ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"15" травня 2014 р.
Справа № 923/544/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Ємленінової З.І. при
секретарі Бєловій О.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: державної екологічної
інспекції у Херсонській області м.
Херсон

до: сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю "Дніпро"
с.Михайлівка Нововоронцовського
району Херсонської області

про стягнення 1068916грн. 25коп.

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа
Оржинська Е.І.

від відповідача - директор Фурдела О.В.

в с т а н о в и в:

Державна екологічна інспекція в
Херсонській області (позивач)
звернулась з позовом про стягнення з
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Дніпро"
(відповідач) 1068916грн. 25коп. збитків,
заподіяних державі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
19-21.03.2013 року державними інспекторами з
охорони навколишнього природного
середовища Херсонської області було
проведено планову перевірку
дотримання відповідачем вимог
природоохоронного законодавства, в
ході якої було встановлено, що забір
підземних вод зі свердловини № 14-52, 14-51
здійснюється без дозволу на
використання надр, тобто за період з
08.08.2011року по 19.03.2013року було самовільно
забрано 21708,291куб. м підземних вод.

Відповідач проти позову
заперечує, посилаючись на те, що він має
дозвіл на спецводокористування № Укр
7743-ХРС, видане 19.07.2012 року строком на три
роки. Крім того, він зазначає, що
використання підземної води для своїх
господарських цілей відповідає нормам
ст. 23 Кодексу України "Про надра",
оскільки продуктивність свердловини
не більше 300куб. м. Відповідач вважає, що
позивачем необґрунтовано використано
для розрахунку збитків Методику,
затверджену наказом Мінприроди
України № 389 від 20.07.2009року, оскільки
вона видана на підставі постанови КМУ
№ 1524 від 02.11.2006року, а не відповідної
норми закону України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
залишенню без розгляду, виходячи з
наступного.

Ухвалою суду від 23.04.2014 року
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду в засіданні
суду 15.05.2014року. Цією ж ухвалою суд
відмовив в задоволенні клопотання
позивача про звільнення від сплати
судового збору і зобов'язав позивача до
14.05.2014 року надати суду докази сплати
21378грн. 33коп. судового збору.

Однак позивач не виконав вимог
суду і не надав доказів сплати судового
збору. В позовній заяві позивач
посилається на те, що згідно з ч. 3 ст. 64
Кодексу України про надра він
звільнений від сплати державного мита
у справах про стягнення коштів та
відшкодування збитків, завданих
державі внаслідок порушення
законодавства про надра.

Суд відхиляє зазначені посилання
позивача, оскільки п. 3 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюється законом.

Законом України "Про судовий
збір", який є спеціальною нормою, не
передбачено звільнення позивача від
сплати судового збору.

Пунктами 3.2, 3.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VІ
Господарського процесуального кодексу
України" передбачено, що у разі
відстрочення або розстрочення сплати
судового збору господарський суд
повинен зазначити в ухвалі (про
прийняття заяви чи скарги до
провадження або в іншій) конкретний
строк (строки) сплати судового збору,
який (які) не може бути пізнішим за дату,
на яку судом призначено розгляд заяви
чи скарги. У разі перенесення цієї дати
(в зв'язку з відкладенням розгляду
справи або з інших причин) відповідно
може бути продовжено й строк (строки),
на які відстрочено або розстрочено
сплату судового збору, про що
господарським судом зазначається у
відповідній ухвалі.

Якщо строк (строки), на який (які)
судом було відстрочено або розстрочено
сплату судового збору, закінчився, а
таку сплату не здійснено,
господарський суд з урахуванням
конкретних обставин справи може своєю
ухвалою продовжити цей строк (але не
довше ніж до прийняття судового
рішення по суті справи), або звільнити
сторону від сплати судового збору, або
залишити позов чи скаргу без розгляду
на підставі пункту 5 частини першої
статті 81 ГПК.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК
України господарський суд залишає
позов без розгляду, якщо позивач без
поважних причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

З огляду на викладене, у зв'язку з
ненаданням позивачем без поважних
причин витребуваних судом доказів, а
саме - ненадання доказів сплати
судового збору, суд відповідно до п. 5 ч.
1 ст. ГПК України залишає позов без
розгляду.

Після усунення обставин, що
зумовили залишення позову без
розгляду, позивач має право знову
звернутися з ним до суду на загальних
підставах.

На підставі викладеного,
керуючись п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 ГПК України,

у х в а л и в:

1. Позовні вимоги залишити
без розгляду.

Суддя
З.І. Ємленінова