ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2014 р.Справа № 922/462/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання
Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Голден Телеком", м.
Київ до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Карат 2012",
м. Харків про стягнення 10 106,46 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Купрійов Р.А., довіреність №
706 від 05.11.2013 р.

відповідача - Воронов Ф.Ю., директор,
довіреність №1 від 01.03.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Голден Телеком", м.
Київ (позивач) звернулося до
господарського суду із позовною
заявою, в якій просить суд стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Карат 2012", м. Харків
(відповідача) заборгованість в розмірі
10 106,46 грн., посилаючись на неналежне
виконання відповідачем договірних
зобов'язань за договором №ХА-84/12 про
надання телекомунікаційних послуг від
01.03.2012 р. Позивач також просить суд
покласти на відповідача витрати по
сплаті судового збору в розмірі 1 827,00
грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просить суд позов
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні та у відзиві на позов вх.№13167
від 17.04.2014 р. позовні вимоги визнає
частково, посилаючись на той факт, що
відповідач надіслав на адресу позивача
листа вих.№0307/13/1 від 03.07.2013 р. (а.с. 28)
щодо перерахування заборгованості та
тимчасового припинення надання послуг,
але позивач, припинивши надання
відповідачеві послуг в липні 2013 р.,
нарахував відповідачеві абонентську
плату за липень 2013 р. Відповідач також
вважає, що позивачем у жовтні 2013 р.
невірно здійснено перерахунок наданих
йому послуг.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 03.04.2014 р. було
задоволено клопотання відповідача про
продовження строку вирішення спору
поза межами 2-х місячного терміну
вирішення спорів, встановленого ч. 3 ст.
69 ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, дослідивши
матеріали справи, всебічно та повно
оцінивши надані сторонами докази у їх
сукупності, суд встановив наступне.

01 березня 2013 року між позивачем
(оператор) та відповідачем (абонент) був
укладений договір №ХА-84/12 про надання
телекомунікаційних послуг, за умовами
якого позивач зобов'язався надавати
відповідачеві телекомунікаційні
послуги, що передбачені у відповідних
замовленнях, а відповідач зобов'язався
своєчасно їх оплачувати.

В п.1.2. договору передбачено, що перелік
і обсяг замовлених телекомунікаційних
послуг, а також організаційні та
технічні умови їх надання зазначаються
у замовленнях, що підписуються
сторонами і є невід'ємною частиною
цього договору.

Відповідно до п.4.1. договору спосіб
розрахунків (авансування або
післяоплата) вказується у замовленнях.

За умовами п.4.2. договору у разі, якщо
замовлення передбачає надання
телекомунікаційних послуг в кредит
(післяоплату) оплата наданих послуг
здійснюється відповідачем у
десятиденний строк після отримання
рахунку, але не пізніше 20 числа місяця,
наступного за розрахунковим. У разі
неотримання рахунку до 15 числа місяця,
наступного за розрахунковим,
відповідач повинен звернутися до
позивача для отримання рахунку та
здійснити оплату до граничного строку,
зазначеного у цьому договорі.

Даний договір вступає в силу з моменту
його підписання обома сторонами та дії
безстроково (п.6.1. договору).

Згідно ст. 901 ЦК України за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів
про надання послуг, якщо це не
суперечить суті зобов'язання.

Згідно з ч. 1 статті 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. При цьому
кожна суттєва для справи обставина
повинна підтверджуватися належними і
допустимими доказами.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як вбачається із матеріалів справи, на
виконання умов договору між сторонами
було підписано замовлення №1 про
надання послуги - Передача даних
(надання доступу до мережі Інтернет), а
також замовлення №2 про надання
послуги - Фіксований телефонний зв'язок
(службові телефони, підключені до
індивідуальної лінії) (а.с. 12-13).

Позивач виставив відповідачеві
рахунки на оплату 13 500,00 грн. (а.с. 15, 17, 19,
21) за період з квітня 2013 року по липень
2013 року.

Відповідач дані рахунки не оплатив та
надіслав на адресу позивача листа
вих.№0307/13/1 від 03.07.2013 р. (а.с. 28), в якому
просив позивача перерахувати
заборгованість за послуги зв'язку за
березень-квітень 2013 р., посилаючись на
відключення сервісів, а також просив
позивача з 01.07.2013 р. поставити сервіси
на паузу з нульовою абонплатою.

Згідно з п. 39 Правил надання та
отримання телекомунікаційних послуг,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України №295 від
11.04.2012 року оператори, провайдери
зобов'язані забезпечувати за письмовим
зверненням споживача обмеження
доступу до певних послуг (за наявності
технічної можливості обладнання).

Відповідно до ч. 1 п. 54 Правил надання та
отримання телекомунікаційних послуг
оператор, провайдер здійснює тимчасове
припинення надання послуг за заявою
споживача відповідно до договору на
строк, зазначений у заяві, але не більш
як один рік. При цьому такий строк може
змінюватися за окремою заявою
споживача. Тимчасове припинення
надання послуг оплачується за
тарифами, встановленими оператором,
провайдером (для загальнодоступних
послуг такий тариф не може
перевищувати розміру абонентної плати
за кожний місяць тимчасового
припинення).

