ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.05.2014
Справа № 905/2143/14

Суддя господарського суду Донецької
області Бойко І.А. при секретарі
судового засідання Буховець С.А.
розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом: Дочірнього підприємства
«Грикар - А.П.С.», Харківська область,
смт. Васищеве

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Нова»,
м. Донецьк

про: стягнення заборгованості в сумі
20595,94 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Роженка Д.В. за
довіреністю від 10.04.2014р.;

від відповідача: не з`явився;

Позивач, Дочірне підприємство «Грикар -
А.П.С.», Харківська область, смт.
Васищеве, звернулось до господарського
суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Нова», м. Донецьк про стягнення
заборгованості в сумі 20595,94 грн, а саме:
20000,00 грн. основного боргу, пеню в
розмірі 484,16 грн., 3% річних у розмірі 111,78
грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на невиконання
відповідачем умов договору поставки
грибів шампіньйонів свіжих №880 від
01.07.2013р., претензію з доказами
направлення відповідачу, видаткові
накладні № РН-0002421 від 18.07.13 р., № РН-0002529
від 27.07.13 р., № РН-0002405 від 17.07.13 р., №
РН-0002461 від 22.07.13 р., № РН-0002546 від 29.07.13 р.,
№ РН-0002362 від 13.07.13 р., № РН-0002578 від 31.07.13
р., № РН-0002320 від 09.07.13 р., № РН-0002846 від
23.08.13 р., № РН-0002936 від 30.08.13 р., № РН-0002912
від 28.08.13 р., № РН-0002712 від 12.08.13 р., №
РН-0002921 від 29.08.13 р., № РН-0002863 від 24.08.13 р.,
№2817 від 21.08.13 р., № РН-0002802 від 20.08.13 р., №
РН-0002788 від 19.08.13 р., № РН-0002748 від 15.08.13 р.,
№ РН-0002685 від 09.08.13 р., № РН-0002658 від 06.08.13
р., № РН-0003233 від 24.09.13 р., № РН-0003029 від
06.09.13 р., № РН-0003016 від 05.09.13 р., № РН-0002999
від 04.09.13 р., № РН-0003532 від 21.10.13 р., № 3579
від 24.10.13 р., № РН-0003504 від 18.10.13 р., №
РН-0003464 від 15.10.13 р., № РН-0003635 від 29.10.13 р.,
№ РН-0003442 від 12.10.13 р., № РН-0003399 від 08.10.13
р., № РН-0003410 від 09.10.13 р., № РН-0003339 від
03.10.13 р., № РН-0003364 від 05.10.13 р., № РН-0003313
від 01.10.13 р., № РН-0003991 від 26.11.13 р., №
РН-0004022 від 28.11.13 р., № РН-0003848 від 15.11.13 р.,
№ РН-0003937 від 22.11.13 р., № РН-0003879 від 18.11.13
р., № РН-0003905 від 20.11.13 р., довіреності № 42
від 18.07.13., №44 від 27.07.13 р., №41 від 16.07.2013
р., №43 від 22.07.2013 р., №45 від 29.07.13 р., № 40
від 12.07.13 р., №46 від 31.07.13 р., №38 від 09.07.13
р., №59 від 23.09.13 р., №63 від 30.08.13 р., №61 від
28.08.13 р., №53 від 12.08.13 р., № 62 від 29.08.13 р.,
№60 від 24.08.13 р., №58 від 21.08.13 р., № 57 від
20.08.13 р., № 56 від 19.08.13 р., №55 від 15.08.13 р.,
№51 від 09.08.13 р., №50 від 06.08.13 р., № 73 від
24.09.13 р., №67 від 06.09.13 р., №66 від 05.09.13 р., №
64 від 04.09.13 р., №84 від 21.10.13 р., № 85 від
24.10.13 р., № 83 від 18.10.13 р., №82 від 15.10.13 р.,
№86 від 29.10.13 р., №81 від 12.10.13 р., №79 від
08.10.13 р., № 80 від 09.10.13 р., № 77 від 03.10.13 р.,
№ 78 від 05.10.13 р., №76 від 01.10.13 р., № 93 від
26.11.13 р., № 95 від 28.11.13 р., №89 від 15.11.13 р.,
№92 від 22.11.13 р., №90 від 18.11.13 р., № 91 від
20.11.13 р., товарно - транспортні накладні
на перевезення, акт звіряння
взаєморозрахунків, претензію, виписки
банку.

