ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

24 квітня 2014 року
Справа № 913/665/14

Провадження № 30/913/665/14

За позовом Генеральної прокуратури
України в інтересах держави в особі
Державної авіаційної служби України, м.
Київ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авіакомпанія
"Ютейр-Україна", м. Луганськ

про стягнення 2026521 грн. 04 коп.

Суддя: Голенко І.П.

Секретар судового засідання: Бородіна
А.А.

У засіданні брали участь:

від заявника: Стороженко Д.О.,
посвідчення № 023922 від 30.12.2013;

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: Награбовий О.О.,
довіреність № 67 від 05.09.2013,

в с т а н о в и в:

Суть спору: Генеральна прокуратура
України в інтересах держави в особі
Державної авіаційної служби України
звернулась до господарського суду
Луганської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авіакомпанія
"Ютейр-Україна" про стягнення
заборгованості у розмірі 2026521 грн. 04
коп. зі сплати державного збору за
надані послуги з перевезення пасажирів
і вантажів повітряним транспортом.

Позов мотивований тим, що відповідач,
надавши в період з вересня по грудень
2013 року послуги з перевезення
пасажирів і вантажів та отримавши
державний збір від пасажирів і
відправників під час продажу чартерних
рейсів, не сплатив державних зборів, у
зв'язку з чим виникла заборгованість у
розмірі 2026521 грн. 04 коп.

Прокурор підтримав позов повністю.

Позивач у судові засідання не
з'являвся, але через канцелярію суду
були надані пояснення № 1.29-3301 від
26.03.2014, у яких позивач підтримав позов
прокурора у повному обсязі та просив
розглядати справу за відсутністю
представника позивача у зв'язку з
відсутністю бюджетного фінансування
для відрядження, що судом задоволено.

Відповідач письмового відзиву до
матеріалів справи не надав, але надав
докази часткового погашення
заборгованості на суму 250264 грн. 73 коп.
(платіжне доручення № 8311 від 20.03.2014)
після порушення провадження у справі.

Дослідивши обставини справи, надані
докази, суд встановив такі фактичні
обставини.

За результатами проведеної
Генеральною прокуратурою України
перевірки встановлено, що відповідачем
допущено порушення вимог
законодавства щодо сплати державних
зборів до Державного спеціалізованого
фонду фінансування загальнодержавних
витрат на авіаційну діяльність та
участь України в міжнародних
авіаційних організаціях (надалі - Фонд).

У період з жовтня 2013 року по січень 2014
року позивачем на підставі звітів
відповідача щодо діяльності згідно з
ліцензією на провадження
господарської діяльності з надання
послуг із перевезення пасажирів,
вантажів повітряним транспортом
відповідачу виставлено
рахунки-фактури на сплату передбачених
ст. 12 Повітряного кодексу України
державних зборів (за період з вересня
по грудень 2013 року) на загальну суму
2026521 грн. 04 коп., а саме: рахунки - фактури
№ 78 від 08.10.2013 на суму 175572 грн. 24 коп., №
232к від 08.10.2013 на суму 524692 грн. 49 коп., № 84
від 08.11.2013 на суму 164871 грн. 61 коп., № 256к
від 08.11.2013 на суму 384639 грн. 15 коп., № 91 від
06.12.2013 на суму 136889 грн. 92 коп., № 275к від
06.12.2013 на суму 255568 грн. 18 коп., № 3 від
11.01.2014 на суму 129358 грн. 71 коп., № 12к від
11.01.2014 на суму 254928 грн. 74 коп. (а. с. 12-31).

У зв'язку з невиконанням відповідачем
своїх зобов'язань у нього виникла
заборгованість перед позивачем у
розмірі 2026521 грн. 04 коп. зі сплати
державного збору за надані послуги з
перевезення пасажирів і вантажів
повітряним транспортом.

За таких обставин, позивач звернувся з
даним позовом до суду.

Дослідивши обставини справи, надані
матеріали, оцінивши надані сторонами
докази у їх сукупності, суд дійшов
висновку про задоволення позову з
таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 121 Конституції
України на прокуратуру покладено
функції представництва інтересів
держави в суді у випадках, визначених
законом.

