ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2014 р.
Справа № 911/647/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Бабкіної В.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Ерде Банк»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Євроконстракшн-2»

про стягнення 3488632,93 доларів США

секретар судового засідання (пом.
судді): Новікова І.С.

за участю представників:

від позивача: Васильєва І.В., довір. №
179/1 від 14.02.2014 р.

від відповідача: Тагільцева Г.В., довір.
б/н від 25.03.2014 р.

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство «Ерде
Банк» (далі - позивач) звернулось до
господарського суду Київської області
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Євроконстракшн-2»
(далі - відповідач) про стягнення 3782634,68
доларів США.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на укладення 29.08.2011 р. з ТОВ
«Євроконстракшн-2» кредитного договору
№ 154/11-КЛ (кредитна лінія), згідно якого
банк зобов'язувався надати ТОВ
«Євроконстракшн-2» грошові кошти
(кредит), а відповідач - повернути
кредит в строки, передбачені графіком,
та сплатити відсотки за користування
кредитом.

Згідно умов кредитного договору №
154/11-КЛ (кредитна лінія) від 29.08.2011 р.
позивач надав кредит, проте ТОВ
«Євроконстракшн-2» не виконало
належним чином свої зобов'язання за
кредитним договором, укладеним з
позивачем, у визначені договором
строки не погасило заборгованість зі
сплати відсотків за користування
кредитом.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором № 154/11-КЛ від
29.08.2011 р., ПАТ «Ерде Банк» та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Хелстур» 31.08.2011 р. було укладено
договір про внесення змін і доповнень
до іпотечного договору від 29.04.2011 р.,
відповідно до якого забезпечувалось
виконання 2 кредитних договорів, а саме
- договору № 154/11-КЛ (кредитна лінія) від
29.08.2011 р., укладеного між позивачем та
відповідачем, а також кредитного
договору № 155/11-КЛ від 31.08.2011 р.,
укладеного між позивачем та ТОВ
«Євромарт».

Рішенням господарського суду міста
Києва від 28.02.2013 р. у справі № 910/26197 за
позовом ПАТ «Ерде Банк» до ТОВ
«Хелстур», за участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача - ТОВ
«Євроконстракшн-2» та ТОВ «Євромарт»,
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, позовні вимоги задоволено у
повному обсязі, а саме - в рахунок
погашення заборгованості в сумі 11476494,41
доларів США 41 цент, що становить
еквівалент 91731619,82 грн. за «Договором
зростання» кредитним договором №
154/11-КЛ (кредитна лінія) від 29.08.2011 р.,
укладеним між ПАТ «Ерде Банк» та ТОВ
«Євроконстракшн-2», та за «Договором
зростання» кредитним договором №
155/11-КЛ (кредитна лінія) від 31.08.2011 р.,
укладеним між ПАТ «Ерде Банк» та ТОВ
«Євромарт», у тому числі: сума кредитів
(траншів) 10906375,00 доларів США, що
становить еквівалент 87174655,38 грн.; сума
процентів - 471783,24 доларів США, що
становить еквівалент 3770963,44 грн.; сума
пені - 98336,17 доларів США, що становить
еквівалент 786001,01 грн., звернуто
стягнення на предмет іпотеки - нежилі
будівлі загальною площею 7609,40 кв.м, що
складаються з: адміністративно-офісної
(літ.Б) площею 7547,70 кв.м, трансформаторна
підстанція (літ.В) площею 61,70 кв.м, які
розташовані за адресою: місто Київ, вул.
Шамрила Тимофія, буд. 7а та належать
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Хелстур» на
підставі договору купівлі-продажу
нежилих будівель, посвідченого 13.04.2011 р.
ОСОБА_3, приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу за реєстровим № 729, право
власності зареєстроване Комунальним
підприємством «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» 27.04.2011 р.,
реєстраційний номер майна 33109064, номер
запису 10400-П в книзі 218п-12, предмет
іпотеки розташований на земельній
ділянці площею 3271 кв. м, кадастровий
номер :91:227:0047, шляхом визнання
права власності на нього за ПАТ «Ерде
Банк».

