КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2014 р. Справа№ 910/4352/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Мартюк А.І.

Новікова М.М.

секретар:
Шевченко Я.А.

за участю представників:

позивача: не з'явились;

відповідача-1: не з'явились;

відповідача-2: не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Приватного
підприємства фірма "Антей"

на ухвалу Господарського
суду міста Києва

від 20.03.2014р.

у справі №910/4352/14 (суддя
Спичак О.М.)

за позовом Приватного
підприємства фірма "Антей"

до 1) Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України

2) Державної
казначейської служби України

про стягнення 1 847 772,00
грн. збитків

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.03.2014р. №910/4352/14 позовну заяву
Приватного підприємства фірма "Антей"
було повернуто без розгляду на
підставі п.6 ч.1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Не погодившись з винесеною ухвалою
суду, позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу Господарського суду
міста Києва від 20.03.2014р. №910/4352/14.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що при винесенні
оскаржуваної ухвали судом першої
інстанції було невірно застосовано
норми процесуального права, зокрема,
ст. ст. 54, 56, 63 Господарського
процесуального кодексу України, що на
думку позивача призвело до
безпідставного повернення позовної
заяви без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.04.2014р.
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження та призначено до розгляду
в судовому засіданні на 12.05.2014р.

12.05.2014р. через Відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від позивача
надійшло клопотання про залучення
документів, витребуваних ухвалою суду
від 24.04.2014р., а саме: оригіналу позовної
заяви Приватного підприємства фірма
"Антей" з усіма доданими до неї
документами.

Клопотання позивача було задоволено
судом.

В судове засідання 12.05.2014р.
представники сторін не з'явився, про
поважність причин нез'явлення суд не
повідомили, будь-яких заяв або
клопотань з цього приводу до суду не
надходило.

Оскільки явка представників сторін у
судове засідання не була визнана судом
обов'язковою, зважаючи на обмеженість
строку розгляду апеляційної скарги на
ухвали суду, а також приймаючи до уваги
наявні у справі докази належного
повідомлення представників сторін про
місце, дату та час судового розгляду,
апеляційний суд визнав можливим
розглядати справу у відсутність
представників сторін за наявними у
справі матеріалами.

В судовому засіданні 12.05.2014р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія встановила
наступне.

Приватне підприємство фірма "Антей"
(далі - позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України (далі - відповідач-1) та
Державної казначейської служби
України (далі - відповідач-2) про
стягнення 1 847 772,00 грн. збитків.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.03.2014р. №910/4352/14 позовну заяву
Приватного підприємства фірма "Антей"
було повернуто без розгляду на
підставі п.6 ч.1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, з
посиланням на те, що позивачем не було
надано належних доказів направлення на
адресу відповідачів копії позовної
заяви з усіма доданими до неї
документами.

Колегія суддів не погоджується з
висновками місцевого господарського
суду, вважає їх необґрунтованими,
виходячи з наступного.

Форма і зміст позовної заяви, а також
перелік документів, які додаються до
неї визначені в ст. ст. 54- 58
Господарського процесуального кодексу
України.

В ч.1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор чи
його заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Недодержання вимог названих статей
Господарського процесуального кодексу
України тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 Господарського
процесуального кодексу України.

На підтвердження надіслання
відповідачам позовної заяви з доданими
до неї документами позивачем було
надано фіскальні чеки №5697 від 11.03.2014р.,
№5698 від 11.03.2014р. та описи вкладення у
цінний лист від 11.03.2014р.

Як уже зазначалось вище, місцевий
господарський суд повернув позов з
посиланням на п.6 ч.1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, згідно з якою суддя повертає
позовну заяву і додані до неї документи
без розгляду, якщо не подано доказів
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

При цьому місцевий господарський суд у
своїй ухвалі зазначив про те, що
відповідно до опису вкладення в цінний
лист позивач надіслав на адресу
відповідачів позовну заяву на трьох
аркушах, тоді як до Господарського суду
міста Києва позивачем було подано
позовну заяву на п'яти аркушах, що
фактично означає направлення
відповідачам іншої позовної заяви, ніж
та, що була направлена до суду.

З цього приводу колегія суддів вважає
за необхідне зазначити наступне.