25.04.2014 р. представник позивача через
канцелярію суду надав документи для
залучення до матеріалів справи,
зокрема, Витяг з єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України станом на 25.04.2014 р. щодо
реєстрації підприємства відповідача,
ТОВ «Агрофірма «Нова», за адресою: 83041,
м.Донецьк, вул. Шахтна, буд 89В.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, витребуваних
документів не представив, жодних
заперечень щодо заявлених позовних
вимог не надав. Про час, дату та місце
слухання справи був повідомлений
належним чином, про що свідчить
повідомлення про вручення поштових
відправлень з відмітками про отримання
від 22.04.2014р.

В силу приписів ст. 75 Господарського
процесуального кодексу справа
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
додатково надані документи,
господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

Згідно до ст. 3. Статуту Дочірнього
підприємства «Грикар - А.П.С.»,
зареєстрованого 22.11.2005 р. № 1001104
підприємство є юридичною особою згідно
з діючим законодавством.

01.07.2013 р. між Дочірнім підприємством
«Грикар - А.П.С.», (Постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Нова»
(Покупець) був укладений договір
поставки грибів шампіньйонів свіжих
№880 (надалі Договір), відповідно до
якого Постачальник зобов'язується
доставляти та передати покупцю, а
останній зобов'язується прийняти та
оплатити відповідно з цим договором
гриби шампіньйони свіжі в узгоджений з
покупцем строк та в кількості - за
взаємною згодою сторін. Означений
договір підписаний та завірений
печатками сторін без заперечень.
Означений договір вступає в силу з
моменту його підписання
уповноваженими представниками сторін
та діє до 31.12.2013 р. (п. 6.1. договору).

За умов п. 2.1. договору здійснюється на
умовах вибірки товару транспортом
покупця за його рахунок в місце
знаходження продукції на умовах EXW(EX
WORKS)- склад постачальника, Харківська
область, Харківський район, пгт.
Васищево, вул. Овочева, 14 згідно з
міжнародними правилами трактування
термінів ІНКОТЕРМС ( в редакції 2010 р.),
які застосовуються з урахуванням
особливостей, пов'язаних з
внутрішньодержавним характером цього
договору, а також тих особливостей, які
виходять з цього договору

Відповідно до п. 2.2. договору кількість,
асортимент, ціна за одиницю товару, що
постачається, зазначається в
видатковій накладній, що є невід'ємною
частиною цього договору.

Покупець після прийняття товару
зобов'язаний провести оплату за товар у
безготівковій формі шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок постачальника
протягом 1(одного) календарного дня з
дня постачання (п. 3.1. договору).

Згідно п. 3.2. договору поставка
вважається завершеної з моменту
передачі партії товару покупцю у
власність, що підтверджується
видатковій накладною, підписаною
уповноваженими представниками сторін.
При підписанні видаткової накладної
уповноваженими представниками сторін
та скріплені її печаткою покупця,
довіреність на отримання товару
покупцем може не виписуватись та
постачальнику не передаватися (п. 3.2.1.
договору).

За період з серпня по листопад 2013 г.
позивач поставив відповідачу товар, що
підтверджується видатковими
накладними № РН-0002846 від 23.08.13 р., №
РН-0002936 від 30.08.13 р., № РН-0002912 від 28.08.13 р.,
№ РН-0002921 від 29.08.13 р., № РН-0002863 від 24.08.13
р., № РН-0003233 від 24.09.13 р., № РН-0003029 від
06.09.13 р., № РН-0003016 від 05.09.13 р., № РН-0002999
від 04.09.13 р., № РН-0003532 від 21.10.13 р., № 3579
від 24.10.13 р., № РН-0003504 від 18.10.13 р., №
РН-0003464 від 15.10.13 р., № РН-0003635 від 29.10.13 р.,
№ РН-0003442 від 12.10.13 р., № РН-0003399 від 08.10.13
р., № РН-0003410 від 09.10.13 р., № РН-0003339 від
03.10.13 р., № РН-0003364 від 05.10.13 р., № РН-0003313
від 01.10.13 р., № РН-0003991 від 26.11.13 р., №
РН-0004022 від 28.11.13 р., № РН-0003848 від 15.11.13 р.,
№ РН-0003879 від 18.11.13 р., № РН-0003905 від 20.11.13
р., належним чином засвідчені копії
яких містяться у матеріалах справи.

