ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб-сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 р.
Справа № 923/312/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Нікітенка С.В., при
секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом приватного підприємства
"Охоронна компанія "Кріс-Херсон", м.
Херсон

до товариства з обмеженою
відповідальністю "МКП Прозерпіна", м.
Херсон

про стягнення 13281,31 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник,
договір від 03.02.2014р.;

від відповідача: Савіна А.С. -
представник, довіреність від 18.02.2014р.

Суть спору: приватне підприємство
"Охоронна компанія "Кріс-Херсон"
(позивач) 17.03.2014р. звернулось до
господарського суду Херсонсьеої
області з позовом, в якому просить
стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "МКП Прозерпіна"
(відповідач) суму основного боргу у
розмірі 12400,00 грн., суму пені у розмірі
643,33 грн. та суму 3% річних у розмірі 571,39
грн. Судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі 1827,00 грн. та витрати на
послуги адвоката у розмірі 3000,00 грн.,
позивач просить суд покласти на
відповідача.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує посиланнями на договір про
надання послуг охорони групою швидкого
реагування від 01.10.2011р., положення ст.ст.
610, 612, ст. 625 ЦК України та положення
ст.ст. 193, 218, 229, 231, ст. 232 ГК України.

15 квітня 2014 року представником
відповідача через канцелярію суду
подано відзив на позовну заяву з
додатком, в якому він не заперечує
проти наявності заборгованості та
визнає позов, однак не може погодитись
з розміром витрат на правову допомогу,
які становлять 3000,00 грн. Вважає, що
вказана сума значно перевищує розумно
необхідну суму. Також просить при
вирішенні питання щодо розподілу
судових витрат, обмежити розмір
відшкодування послуг на правову
допомогу з огляду на розумну
необхідність для даної справи до суми
500,00 грн.

29 квітня 2014 року представником
відповідача через канцелярію суду
подано заперечення на позов з
контррозрахунком сум пені та 3% річних,
в якому просить відмовити позивачу у
стягненні пені в сумі 96,60 грн., 3% річних
в сумі 419,89 грн. та обмежити розмір
відшкодування послуг на правову
допомогу з огляду на розумну
необхідність до суми 500 грн. У
заперечені на позов відповідач
посилається на вимоги п.6 ст. 232 ГПК
України, відповідно до якої
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано. Дане заперечення з
додатком прийнято судом до розгляду та
долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 06.05.2014р.
позивачем подано заяву про уточнення
позовних вимог, яка за своєю правовою
природою є заявою про зменшення
розміру позовних вимог в частині
стягнення пені та 3% річних. Загальна
сума позовних вимог, з урахуванням
зменшення, складає 13281,31 грн. з яких:
сума основного боргу - 12400,00 грн., сума
пені - 679,31 грн. та сума 3% річних - 202,00 грн.
Позивач також просить суд стягнути з
відповідача судовий збір у розмірі 1827,00
грн. та витрати на послуги адвоката у
розмірі 3000,00 грн.

Відповідно до положень статті 22
ГПК України, позивач вправі до
прийняття рішення по справі збільшити
розмір позовних вимог за умови
дотримання встановленого порядку
досудового врегулювання спору у
випадках, передбачених статтею 5 цього
кодексу, в цій частині, відмовитись від
позову або зменшити розмір позовних
вимог. До початку розгляду
господарським судом справи по суті
позивач має право змінити предмет або
підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Оскільки вищевказана заява не
суперечить законодавству, суд приймає
її до розгляду та долучає до матеріалів
справи.

У судовому засіданні 06.05.2014р.
представник позивача позовні вимоги, з
урахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог підтримав у
повному обсязі.

Представник відповідача у
судовому засіданні позовні вимоги
визнав частково, надавши аналогічні
пояснення, які містяться у запереченні
на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 01
жовтня 2011 року між приватним
підприємством "Охоронна компанія
"Кріс-Херсон" (охорона) та товариством з
обмеженою відповідальністю "МКП
Прозерпіна" (замовник) було укладено
договір про надання послуг охорони
групою швидкого реагування (надалі -
договір).

Відповідно до умов п.1.1.,1.2.,1.3.
договору, замовник доручає охороні, а
охорона приймає на себе зобов'язання по
охороні замовника, за адресою: м.
Херсон, вул. Залізнична, буд 3. Способом
виклику охорони визначається
телефонне повідомлення до чергової
частини охорони уповноваженою особою
замовника за тел.: 45-45-09, , .
Засобом охорони за домовленістю сторін
визначається група швидкого
реагування охорони з переміщенням на
службовому автомобілі.

Згідно п.2.1. договору, охорона
зобов'язана забезпечувати в
максимально можливо короткий строк
виїзд нарядів "охорони" на "об'єкт" у
випадку отримання телефонного
повідомлення від замовника.

