ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 р.
Справа № 917/414/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Донснаб", 62370, Харківська область,
Дергачівський район, смт. Солоницівка,
вул. Заводська, 49

до Приватного сільськогосподарського
підприємства "Ковпаківець", 38620,
Полтавська область, Котелевський
район, с. Мала Рублівка

про стягнення 505047,68 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники до перерви:

від позивача: Полякова Т.Є.

від відповідача: Кравцова В.І.

Представники після перерви:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Розгляд справи продовжується після
перерв, оголошених у відповідності до
ст. 77 ГПК України в судових засіданнях
10.04.2014 року та 29.04.2014 року.

В судовому засіданні 12.05.2014 року після
виходу з нарадчої кімнати згідно ст. 85
ГПК України судом оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Суть справи: розглядається позов про
стягнення 505047,68 грн. заборгованості за
договором купівлі-продажу № 08/10/12-01 Х
Имп від 08.10.2012 року, в т.ч. 478016,81 грн.
основного боргу, 21962,58 грн. пені та 5068,29
грн. 3% річних.

Сторони повноважних представників у
судове засідання не направили, хоча
були повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи належним чином, що
підтверджується підписами останніх у
розписці від 29.04.2014 року (а.с. 64).

У попередніх судових засіданнях
представник позивача підтримував
позовні вимоги в повному обсязі,
представник відповідача усно проти
задоволення позову заперечував, але
письмового відзиву на позов до суду не
надав, у зв'язку з чим справа
розглядається в порядку ст. 75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
встановив:

08.10.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Донснаб" (позивач, продавець) та
Приватним сільськогосподарським
підприємством "Ковпаківець"
(відповідач, покупець) був укладений
договір купівлі-продажу № 08/10/12-01 Х Имп
(а.с. 9-11), у відповідності до якого
продавець взяв на себе зобов'язання
продати, а покупець - купити дискову
борону Case RMX 370 (далі - товар) в кількості
та комплектності, вказаних у
специфікаціях до договору (а.с. 13), які є
його невід'ємними частинами, на умовах
передбачених договором (п. 1.1. договору
купівлі-продажу).

Відповідно до п. 9.1. договору
купівлі-продажу № 08/10/12-01 Х Имп від
08.10.2012 року (далі - договір
купівлі-продажу) цей договір вступає в
силу з моменту його підписання
сторонами і діє до моменту повного
виконання сторонами зобов'язань за
договором.

Згідно положень п. 1.2. договору
купівлі-продажу асортимент, кількість,
комплектність і ціна товару, вказані у
специфікації, формується продавцем на
підставі письмової заявки покупця (а.с.
12).

Як вбачається з п. 3.1. договору
купівлі-продажу, а також підписаної
сторонами специфікації та заявки
покупця, загальна вартість товару
становить 469912,71 грн. з ПДВ за одиницю, що
на дату, яка передує даті підписання
договору, еквівалентно 57835,41 доларам
США за комерційним курсом. При цьому
згідно із п. 3.1. вказаного договору під
комерційним курсом розуміється курс
продажу долару США (котирувань на
продаж), опублікований на сайті
www.currency.in.ua на момент закриття торгів на
міжбанківському валютному ринку
України на останню дату, що передує
даті відповідного платежу.

У відповідності до п. 3.2. договору
купівлі-продажу покупець зобов'язаний
провести оплату за договором наступним
чином:

- суму в українській гривні,
еквівалентну сумі 12310,00 доларів США,
перераховану продавцем за комерційним
курсом, сплатити у термін до 18.10.2012 року
(пп. 3.2.1. договору);

- суму в українській гривні,
еквівалентну сумі 45525,41 доларів США,
перераховану продавцем за комерційним
курсом, сплатити у термін до 25.10.2013 року
(пп. 3.2.2. договору).

За змістом п. п. 3.3., 3.4., 4.1., 4.2. договору
купівлі-продажу товар передається
покупцем продавцеві протягом 2 робочих
днів з моменту одержання грошових
коштів, передбачених пп. 3.2.1. договору,
на зберігання відповідно до окремо
укладеного між сторонами договору.
Право власності на товар переходить
від продавця до покупця з моменту
підписання акта приймання-передачі, а
також видаткової накладної та за умови
100% оплати товару згідно п. 3.2. договору.
Товар відпускається покупцеві на
умовах самовивозу зі складу продавця.