Повноваження представника відповідача
на отримання товару за означеними
накладними підтверджено довіреностями
№59 від 23.09.13 р., №63 від 30.08.13 р., №61 від
28.08.13 р., №53 від 12.08.13 р., № 62 від 29.08.13 р.,
№60 від 24.08.13 р., №58 від 21.08.13 р., № 57 від
20.08.13 р., № 56 від 19.08.13 р., №55 від 15.08.13 р.,
№51 від 09.08.13 р., №50 від 06.08.13 р., № 73 від
24.09.13 р., №67 від 06.09.13 р., №66 від 05.09.13 р., №
64 від 04.09.13 р., №84 від 21.10.13 р., № 85 від
24.10.13 р., № 83 від 18.10.13 р., №82 від 15.10.13 р.,
№86 від 29.10.13 р., №81 від 12.10.13 р., №79 від
08.10.13 р., № 80 від 09.10.13 р., № 77 від 03.10.13 р.,
№ 78 від 05.10.13 р., №76 від 01.10.13 р., № 93 від
26.11.13 р., № 95 від 28.11.13 р., №89 від 15.11.13 р.,
№92 від 22.11.13 р., №90 від 18.11.13 р., № 91 від
20.11.13 р., належним чином засвідчені
копії яких містяться у матеріалах
справи.

Факт поставки товару та, відповідно,
факт його прийняття з боку відповідача
підтверджується відмітками про
прийняття та відбитками штампу
відповідача на підтвердження прийому
товару.

Господарський суд приймає до уваги, що
покупцем при отриманні товару не
подавалося жодних заперечень щодо
неналежності виконання постачальником
прийнятих за Договором зобов'язань з
поставки товару.

Оскільки суду не надано доказів
незгоди відповідача щодо належності
виконання позивачем прийнятих на себе
згідно Договору зобов'язань, не надано
доказів відмови від цього товару та
прийняття його у встановленому
порядку, суд дійшов висновку, що свої
зобов'язання позивач виконав у
відповідності з умовами Договору.

Стаття 193 Господарського кодексу
України передбачає, суб'єкти
господарювання та учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст.
526 Цивільного кодексу України. Так,
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно умовам
договору та вимогам цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а у разі відсутності таких умов і вимог
- згідно звичаїв ділового обігу або
іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України встановлює, якщо в зобов'язанні
встановлений строк (дата) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (дату).

За своєю правовою природою договір,
укладений між позивачем та
відповідачем, є договором
купівлі-продажу товару.

Статтею 655 ЦК України передбачено, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За умов п. 1 ст. 662 ЦК України продавець
зобов'язаний передати покупцеві товар,
визначений договором купівлі-продажу.

Стаття 692 ЦК України визначає обов'язок
Покупця оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

В порушення умов договору, вимог
зазначених статей Цивільного та
Господарського кодексів України
відповідач отриманий товар оплатив не
у повному обсязі.

Згідно до наявних у матеріалах справи
належним чином засвідчених копій
виписок банку станом на 09.01.14 р., 10.01.14 р.,
15.01.14 р., 17.01.14 р., відповідачем сплачено
грошові кошти на загальну суму 35273,50
грн.

Загальна сума основної заборгованості
на час розгляду справи становить 20000,00
грн., тому зазначена сума підлягає
стягненню з останнього на користь
позивача.

Окрім суми основного боргу позивачем
заявлені вимоги про 3% річних у розмірі
111,78 грн. відповідно до приписів ст. 625
Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Заявлений до стягнення розмір 3% річних
у сумі 111,78 грн. суд перевірив на
правильність розрахунку та дійшов
висновку про задоволення вимог в цій
частині.

Окрім суми основного боргу позивачем
заявлені вимоги про стягнення пені у
розмірі 484,16 грн. за період з 18.01.2014 р. по
27.03.2014 р., відповідно до п.4.1. Договору.

Відповідно до ст.ст. 216 - 218
Господарського кодексу України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за порушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських
санкцій. Господарськими санкціями
визнаються заходи впливу на
правопорушника у сфері господарювання,
в результаті застосування яких для
нього настають несприятливі
економічні та/або правові наслідки.
Господарські санкції застосовуються в
установленому законом порядку за
ініціативою учасників господарських
відносин. Підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Згідно п 4.1. Договору при порушенні
строків оплати покупець сплачує
постачальнику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від вартості
несплаченого товару за кожен день
прострочення платежу.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
та статтею 230 Господарського кодексу
України встановлено такий правовий
наслідок порушення зобов'язання як
сплата неустойки.

