24).

- платник - особа, з рахунка якої
ініціюється переказ коштів або яка
ініціює переказ шляхом
подання/формування документа на
переказ готівки разом із відповідною
сумою коштів (1.32).

Відповідно до пунктів 8.2, 8.3 ст.8 цього
Закону Банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, яке міститься в
документі на переказ готівки, протягом
операційного часу в день надходження
цього документа до банку.

Банки та їх клієнти мають право
обумовлювати в договорах інші, ніж
встановлені в цьому пункті, строки
переказу готівки.

За порушення строків, встановлених
пунктами 8.1 та 8.2 цієї статті, банк, що
обслуговує платника, несе
відповідальність, передбачену цим
Законом.

Загальний порядок завершення переказу
встановлений ст. 30 Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні». Так, переказ вважається
завершеним з моменту зарахування суми
переказу на рахунок отримувача або її
видачі йому в готівковій формі (30.1).
Банк отримувача в разі надходження
суми переказу протягом операційного
дня зобов'язаний її зарахувати на
рахунок отримувача або виплатити йому
в готівковій формі в той самий день або
в день (дата валютування), зазначений
платником у розрахунковому документі
або в документі на переказ готівки (30.2).

Як встановлено у судовому засіданні
згідно пояснень представника
відповідача, операційний час ТВБВ
№10004/0460 складає період операційного
дня банку з 09 год.00 хвил. до 17 год. в
робочі дні кожного тижня.

Отже, переказ готівки від платника - ВП
"Азовреле" на рахунок ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» в АТ «Ощадбанк» мав
бути завершений відповідно до вимог
п.8.2 ст.8 та ст. 30 Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні» саме в день надходження
документ на переказ готівки до
установи банку, а саме 13.08.2013р.

Проте, фактично зарахування суми
переказу на рахунок отримувача
відбулось лише 14.08.2013р.

Дослідивши обставини справи суд
вважає, що склад правопорушення,
вчиненого відповідачем складається з
наступного:

- протиправна поведінка Акціонерного
товариства «Ощадбанк» полягає у
порушенні ним зобов'язань щодо строків
переказу готівки (оплати вартості
додатково заявленого обсягу
електричної енергії за серпень 2013 року)
від позивача на рахунок ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» встановлених п.8.2
ст.8 та ст. 30 Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні»;

- вина відповідача полягає в тому, що АТ
«Ощадбанк» не забезпечив своєчасного
перерахування готівки від платника до
отримувача коштів.

- причинний зв'язок між протиправною
поведінкою АТ «Ощадбанк» і отриманими
ВП "Азовреле" збитками полягає в тому,
що внаслідок невиконання відповідачем
зобов'язань щодо несвоєчасного
перерахування коштів у відповідності
до Закону України «Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні»,
позивач був змушений сплатити ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» двократну
вартість електричної енергії різниці
фактично спожитої та встановленою
договірною величиною
електроспоживання у серпні 2013р. у
розмірі 10269,28 грн.

- наявність негативних наслідків
полягає у додаткових витратах
позивача, понесених у вигляді
двократної вартості електричної
енергії, що підтверджується
квитанціями від 28.08.2013 року, 18.09.2013 року,
09.10 2013 року та 22.11.2013 року на загальну
суму 10269,28 грн.

За змістом статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Усупереч вказаним нормам, відповідач
не надав господарському суду доказів,
які спростовують позовні вимоги.

Згідно статті 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене господарський
суд вважає, що позовні вимоги
Маріупольського виробничого
підприємства «Азовреле» Українського
товариства глухих до Акціонерного
товариства «Ощадбанк» в особі
Донецького обласного управління
Акціонерного товариства «Ощадбанк» є
обґрунтованими, підтвердженими
матеріалами справи, тому підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Оскільки відповідно до п.19 ч.1 ст.5
Закону України «Про судовий збір»
Маріупольське виробниче підприємство
«Азовреле» Українського товариства
глухих звільнене від сплати судового
збору, судовий збір стягується з
відповідача в доход бюджету відповідно
до статті 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Маріупольського
виробничого підприємства «Азовреле»
Українського товариства глухих до
Акціонерного товариства «Ощадбанк» в
особі Донецького обласного управління
Акціонерного товариства «Ощадбанк»
про стягнення 10269 грн. 28 коп. -
задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства
«Ощадбанк» (м.Київ, вул Госпітальна, б.
12г, ) на користь
Маріупольського виробничого
підприємства «Азовреле» Українського
товариства глухих (01601, м. Маріуполь,
вул.Серова, б.1-а, ) 10269
(десять тисяч двісті дев'яносто шість)
грн. 28 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства
«Ощадбанк» (м.Київ, вул Госпітальна, б.
12г, ) судовий збір у сумі
1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім)
грн. на користь Державного бюджету
України (отримувач Київське
УК/Київський р-н/22030001, банк отримувача
Головне управління державної
казначейської служби України (ГУ ДКСУ)
Донецькій області, МФО 834016, ,
рахунок № 3006, код бюджетної
класифікації 22030001).

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті,
його вступну та резолютивну частини
проголошено у судовому засіданні 23
квітня 2014 року.

Повний текст рішення складено та
підписано 28 квітня 2014 року.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької
області набирає законної сили за
правилами, встановленими частиною 5
статті 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Донецького
апеляційного господарського суду в
порядку, передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Е.В. Зекунов