Резолютивною частиною рішення
Конституційного суду України № 3-рп/99
від 08.04.1999 визначено, що прокурори мають
право звертатись до суду з позовними
заявами виключно в інтересах держави в
особі органів державної влади або
органів місцевого самоврядування, яким
законом надані повноваження органів
виконавчої влади.

Згідно з ч. 6 ст. 12 Повітряного кодексу
України кошти Фонду в обсязі,
затвердженому законом про Державний
бюджет України на відповідний рік,
використовуються на утримання штату
працівників та інші витрати
уповноваженого органу з питань
цивільної авіації, пов'язані із
забезпеченням виконання його функцій,
на фінансування витрат на участь і
представництво України у міжнародних
авіаційних організаціях та інших
заходах, визначених законодавством.

Відповідно до ч. 7 ст. 12 Повітряного
кодексу України забезпечення
надходження та використання коштів
Фонду здійснює уповноважений орган з
питань цивільної авіації.

Згідно з п. п. 1, 3 Положення про Державну
авіаційну службу України,
затвердженого Указом Президента
України № 398 від 06.04.2011, Державна
авіаційна служба України є центральним
органом виконавчої влади, основними
завданнями якого є: забезпечення
реалізації державної політики у сфері
цивільної авіації та використання
повітряного простору; здійснення
державного контролю та нагляду за
безпекою цивільної авіації;
регулювання використання повітряного
простору та організація повітряного
руху; організація авіаційних
перевезень.

Підпунктом 289 п. 4 вказаного Положення
передбачено, що Державна авіаційна
служба України організовує
надходження коштів до Державного
спеціалізованого фонду фінансування
загальнодержавних витрат на авіаційну
діяльність та участь України у
міжнародних авіаційних організаціях і
їх цільове використання.

Таким чином, несвоєчасне внесення
відповідачем державного збору
призводить до ненадходження коштів до
Фонду та ускладнює реальне виконання
основних завдань і функцій Державної
авіаційно служби України, чим
порушуються інтереси держави, а також
ставиться під загрозу авіаційна
безпека в державі у цілому.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до п. 4 ст. 12 Повітряного
кодексу України для забезпечення
реалізації основних напрямів
державної політики у сфері авіаційної
діяльності та використання
повітряного простору України,
утримання та забезпечення діяльності
уповноваженого органу з питань
цивільної авіації з метою виконання
покладених на нього завдань та функцій,
участі та представництва України у
міжнародних авіаційних організаціях
та інших заходах діє Державний
спеціалізований фонд фінансування
загальнодержавних витрат на авіаційну
діяльність та участь України у
міжнародних авіаційних організаціях.

Згідно з п. 5 ст. 12 Повітряного кодексу
України надходженнями до Державного
спеціалізованого фонду фінансування
загальнодержавних витрат на авіаційну
діяльність та участь України у
міжнародних авіаційних організаціях є
державні збори із суб'єктів авіаційної
діяльності: 1) за сертифікацію,
реєстрацію, перереєстрацію об'єктів та
суб'єктів авіаційної діяльності та
супроводження їх діяльності; 2) за
надання прав на експлуатацію
повітряних ліній; 3) за кожного
пасажира, який відлітає з аеропорту
України; 4) за кожну тонну вантажу, що
відправляється чи прибуває до
аеропорту України; 5) за вчинення
офіційних дій, пов'язаних з наглядом у
сфері цивільної авіації, у тому числі
під час виконання польотів в інших
державах за договорами фрахту/лізингу,
які розраховуються залежно від
кількості та маси повітряних суден,
строків тимчасового базування за
кордоном та регіонів виконання
польотів; 6) з авіаційної безпеки; 7) з
інших передбачених законом надходжень.

Пунктом 8 ст. 12 Повітряного кодексу
України встановлено, що платежі, що
підлягають сплаті до Державного
спеціалізованого фонду фінансування
загальнодержавних витрат на авіаційну
діяльність та участь України у
міжнародних авіаційних організаціях, є
обов'язковими для всіх суб'єктів
авіаційної діяльності.

Перелік, розмір та порядок сплати
державних зборів, порядок використання
коштів Державного спеціалізованого
фонду фінансування загальнодержавних
витрат на авіаційну діяльність та
участь України у міжнародних
авіаційних організаціях визначаються
Кабінетом Міністрів України (п. 9 ст. 12
Повітряного кодексу України).

