ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 р. Справа № 909/366/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Малєєвої О.В.

при секретарі судового засідання
Мартиненко І. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: публічного акціонерного
товариства "Банк Золоті Ворота",
пр.Леніна, 36, м.Харків, 61200, адреса для
листування: 76018, м. Івано-Франківськ,
вул. Галицька, 29,

до відповідача: приватного
виробничо-торгового підприємства
"Селіка", вул. Довга, 47, кв.78, м.
Івано-Франківськ, 76019,

про стягнення заборгованості за
кредитним договором №02/12Ю від 28.09.2007 за
період з 15.07.2011 по 20.03.2014 в сумі 12513,32 грн,
з яких:

- 10785,32 грн- проценти;

- 1728,00 грн- комісія;

за участю представників сторін:

від позивача та відповідача
представники не з'явились,

ВСТАНОВИВ:

Публічним акціонерним товариством
"Банк Золоті Ворота" заявлено позов до
приватного виробничо-торгового
підприємства "Селіка" про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№02/12Ю від 28.09.2007 за період з 15.07.2011 по
20.03.2014 в сумі 12513,32 грн, з яких 10785,32 грн -
проценти, 1728,00 грн - комісія.

Заявлені позовні вимоги мотивовані
тим, що 28.09.2007 між публічним акціонерним
товариством "Банк Золоті ворота" та
приватним виробничо-торговим
підприємством "Селіка" укладено
договір №02/12Ю, відповідно до якого
позивач надав відповідачу кредит у
розмірі 27 000, 00 грн, а відповідач
зобов'язаний був повернути кредит у
строк до 24.09.2010 та сплачувати проценти
за користування ним в розмірі 15,9%
річних до 24.09.2010, а після 24.09.2010 - 20,9%
річних. Зазначає, що відповідно до п.3.7.
договору позичальник також
зобов'язувався сплачувати комісійну
винагороду за розрахунково-касове
обслуговування кредитної
заборгованості у розмірі 0,2% від суми
кредиту. Вказує на те, що банк
зобов'язання з кредитування виконав в
повному обсязі, а відповідач в
порушення умов договору зобов'язання
за вказаним кредитним договором
належним чином не виконав, у зв'язку з
чим банк звернувся з позовом до суду
про стягнення заборгованості.
Посилається на рішення господарського
суду Івано-Франківської області від
15.07.2011 у справі №5010/925/2011-22/41, яким з ПВТП
"Селіка" стягнено заборгованість за
кредитним договором в сумі 36044,28 грн
станом на 14.07.2011, в тому числі 21536,68 грн
заборгованості по поверненню кредиту,
9659,89 грн - відсотків, 1728 грн - комісії,
3119,71грн - пені. Вважає, що рішення суду
про стягнення боргу не є підставою для
припинення зобов'язання, а тому
нарахував відповідачу за період з
15.07.2011 по 20.03.2014 включно 10785,32 грн
процентів за користування кредитом,
1728,00 грн комісії. Заявлені позовні
вимоги позивач обґрунтовує
положеннями ст.ст. 2, 3, 55, 173, 174, 179, 193, 220,
224, 227, 230 ГК України, ст.ст. 2, 11, 526, 527, 530, 534,
536, 610-613, 623, 625, 629, 653, 1050, 1052 ЦК України.

Відповідач в судові засідання не
з'являвся, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.
Відзив на позов не подав, проти
позовних вимог не заперечив.

За таких обставин згідно з ст.75 ГПК
України суд вважає за можливе прийняти
рішення за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши зібрані у справі
докази, оцінивши їх відповідно до
приписів ст. 43 ГПК України, суд
встановив наступне.

Між акціонерно-комерційним банком
"Золоті Ворота", як кредитодавцем, та
приватним виробничо-торговим
підприємством "Селіка", як
позичальником, 28.09.2007 був укладений
договір №02/12Ю про надання кредиту
(надалі "кредитний договір").

Згідно свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи серії А01
№424588 від 14.05.2010 Акціонерно-комерційний
банк "Золоті ворота" змінив
найменування на публічне акціонерне
товариство "Банк Золоті Ворота".

Відповідно до п.1.1. кредитного договору
банк надав позичальнику грошові кошти
(кредит) у розмірі 27 000,00 грн, що
підтверджується платіжним дорученням
№1 від 28.09.2007. Позичальник
зобов'язувався на умовах, передбачених
кредитним договором, повернути кошти у
строк до 24.09.2010 та сплатити проценти за
користування ним за ставкою 15,9% річних.
При цьому, в п.3.2. договору визначено, що
позичальник сплачує проценти у строк
до 25 числа (включно) кожного поточного
місяця. За користування кредитом після
закінчення строку, на який його було
надано, проценти сплачуються на 5
процентних пунктів вище (п.3.3. договору).