Відповідно до частин першої і третьої
статті 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частиною шостою статті 232 ГК України
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм,
початком для нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання буде день, наступний за
днем, коли воно мало бути виконано.

Частиною шостою статті 232 ГК України
визначено строк та порядок нарахування
штрафних санкцій, а строк, протягом
якого особа може звернутись до суду за
захистом свого порушеного права,
встановлюється ЦК України.

Виходячи з наявного в матеріалах
справи розрахунку розміру пені,
позивачем розраховано розмір пені на
загальну суму основного боргу, а не за
кожною накладною та за період з 18.01.2014
р., тобто не здійснено нарахування по
несплаченими накладними в порядку п. 4.1.
договору та приписів діючого
законодавства. Позивачем не дотримано
порядку обчислення строків
нарахування пені, та визначено датою
початку нарахування 18.01.2014 р. в той час,
як пеня повинна нараховуватись у
відповідності з приписами ст.ст. 549 ЦК
України, 232 ГК України та п.п. 3.1., 4.1.
договору з наступного дня, у разі
несплати покупцем за отриманий товар
протягом одного календарного дня з
дати постачання.

Суд прийняв до уваги посилання
позивача на неспроможність здійснити
розрахування розміру пені згідно норм
діючого законодавства по кожній
накладній з урахуванням проведених
відповідачем оплат, про що представник
позивача повідомив у судовому
засіданні 05.05.2014 р. згідно до протоколу
судового засідання.

Отже, здійснений позивачем розрахунок
пені є арифметично невірним,
проведеним без врахування приписів
діючого законодавства, а розмір
нарахованої пені - не доведеним
належними та допустимими в розумінні
приписів ст. 34 ГПК України доказами.

З огляду на вищенаведене, вимоги
позивача про стягнення пені у розмірі
484,16 грн. задоволенню не підлягають.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем, зокрема, надано видаткові
накладні за договором № ДГ-0000022 від
15.01.09 р. № РН-0002421 від 18.07.13 р., № РН-0002529
від 27.07.13 р., № РН-0002405 від 17.07.13 р., №
РН-0002461 від 22.07.13 р., № РН-0002546 від 29.07.13 р.,
№ РН-0002362 від 13.07.13 р., № РН-0002578 від 31.07.13
р., № РН-0002320 від 09.07.13 р., № РН-0002712 від
12.08.13 р., №2817 від 21.08.13 р., № РН-0002802 від
20.08.13 р., № РН-0002788 від 19.08.13 р., № РН-0002748
від 15.08.13 р., № РН-0002685 від 09.08.13 р., №
РН-0002658 від 06.08.13 р. Втім, предметом
судового розгляду у справі № 905/2143/14 є
стягнення заборгованості з Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Агрофірма «Нова», м. Донецьк за
договором поставки грибів
шампіньйонів свіжих №880 від 01.07.2013р.
Таким чином, означені накладні судом до
уваги не приймаються.

Положеннями статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до ст.ст. 42, 43 Господарського
процесуального кодексу України
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом. Судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності.

Витрати по сплаті судового збору у
відповідності до ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на сторін
пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі вищенаведеного, згідно ст.
ст. 526, 530, 536, 549, 625, 627, 655, 692, 693 п.п.1,2 ст. 712
Цивільного кодексу України, ст. ст. 193,
216-218, 230, 232 Господарського кодексу
України, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82
- 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Дочірнього
підприємства «Грикар - А.П.С.»,
Харківська область, смт. Васищеве до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Нова», м.
Донецьк про про стягнення
заборгованості в сумі 20595,94 грн, а саме:
20000,00 грн. основного боргу, пеню в
розмірі 484,16 грн., 3% річних у розмірі 111,78
грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Нова»
(83041, м. Донецьк, вул. Шахтна, буд. 89В, ) на користь Дочірнього
підприємства «Грикар - А.П.С.» (62495,
Харківська область, смт. Васищеве,
вул.Овочева, 14, )
заборгованість у розмірі 20000,00 грн.
основного боргу, 3% річних у розмірі 111,78
грн. судовий збір у розмірі 1784,05 грн.

В вимогах в частині стягнення пені у
сумі 484,16 грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через
господарський суд Донецької області в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його прийняття

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
І.А. Бойко