Як визначено п. 1 Положення про
Державний спеціалізований фонд
фінансування загальнодержавних витрат
на авіаційну діяльність та участь
України у міжнародних авіаційних
організаціях, затвердженого
постановою КМУ № 819 від 28.09.1993 (зі
змінами та доповненнями), Фонд створено
з метою фінансування заходів щодо
забезпечення діяльності цивільної
авіації в України відповідно до вимог
Конвенції про міжнародну цивільну
авіацію та участі України у
міжнародних авіаційних організаціях.

Пунктом 9 розділу ІІ додатку до
вказаного Положення передбачено, що
справляння державного збору за кожного
пасажира, який відлітає з аеропортів
України, та за кожну тонну вантажу, що
відправляється чи прибуває, під час
експлуатації повітряних ліній, що
перетинають кордон України, та
виконання чартерних міжнародних
перевезень, які здійснюються іноземним
експлуатантом, дорівнює ставці збору,
який справляється зі споживача
стосовно українських експлуатантів
під час виконання аналогічних
польотів.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ додатку до
вказаного Положення при видачі
дозволів на експлуатацію повітряних
ліній у межах України державний збір
збільшується з розрахунку за кожного
пасажира, який відлітає з аеропорту на
0,5 доларів США та за кожну тонну
вантажу, що відправляється чи прибуває
на 2,5 доларів США, що стягуються зі
споживача, а при видачі дозволів на
експлуатацію міжнародних повітряних
ліній (у т. ч. чартерних перевезень)
державний збір збільшується з
розрахунку за кожного пасажира, який
відлітає з аеропортів України на 2
долари США та за кожну тонну вантажу, що
відправляється чи прибуває на 10
доларів США, що стягуються зі
споживача.

Згідно з п. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(не належне виконання).

Матеріалами справи, її фактичними
обставинами підтверджено наявність
заборгованості відповідача перед
позивачем на дату подання позову у
розмірі 2026521 грн. 04 коп. зі сплати
державного збору за надані послуги з
перевезення пасажирів і вантажів
повітряним транспортом за період з
вересня по грудень 2013 року (а. с. 12-19).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідачем ніяким чином не
спростовано заявлені позовні вимоги,
але останнім було надано докази
часткового погашення заборгованості
на суму 250264 грн. 73 коп.
(платіжне доручення № 8311 від 20.03.2014, у
якому вказані реквізити позивача
співпадають з реквізитами, що
зазначені у рахунках-фактурах
позивача, а. с. 12-19). Зазначена
заборгованість була сплачена вже після
подання позову до суду (04.03.2014 згідно з
поштовою відміткою на конверті, а. с. 41).

Отже, станом на день розгляду справи
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 1776256 грн. 31 коп.

Будь-яких інших доказів про сплату
вказаної суми боргу до матеріалів
справи учасниками процесу не було
надано.

Таким чином, позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню частково, з
відповідача на користь позивача слід
стягнути суму заборгованості у розмірі
1776256 грн. 31 коп. Провадження у справі в
частині стягнення заборгованості у
розмірі 250264 грн. 73 коп. слід припинити
на підставі п. п. 1-1 п. 1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України у зв'язку з відсутністю
предмету спору.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір слід стягнути з
відповідача на користь Державного
бюджету України пропорційно розміру
позовних вимог.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, п. п. 1-1 п. 1
ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авіакомпанія
«Ютейр-Україна», м. Луганськ, Аеропорт,
код 36129430, на користь Державної
авіаційної служби України, м. Київ, пр.
Перемоги, буд. 14, код 37536026,
заборгованість у розмірі 1776256 грн. 31
коп., видати позивачу наказ після
набрання рішенням законної сили.

3. Провадження у справі в частині
стягнення заборгованості у розмірі
250264 грн. 73 коп. припинити у зв'язку
з відсутністю предмету спору.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авіакомпанія
«Ютейр-Україна», м. Луганськ, Аеропорт,
код 36129430, на користь Державного бюджету
України судовий збір у розмірі 35525 грн.
13 коп., видати наказ місцевому органу
державної податкової служби після
набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено та
підписано - 28.04.2014

Суддя
І.П. Голенко