ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

« 06» травня 2014 року
справа № 927/468/14

Позивач: Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЮКРЕЙНІАН ЕКСЧЕНДЖ»
04050, м. Київ, вул.. Пимоненка, буд. 4 кв. 48
Відповідач: Приватне підприємство
«ЕВЕРЕСТ» 14037, м. Чернігів, вул.
Борисенка, 45 Про стягнення 56220,89 грн.

Суддя Н.О.Скорик

Представники сторін:

Від позивача: Курасов М.М. довіреність
№ 21/036/14-01 від 21.03.2014 представник

Від відповідача: Мойсієнко В.М.
довіреність № б/н від 15.04.2014

Рішення приймається після оголошеної в
судовому засіданні 15.04.2014 р. перерви,
відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України

Суть спору:

.

Товариством з обмеженою
відповідальністю «ЮКРЕЙНІАН ЕКСЧЕНДЖ»
подано позов до приватного
підприємства «Еверест» про стягнення
50000,00 грн. боргу за договором № 9 пфд про
надання поворотної безвідсоткової
фінансової допомоги від 14.06.2010,
інфляційних в сумі 650,00 грн., річних в
сумі 1875,00 грн., пені в сумі 3695,89 грн.

Відповідач, в поданому
листі-поясненнях зазначив, що позов не
визнає оскільки договір, на який
посилається позивач, як на підставу
позовних вимог, не підписано сторонами,
зокрема відповідачем, а отже сторони не
досягли згоди щодо істотних умов
договору, а тому його не можна вважати
укладеним. Крім того, відповідачем було
подано заяву про застосування позовної
давності.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши представників
сторін суд

Встановив:

Позивачем в обґрунтування підстав
позову покладено договір № 9 пфд про
надання поворотної безвідсоткової
фінансової допомоги від 14.06.2010 та
платіжне доручення № 110 від 10.06.2010.

Позивачем надано примірник договору №
9 пфд про надання поворотної
безвідсоткової фінансової допомоги
від 14.06.2010

Крім того позивачем надано фотокопію
платіжного доручення №110 від 10.06.2010, де
в графі призначення платежу значиться
«поворотна фінансова допомога, згідно
договору № 9 пфд від 14/06/10.

Наданий позивачем примірник договору
не містить печатки та підпису
відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст.. 1046 Цивільного
кодексу України за договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу
України та ст.. 180 Господарського
кодексу України договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Частиною 1 статті 1047 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір позики
укладається у письмовій формі, якщо
його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми.

Таким чином, виходячи з приписів ст. 1047
ЦК України сторони правовідносин
надання позики мають укласти договір в
письмовій формі.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до приписів ст.13-14 ЦК
України цивільні права та обов'язки
особа здійснює у межах, наданих їй
договором або актами цивільного
законодавства. Відповідно до ст.14 ЦК
України особа не може бути примушена до
дій вчинення яких не є обов'язковими
для неї.

Частина 3 статті 203 Цивільного кодексу
України встановлює вимогу до
волевиявлення особи, яка є учасником
правочину: таке волевиявлення повинно
бути вільним та відповідати внутрішній
волі (тобто, не залежати від помилки,
обману чи насильства при вчиненні
правочину).

Оскільки текст наданого позивачем
примірника договору № 9 пфд про надання
поворотної безвідсоткової фінансової
допомоги від 14.06.2010 не підписано
уповноваженою особою відповідача, не
скріплено печаткою відповідача,
укладення договору позики
заперечується відповідачем, суд
доходить висновку, що відповідач не є
учасником спірного правочину, не
висловлював волевиявлення на вчинення
спірного правочину та не вчиняв його.
Позивачем не доведено наявність
наміру відповідача укласти саме
договір поворотної фінансової
допомоги (позики). При цьому, відсутні
докази якихось пропозицій відповідача
на перерахування спірних коштів.

Отже, позивачем за відсутності такої
правової підстави для перерахування
коштів як договір про фінансову
допомогу № 9 пфд від 14.06.2010, що визначена
підставою у платіжному дорученні,
платіжним дорученням №110 від 10.06.2010
перерахував на рахунок відповідача
50000,00 грн. Зазначення в платіжному
дорученні від 10.06.2010, оформленому на
чотири дні раніше, проекту договору № 9
пфд про надання поворотної
безвідсоткової фінансової допомоги
від 14.06.2010, як підстави платежу,
свідчить про намір тільки позивача на
укладення договору.

Таким чином, виходячи з вищеописаних
фактів, суд приходить до висновку, що
договір №9 пфд про надання поворотної
безвідсоткової фінансової допомоги
від 14.06.2010 є неукладеним.

Відповідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Позивачем не доведено правомірність
підстав позовних вимог, матеріали
справи не містять доказів на
підтвердження факту надання позивачем
відповідачу фінансової допомоги.

При цьому підстави позовних вимог
позивачем не змінювались.

Неукладеність договору № 9 пфд про
надання поворотної безвідсоткової
фінансової допомоги від 14.06.2010, саме
який покладено позивачем в підставу
заявленого позову, свідчить про
безпідставність заявлених позовних
вимог про стягнення спірних грошових
коштів, як суми позики.

За таких обставин, позовні вимоги є
безпідставним та необґрунтованими, а
тому в позові має бути відмовлено.

Заявлені до стягнення позивачем з
відповідача 1827,00 грн. судового збору,
судом покладаються на позивача, згідно
ст.. 49 ГПК України, з огляду на
відсутність вини відповідача у
виникненні спору та висновку суду про
безпідставність позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 13,14, 615, 1046, 1047
Цивільного кодексу України, ст.ст.
49,82-85, Господарського процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог відмовити
.

Повне рішення складено 08.05.2014

Суддя
Н.О. Скорик