Відповідно до п.4.1.,4.2. договору,
вартість послуг, що надаються за цим
договором становить 1240,00 гривень на
місяць. Розрахунки за послуги охорони
здійснюються замовником у формі
передплати шляхом безготівкового
перерахування грошових коштів в 100%
обсязі від суми договору до 5-го числа
кожного місяця, за який проводиться
розрахунок, на розрахунковий рахунок
підприємства відповідно до
виставлених рахунків, або внесення
готівки до каси охорони.

Звертаючись з позовом до суду про
стягнення з відповідача суми
заборгованості за договором про
надання послуг охорони групою швидкого
реагування, позивач посилається на ті
обставини, що свої зобов'язання за
договором він виконував у повному
обсязі. Позивач надавав зазначені
послуги протягом червня 2013р. - березня
2014р., претензій щодо якості наданих
послуг від відповідача не надходило.

З метою досудового врегулювання
спору, позивачем було направлено
відповідачу претензію №03 від 04.02.2014р. з
вимогою терміново у триденний термін з
моменту отримання претензії провести
повний розрахунок, шляхом
безготівкового перерахунку грошових
коштів на розрахунковий рахунок
позивача, вказаний у договорі. Також,
позивачем 22.02.2014р. було надіслано на
адресу відповідача ще одну претензію з
вимогою провести повний розрахунок
згідно договору про надання послуг
охорони, з урахуванням суми штрафних
санкцій. Дані претензії залишені без
відповіді та реагування.

У зв'язку із невиконанням
відповідачем зобов'язань за договором
від 01.10.2011р. про надання послуг охорони
групою швидкого реагування, позивач
звернувся до суду з вимогою стягнути з
відповідача 13614,72 грн. боргу.

Таким чином, виник спір, який
підлягає вирішенню у судовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами,
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

У судовому засіданні 06.05.2014р.
позивачем в порядку ст. 22 ГПК України
подано заяву про уточнення позовних
вимог, яка за своєю правовою природою є
заявою про зменшення розміру позовних
вимог в частині стягнення сум пені та 3%
річних.

Загальний розмір позовних вимог з
урахуванням зменшення, складає 13281,31
грн. з яких: 12400,00 грн. - сума основного
боргу, 679,31 грн. - сума пені та 202,00 грн. -
сума 3% річних.

Відповідно до положень ч.1, ч.4 ст. 22
ГПК України сторони користуються
рівними процесуальними правами.

Позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Оскільки заява позивача про зменшення
розміру позовних вимог не суперечить
законодавству, не зачіпає інтересів
інших осіб і не порушує охоронювані
законом їх права, суд задовольняє заяву
позивача і приймає її до розгляду.

Суд визначає ціну позову у розмірі 13281,31
грн.

Станом на день звернення позивача з
позовом до суду сума заборгованості
відповідача перед позивачем за
основною сумою боргу становить 12400,00
грн.

Проаналізувавши заявлені позовні
вимоги з положеннями чинного
законодавства суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 174
Господарського кодексу України,
договір є підставою для виникнення
цивільних прав і обов'язків
(господарських зобов'язань).

Відповідно до положень ст. 193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином,
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з приписами ст. 509
Цивільного кодексу України,
зобов'язання є правовідношенням, у
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь іншої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші), чи утриматися від
виконання певних дій, а інша сторона
має право вимагати виконання такого
обов'язку.

Відповідно до ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначає позивач, за послуги
надані позивачем за договором про
надання послуг охорони групою швидкого
реагування від 01.10.2011р. протягом червня
2013р. - березня 2014р. відповідач не
розрахувався, в результаті чого у нього
утворився борг у розмірі 12400,00 грн.

Відповідачем не надано суду
належних і допустимих доказів на
підтвердження того, що товариством з
обмеженою відповідальністю "МКП
Прозерпіна" здійснено перерахування на
розрахунковий рахунок відповідача
грошових сум, за надані позивачем
послуги протягом червня 2013р. - березня
2014р., на загальну суму 12400,00 грн. Крім
того, у відзиві на позовну заяву та
заперечені на позов відповідач визнав
суму основного боргу та у судовому
засіданні не заперечив проти її
задоволення.

З огляду на викладене, позовні
вимоги позивача в частині стягнення з
відповідача суми боргу за надані
позивачем послуги протягом червня 2013р.
- березня 2014р. у розмірі 12400,00 грн., є
доведеними і обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлені
вимоги про стягнення з відповідача
суми пені у розмірі 679,31 грн. та суми 3%
річних у розмірі 202,00 грн.

Стаття 625 ЦК України допускає, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Пунктом 3.2.1. договору сторони
узгодили, що у разі несвоєчасної оплати
замовник сплачує охороні пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, від несплаченої суми, що діє в
період, коли нараховується пеня, за
кожен день прострочення платежу.