12.10.2012 року відповідачем в рахунок
оплати вартості товару було
перераховано позивачеві грошові кошти
в сумі 100203,40 грн. (еквівалентно 12310,00
доларам США за комерційним курсом на
12.10.2012 року), що підтверджується копією
банківської виписки по рахунку (а.с. 18).

16.10.2012 року між сторонами був укладений
договір зберігання № 16/10/12 Хран (а.с.
14-16), на підставі якого спірний товар
був переданий позивачем відповідачеві
на зберігання. Факт передачі товару
підтверджується підписаним сторонами
актом приймання-передачі (а.с. 17).

Відповідно до п. 2.4. договору зберігання
№ 16/10/12 Хран від 16.10.2012 року (далі -
договір зберігання) строк зберігання
товару визначено сторонами до 25.10.2013
року, тобто до здійснення відповідачем
повного розрахунку за товар згідно
договору купівлі-продажу.

Разом із тим, в порушення своїх
зобов'язань відповідач у визначений пп.
3.2.2. договору купівлі-продажу термін за
переданий товар із позивачем не
розрахувався.

30.10.2013 року, що підтверджується копіями
фіскального чеку та повідомлення про
вручення поштового відправлення (а.с.
20), позивачем відповідачеві було
направлено претензію № 28/10-13 від 28.10.2013
року (а.с. 19) про погашення залишку
заборгованості за переданий товар.
Дана претензія була одержана
відповідачем 06.11.2013 року, про що
свідчить відповідна відмітка на
повідомленні про вручення поштового
відправлення, але залишена без
реагування.

За таких обставин позивач просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
за товар в розмірі 478016,81 грн.
(еквівалентно 45525,41 доларам США за
комерційним курсом на 03.03.2014 року), а
також нараховані на неї за період з
26.10.2013 року по 03.03.2014 року пеню в розмірі
21962,58 грн. та 3% річних в розмірі 5068,29 грн.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174
ГК України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші угоди (правочини),
передбачені законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

За змістом ст. ст. 655, 656 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець у
свою чергу приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму. Предметом
договору купівлі-продажу може бути
товар, який є у продавця на момент
укладення договору або буде створений
(придбаний, набутий) продавцем у
майбутньому.

Згідно ст. ст. 509, 510 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості. Сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, в установлений строк,
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається, крім передбачених
законом випадків.

Згідно ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець має
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо такий
строк не встановлений договором, - у
строк, визначений відповідно до статті
530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 692, 694 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати. Покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачений
продаж товару в кредит з відстроченням
або з розстроченням платежу.

У відповідності до ст. ст. 662, 663 ЦК
України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу. Продавець
зобов'язаний передати товар покупцеві
у строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього
Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалось, обов'язки сторін
щодо здійснення оплати спірного товару
та його передачі, а також терміни їх
виконання визначено п. п. 1.1., 3.1.-3.3., 4.1.-4.2.
договору купівлі-продажу тощо.

Судом встановлено, що сторонами
належним чином у передбачений
договором купівлі-продажу терміни
виконані зобов'язання щодо внесення
першої частини оплати за товар та його
передачі. При цьому судом враховується,
що визначення сторонами грошового
еквіваленту зобов'язання по оплаті
товару в іноземній валюті в повному
обсязі відповідає приписам ч. 4 ст. 524 ЦК
України. Водночас надані до справи
докази свідчать про невиконання
відповідачем своїх зобов'язань щодо
здійснення остаточного розрахунку за
переданий товар.

У відповідності до ст. ст. 610-612 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Наданими до справи доказами
підтверджуються факт існування між
сторонами заснованих на відповідному
договорі правовідносин стосовно
купівлі-продажу товару, вартість
товару, факт часткової оплати вартості
товару в розмірі 100203,40 грн.
(еквівалентно 12310,00 доларам США за
комерційним курсом на 12.10.2012 року), факт
передачі товару відповідачеві, факт
наявності заборгованості в сумі 478016,81
грн. (еквівалентно 45525,41 доларам США за
комерційним курсом на 03.03.2014 року) та
факт прострочення виконання грошових
зобов'язань відповідачем.