Пунктом 3.7. договору передбачено, що
позичальник сплачує банку щомісячно,
не пізніше 25 числа, починаючи з місяця,
наступного за місяцем, у якому було
надано кредит, комісійну винагороду
за розрахунково-касове обслуговування
кредитної заборгованості в розмірі 0,2%
від суми кредиту, визначеної в п.1.1.
договору.

Позичальник у встановлені строки не
повернув наданий йому кредит, не
сплачував відсотки за користування ним
та комісію за обслуговування кредиту, у
зв'язку із чим банк звернувся до суду з
позовом про стягнення заборгованості
за кредитним договором.

Дані обставини встановлені рішенням
господарського суду
Івано-Франківської області від 15.07.2011,
яке набрало законної сили 02.08.2011, у
справі №5010/925/2011-22/41, яким було стягнуто
з ПВТП "Селіка" на користь ПАТ "Банк
Золоті ворота" заборгованість за
кредитним договором №02/12Ю станом на
14.07.2011 включно в сумі 36044,28 грн.
Розрахунок позовних вимог було
здійснено щодо процентів за
користування кредитом та щодо комісії -
до 14.07.2011 включно.

Як передбачено ч. 2 ст. 35 ГПК України
факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

У зв'язку з подальшим невиконанням ПВТП
"Селіка" договірних зобов'язань із
повернення кредиту банк звернувся з
позовом про стягнення з позичальника
заборгованості по процентах та комісії
в сумі 12 513,32 грн за період з 15.07.2011 по
20.03.2014.

При вирішенні спору суд виходить з
того, що згідно з ст. ст. 11, 509, 526 ЦК
України зобов'язання виникають,
зокрема, з договору і повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Як визначено в ч. 1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).
Аналогічні положення містяться в ст.
ст. 173, 175, 193 ГК України. За приписами ст.
193 ГК України до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Як передбачено ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 1048 ЦК України позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів. Розмір і
порядок одержання процентів
встановлюються договором. В ч. 3 ст. 346 ГК
України передбачено надання банками
кредитів під відсоток.

Крім того, у п. 3.1 кредитного договору
встановлено, що проценти є платою за
користування кредитом і сплачуються за
весь час користування кредитом до дня
його фактичного повернення, у тому
числі і після закінчення строку, на
який було надано кредит.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). За приписами ч.1
п.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні
встановлено строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом (ст.
612 ЦК України).

Враховуючи викладене, позовні вимоги в
частині стягнення 10 785,32 грн
заборгованості по відсотках,
нарахованих відповідно до розділу 3
кредитного договору, за період з 15.07.2011
по 20.03.2014 підлягають задоволенню.

Окрім того, відповідно до п.3.7
кредитного договору позичальник
зобов'язаний щомісячно сплачувати
позивачу комісійну винагороду за
розрахунково-касове обслуговування
кредитної заборгованості позичальника
у розмірі 0,2% від суми кредиту, що
відповідно до розрахунків позивача
становить 1728,00 грн.

Виходячи з вищевикладеного, позов
підлягає задоволенню повністю - з
відповідача на користь позивача слід
стягнути заборгованість за кредитним
договором №02/12Ю станом на 20.03.2014 в сумі
12513,32 грн.

Згідно з ст. 49 ГПК України судовий збір
покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.8,124 Конституції
України, ст. 43, ст. 49, ст. 82 ст. 82 - ст.85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов публічного
акціонерного товариства "Банк Золоті
Ворота" до приватного
виробничо-торгового підприємства
"Селіка" про стягнення заборгованості
за кредитним договором №02/12Ю від 28.09.2007
за період з 15.07.2011 по 20.03.2014 в сумі 12513,32
грн, з яких 10785,32 грн- проценти, 1728,00 грн -
комісія.

Стягнути з приватного
виробничо-торгового підприємства
"Селіка" в користь публічного
акціонерного товариства "Банк Золоті
Ворота" заборгованості за кредитним
договором №02/12Ю від 28.09.2007 за період з
15.07.2011 по 20.03.2014 в сумі 12513,32 грн
(дванадцять тисяч п'ятсот тринадцять
гривень тридцять дві копійки), з яких
10785,32 грн - проценти, 1728,00 грн - комісія, а
також 1827 грн (одну тисячу вісімсот
двадцять сім гривень) сплаченого
судового збору.

Наказ видати стягувачеві після
набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 12.05.14

Суддя
Малєєва О. В.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Малєєва О. В. 12.05.14