Суд за допомогою калькулятора
підрахунку заборгованості та штрафних
санкцій системи "Ліга" (з врахуванням
Порядку проведення підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій,
затвердженого листом Верховного Суду
України від 03.04.1997р. №62-97р.
"Рекомендації відносно порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ") перевірив
розрахунок 3% річних та пені, визначений
позивачем, у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період,
за який стягується пеня.

Судом не виявлено порушень в
частині розрахунку позивачем сум 3%
річних та пені.

Доказів сплати нарахованих сум
пені та 3% річних відповідачем суду не
надано.

Таким чином, позовні вимоги в
частині стягнення суми пені у розмірі
679,31 грн. та суми 3% річних у розмірі 202,00
грн. підлягають задоволенню, оскільки
вони погоджені в установленому законом
порядку.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34
ГПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки
ті докази, які мають значення для
справи.

Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Наявні в матеріалах справи
документи свідчать про безспірність та
обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
заявлені позивачем вимоги
документально підтверджені, а отже
такі, що підлягають задоволенню.

Позивач також просить суд
стягнути з відповідача суму судових
витрат за послуги адвоката у розмірі
3000,00 грн.

Судом встановлено, що 03.02.2014р. між
приватним підприємством "Охоронна
компанія "Кріс-Херсон" (клієнт) та
адвокатом ОСОБА_1 (адвокат), який має
свідоцтво про право заняття
адвокатською діяльністю НОМЕР_1 від
04.04.2012р., укладено договір про надання
правової допомоги.

Пунктом 5 договору про надання
правової допомоги сторони погодили, що
вартість послуг наданих адвокатом
становить 3000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивачем 03.02.2014р. сплачено
адвокату суму за надання адвокатських
послуг у розмірі 3000,00 грн., що
підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордера №4 від
03.02.2014р.

Відповідно до п. 6.5. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013, № 7 "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України", 6.5. Розподіл сум інших,
крім судового збору, судових витрат
здійснюється за загальними правилами
частини п'ятої статті 49 ГПК, тобто при
задоволенні позову вони покладаються
на відповідача, при відмові в позові -
на позивача, а при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. За тими ж правилами
здійснюється й розподіл сум цих витрат
у розгляді господарським судом
апеляційних і касаційних скарг.

Вирішуючи питання про такий
розподіл, господарський суд має
враховувати, що розмір відшкодування
судових витрат, не повязаних зі сплатою
судового збору, не повинен бути
неспіврозмірним, тобто явно завищеним
порівняно з ціною позову. У зв'язку з
цим суд з урахуванням конкретних
обставин, зокрема ціни позову, може
обмежити даний розмір з огляду на
розумну необхідність судових витрат
для даної справи.

Судом встановлено, що 03.02.2014р. між
приватним підприємством "Охоронна
компанія "Кріс-Херсон" (клієнт) та
адвокатом ОСОБА_1 (адвокат), який має
свідоцтво про право заняття
адвокатською діяльністю НОМЕР_1 від
04.04.2012р., укладено договір про надання
правової допомоги.

Пунктом 5 договору про надання
правової допомоги сторони погодили, що
вартість послуг наданих адвокатом
становить 3000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивачем 03.02.2014р. сплачено
адвокату суму за надання адвокатських
послуг у розмірі 3000,00 грн., що
підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордера №4 від
03.02.2014р.

Враховуючи викладене, суд вважає,
що позивачу підлягають відшкодуванню
судові витрат за послуги адвоката лише
у розмірі 1500,00 грн., оскільки послуги,
які надані адвокатом за договором про
надання правової допомоги від 03.02.2014р. у
розмірі 3000,00 грн., є неспіврозмірними,
тобто явно завищеним порівняно з ціною
позову у справі 923/312/14.

Витрати зі сплати судового збору
у розмірі 1827,00 грн., відповідно до ст. 49
ГПК України відносяться на
відповідача.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення і повідомлено
представників сторін про дату
складення повного рішення.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "МКП Прозерпіна" (73000,
м. Херсон, вул. 40 Років Жовтня, буд. 31-А,
код ЄДРПОУ - 21290781) на користь приватного
підприємства "Охоронна компанія
"Кріс-Херсон" (73000, м. Херсон, провулок
Козацький, буд. 10, код ЄДРПОУ - 33929506) суму
основного боргу у розмірі 12400,00 грн.,
суму пені у розмірі 679,31 грн., суму 3%
річних у розмірі 202,00 грн., 1500,00 грн.
судових витрат за послуги адвоката та
1827,00 грн. судового збору.

Наказ видати стягувачу після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12.05.2014р.

Суддя
С.В.
Нікітенко