Слід зазначити, що у відповідності до п.
3.4. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" за № 18
від 26.12.2011 року ціна позову про
стягнення іноземної валюти
визначається в іноземній валюті та
національній валюті України
відповідно до офіційного курсу,
встановленого Національним банком
України на день подання позову. При
визначенні ціни позову, поданого в
іноземній валюті, необхідно виходити з
тієї валюти, в якій провадились чи
повинні бути проведені розрахунки між
сторонами. У разі ж подання позову про
стягнення національної валюти України
- еквіваленту іноземної валюти ціна
позову визначається в національній
валюті України за офіційним курсом,
визначеним Національним банком
України, на день подання позову.

Як вже було вказано, сторонами
погоджено проводити оплату на
національній валюті України за курсом
продажу долару США на міжбанківському
валютному ринку України,
опублікованому на сайті www.currency.in.ua на
момент закриття торгів на дату, яка
передує даті відповідного платежу.
Сторони також дійшли згоди стосовно
того, що у разі зміни курсу долару США
до української гривні на момент
здійснення покупцем оплати, загальна
вартість товару в гривні підлягає
зміні, вартість товару в валюті
залишається незмінною. Згодою на
збільшення або зменшення вартості
товару є підписання покупцем договору
купівлі-продажу, додаткова згода не
потребується.

Позивачем було надано до суду довідку
№ 23/04 від 23.04.2014 року (а.с. 62), яка
підтверджує, що станом на 03.03.2014 року
курс продажу долажу США на
міжбанківському валютному ринку
України, опублікований на сайті
www.currency.in.ua, становив 10,50 грн. за 1 долар
США. Відтак, позивачем за допомогою
належних та допустимих доказів
підтверджено розмір заявленої до
стягнення суми боргу, вираженої у
гривні.

З урахуванням вищенаведеного позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача 478016,81 грн. боргу є
правомірними та обгрунтованими,
внаслідок чого підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір не встановлений договором
або законом.

За змістом положень ст. ст. 216, 218, 229, 230, 231
ГК України боржник несе
господарсько-правову відповідальність
за невиконання ним грошового
зобов'язання шляхом застосування до
нього господарських санкцій.

Згідно приписів ст. ст. 546, 549, 550 ЦК
України зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема, неустойкою
(штрафом або пенею) - грошовою сумою або
іншим майном, яке боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 547-548 ЦК України
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вичиняється у письмовій
формі. Виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

У відповідності до п. 6.4. договору
купівлі-продажу за несвоєчасну оплату
товару (будь-якого з етапів) покупець
сплачує продавцю штрафну санкцію в
розмірі 0,5% від несвоєчасно сплаченої
суми за кожен день затримки. Отже,
встановлена п. 6.4. договору
купівлі-продажу штрафна санкція за
своєю правовою природою є пенею у
розумінні ч. 3 ст. 549 ЦК України.

Як вбачається з наданого до справи
розрахунку (а.с. 22), позивачем здійснено
нарахування пені виходячи з подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період
прострочення.

Перевіривши за допомогою ІАЦ "Ліга"
правильність нарахування позивачем
пені та 3% річних, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги в цій частині також
підлягають задоволенню.

Клопотання про витребування
додаткових доказів по справі в порядку
ст. 38 ГПК України від сторін не
надходили.

У відповідності до п. 4 ст. 129
Конституції України, ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Сторони вільні у наданні до суду своїх
доказів та у доведенні перед судом їх
переконливості.

Таким чином, застосовуючи основні
конституційні засади судочинства,
принцип верховенства права, виходячи з
фактичних обставин даної справи,
з'ясування природи дійсних
правовідносин між сторонами у спорі,
чинного законодавства України, яке
повинно застосовуватися до них при
вирішенні спорів, господарський суд
дійшов висновку про задоволення
позову.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 32-34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного
сільськогосподарського підприємства
"Ковпаківець" (38620, Полтавська область,
Котелевський район, с. Мала Рублівка,
) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Торгівельний дім "Донснаб" (62370,
Харківська область, Дергачівський
район, смт. Солоницівка, вул. Заводська,
49, ) - 478016,81 грн. основного
боргу, 21962,58 грн. пені, 5068,29 грн. 3% річних
та 10100,95 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 14.05.2014 року.

Суддя
Гетя Н.Г.