З метою перевірки виконання позивачем
вимог Господарського процесуального
кодексу України щодо встановленого
порядку подання позовної заяви,
ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.04.2014р.
позивача було зобов'язано надати суду
оригінал позовної заяви з усіма
доданими до неї документами, яку було
повернуто ухвалою Господарського суду
міста Києва №910/4352/14 від 20.03.2014р.

З наданих позивачем документів
вбачається, що текст позовної заяви,
направленої на адресу суду та
відповідачів, є ідентичним.

Розбіжності у кількості аркушів
позовної заяви виникли внаслідок того,
що текст позову, поданого на адресу
суду, було оформлено з використанням
шрифту типу Arial та розміром шрифту - 13,
що зайняло 05 аркушів. Натомість
примірники позовної заяви, які
направлялись на адресу відповідачів,
також були складені з використанням
шрифту типу Arial, але з розміром шрифту -
9, внаслідок чого текст позовної заяви
зайняв меншу кількість аркушів, а саме -
3.

Вказані обставини взагалі не
з'ясовувались місцевим господарським
судом, хоча відповідно до п.4 ч.1 ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України в необхідних випадках суддя
може вчиняти такі дії по підготовці
справи до розгляду, як витребування від
сторін документів.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується з позивачем в тому,
що висновок місцевого господарського
суду про надіслання відповідачами
іншої позовної заяви є припущенням, не
підтвердженим належними доказами.

Таким чином, до позову було надано
належні докази на підтвердження
надіслання відповідачам позовної
заяви з доданими до неї документами, у
зв'язку з чим колегія суддів дійшла
висновку про те, що правові підстави
для застосування п.6 ч.1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України у місцевого господарського
суду були відсутні.

Згідно зі ст. ст. 32, 34 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доводи апеляційної скарги позивача
підтвердились під час розгляду даної
справи, що свідчить про невірне
застосування Господарським судом
міста Києва норм процесуального права
при прийнятті ухвали №910/4352/14 від
20.03.2014р.

Згідно зі ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України,
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими;

3) невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Частиною 5 статті 106 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що апеляційні скарги на
ухвали місцевого господарського суду
розглядаються в порядку, передбаченому
для розгляду апеляційних скарг на
рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до положень ч.7 ст. 106
Господарського процесуального кодексу
України, у випадках скасування
апеляційною інстанцією ухвал про
відмову у прийнятті позовної заяви або
заяви про порушення справи про
банкрутство, про повернення позовної
заяви або заяви про порушення справи
про банкрутство, зупинення провадження
у справі, припинення провадження у
справі, про залишення позову без
розгляду або залишення заяви у
провадженні справи про банкрутство без
розгляду справа передається на розгляд
місцевого господарського суду.

Таким чином, апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а оскаржувана
ухвала Господарського суду міста Києва
від 20.03.2014р. - скасуванню, з направленням
справи №910/4352/14 на розгляд
Господарського суду міста Києва.

Відносно витрат позивача по сплаті
судового збору за подання апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.
Судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.
Стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
мито за рахунок другої сторони і в тому
разі, коли друга сторона звільнена від
сплати судового збору.

Як уже зазначалось вище, у справі
№910/4352/14 судом апеляційної інстанції
було переглянуто та скасовано ухвалу
місцевого господарського суду з числа
зазначених у ч.7 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України з
передачею справи на розгляд суду
першої інстанції, тому розподіл сум
судового збору, пов'язаного з розглядом
апеляційної скарги, повинен
здійснюватися судом першої інстанції
за результатами розгляду ним справи
згідно із загальними правилами ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України (аналогічна правова позиція
викладена в п.4.8 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №7
від 21.02.2013р. „Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" (із змінами та доповненнями)).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
4-2, 4-3, 32-34, 43, 49, 63, 65, 75, 99, 101-106
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
підприємства фірма "Антей"
задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста
Києва №910/4352/14 від 20.03.2014р. скасувати, а
справу №910/4352/14 передати на розгляд
Господарського суду міста Києва.

3. Матеріали справи №910/4352/14 направити
до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції у
встановленому законом порядку та
строки.

Головуючий суддя
Л.П. Зубець

Судді
А.І. Мартюк

М.М. Новіков