В п.3.1. договору передбачено, що обсяг
надання телекомунікаційних послуг
може бути скорочено позивачем у разі
отримання заяви від відповідача. При
цьому строк та обсяг скорочення
телекомунікаційних послуг
встановлюється відповідно до заяви
відповідача та технічної можливості
позивача. Скорочення обсягу послуг за
тарифом, який передбачає періодичний
фіксований платіж, здійснюється лише
за згодою позивача.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач надіслав на адресу відповідача
листа вих. №9716 від 06.12.2013 р. (а.с. 30), в
якому повідомив про те, що позивачем
припинено нарахування абонентної
плати за телефонією, а також про те, що
абонентна плата за надання послуг
доступу до мережі Інтернет
нараховувалась позивачем у липні 2013 р.
у повному обсязі, у зв'язку з
відсутністю технічної можливості
обладнання. Окрім того позивач у листі
зазначив, що позивачем було здійснено
перерахунок заборгованості за послуги
зв'язку за березень та квітень 2013 р. При
цьому заборгованість за березень 2013 р.
була погашена відповідачем 17.07.2013 р.,
заборгованості за квітень 2013 р. була
перерахована у жовтні 2013 р. в розмірі 3
393,54 грн. Отже, заборгованість склала 10
106,46 грн. (13 500,00 грн. - 3 393,54
грн. = 10 106,46 грн.).

Позивач у судовому засіданні також
зазначив, що перерахунок суми наданих
послуг за квітень 2013 р. було здійснено
позивачем у жовтні 2013 р. у зв'язку з тим,
що у квітні 2013 р. було надано
відповідачеві послуг на суму 3 000,00 грн.,
але у рахунку №14-8273078 від 30.04.2013 р. (а.с. 15)
помилково зазначено суму
6 000,00 грн.

В пункті 6.2. договору передбачено, що
кожна зі сторін має право розірвати
договір або припинити дію окремого
замовлення, письмово повідомивши про
це іншу сторону не менше ніж за 30 днів
до планової дати розірвання. Абонент
може розірвати договір або припинити
окреме замовлення раніше лише у разі
відсутності заборгованості за спожиті
комунікаційні послуги. Оператор може
припинити договір раніше у випадку
припинення надання усіх послуг за
договором у порядку передбаченому
законодавством або договором.

Відповідач у листі вих.№0307/13/1 від 03.07.2013
р. (а.с. 28) просив позивача поставити
сервіси на паузу з нульовою абонплатою
з 01.07.2013 р. Проте доказів письмового
звернення відповідача до позивача в
порядку, передбаченому п. 6.2. договору,
тобто з вимогою припинити або
розірвати договір за 30 днів до планової
дати розірвання договору або
припинення дії окремого замовлення
відповідачем до суду не надано.

Відповідно до п. 54 Правил надання та
отримання телекомунікаційних послуг
за час, протягом якого послуги не
надавалися з вини абонента, абонентна
плата нараховується в повному обсязі,
якщо інше не передбачено договором.

Підсумовуючи вищевикладені обставини
та норми закону, суд дійшов висновку
про те, що позивач правомірно нарахував
та пред'явив до стягнення з відповідача
заборгованість з оплати
телекомунікаційних послуг в розмірі 10
106,46 грн. за період з квітня по липень 2013
р. (розрахунок позивача на а.с. 5).

Вищевикладені обставини надають суду
підстави вважати доводи відповідача
про те, що позивач невірно здійснив
перерахунок суми боргу у жовтні 2013 р., а
також необґрунтовано нарахував
абонентну плату за липень 2013 р. не
надаючи при цьому відповідачеві у
липні 2013 р. послуг необґрунтованими і
такими, що спростовуються наявними
матеріалами справи.

Таким чином, судом встановлено, що у
відповідача на теперішній час існує
заборгованість з оплати
телекомунікаційних послуг у розмірі 10
106,46 грн. за договором №ХА-84/12 про
надання телекомунікаційних послуг від
01.03.2012 р.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України та ст. 193
ГК України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

З огляду на вищевикладені обставини,
норми закону і на те, що суму
заборгованості відповідачем не
спростовано і не погашено у повному
обсязі, суд вважає позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 10 106,46 грн. за
договором №ХА-84/12 про надання
телекомунікаційних послуг від 01.03.2012 р.
правомірними, обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України,
покладаючи судовий збір на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України "Про телекомунікації",
Правилами надання та отримання
телекомунікаційних послуг, статтями 530,
525-526, 629, 901 Цивільного кодексу України,
статтею 193 Господарського України,
статтями 1, 4, 32-34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Карат 2012" (61036,
м. Харків, вул. Матросова, 20, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Голден
Телеком" (01001, м. Київ. вул. Хрещатик, 19-А,
, п/р 7001 в ПАТ
"Альфа-банк" м. Київ, МФО 300346)
заборгованість в розмірі 10 106,46 грн. та
судовий збір в розмірі 1 827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 23.04.2014 р.

Суддя О.В. Макаренко