Оскільки непокрита іпотекою сума
заборгованості за «Договором
зростання» кредитним договором №
154/11-КЛ (кредитна лінія) від 29.08.2011 р. не
була сплачена відповідачем, позивач
просить суд стягнути з ТОВ
«Євроконстракшн-2» заборгованість по
кредиту в сумі 2973835 доларів США 77
центів, заборгованість по процентах в
сумі 279457 доларів США 95 центів,
заборгованість по сплаті пені за
кредитом в сумі 502743 доларів США 46 центи,
заборгованість по сплаті пені за
процентами в сумі 26597 доларів США 50
центів.

Розгляд справи відкладався.

26.03.2014 р. до господарського суду
Київської області відповідачем було
подано клопотання № 25/03/14 від 25.03.2014 р.
про припинення провадження у справі,
відповідно до якого ТОВ
«Євроконстракшн-2» просить суд
припинити провадження у справі з
огляду на відсутність предмету спору.

Так, відповідач, в обґрунтування
клопотання про припинення провадження
у справі зазначив, що 28.02.2013 р.
господарським судом м. Києва було
винесено рішення про задоволення
позовних вимог у повному обсязі у
справі № 910/26197 за позовом ПАТ «Ерде
Банк» до ТОВ «Хелстур» про звернення
стягнення на предмет іпотеки (третя
особа-1 - ТОВ «Євроконтракшн-2» та третя
особа-2 - ТОВ «Євромарт»), відповідно до
якого було встановлено, що
заборгованість відповідача та ТОВ
«Євромарт» за кредитними договорами на
час розгляду справи № 910/26197 складала
11476494,41 доларів США, з яких 5496877,55 доларів
США заборгованість ТОВ
«Євроконстракшн-2» (тіло кредиту - 5223475,00
доларів США, проценти за користування
кредитом - 226305,64 доларів США, пеня за
прострочення виконання грошового
зобов'язання - 47096,91 доларів США).

Згідно з рішенням господарського суду
м. Києва у справі № 910/26197 в рахунок
погашення заборгованості в сумі 11476494,41
доларів США, що в еквіваленті становить
91731619,82 грн., за «Договором зростання»
кредитним договором № 154/11-КЛ (кредитна
лінія) від 29.08.2011 р., укладеним між ПАТ
«Ерде Банк» та ТОВ «Євроконстракшн-2»
та за «Договором зростання» кредитним
договором № 155/11-КЛ (кредитна лінія) від
31.08.2011 р., укладеним між ПАТ «Ерде Банк»
та ТОВ «Євромарт», у тому числі - сума
кредитів (траншів) 10906375 доларів США, що
становить еквівалент 87174655,38 грн., сума
процентів - 471783,24 доларів США, що
становить еквівалент 3770963,44 грн., сума
пені - 98336,17 доларів США, що становить
еквівалент 786001,01 грн., звернуто
стягнення на предмет іпотеки - нежилі
будівлі загальною площею 7609,40 кв.м, що
складаються з - адміністративно -
офісної (літ. Б) площею 7547,70 кв.м,
трансформаторна підстанція (літ. В)
площею 61,70 кв.м, які розташовані за
адресою: місто Київ, вул. Шамрила
Тимофія, буд. 7а та належить Товариству
з обмеженою відповідальністю
«Хелстур» на підставі договору
купівлі-продажу нежилих будівель,
посвідченого 13.04.2011 р. приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 за
реєстровим № 729, право власності
зареєстроване Комунальним
підприємством «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» 27.04.2011 р.,
реєстраційний номер майна 33109064, номер
запису 10400-П в книзі 218п-12, предмет
іпотеки розташований на земельній
ділянці площею 3271 кв.м, кадастровий
номер :91:227:0047, шляхом визнання
права власності на нього за Публічним
акціонерним товариством «Ерде Банк».

На переконання відповідача, зазначеним
рішенням господарського суду м. Києва
від 28.02.2013 р. у справі № 910/26197 було
задоволено всі вимоги позивача за
рахунок предмету іпотеки шляхом
визнання права власності на цей
предмет іпотеки. Вищевказане рішення
залишено без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 11.06.2013 р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 09.10.2013 р.

Клопотання № 25/03/14 від 25.03.2014 р. про
припинення провадження у справі було
залишено судом без задоволення з
огляду на недоведення відповідачем
відсутності предмету спору у справі
господарського суду Київської області
№ 911/647/17.

Водночас, 26.03.2014 р. до господарського
суду Київської області відповідачем
було подано відзив № 25/03/14 від 25.03.2014 р.
на позов, відповідно до якого ТОВ
«Євроконтракшн-2» просило суд
відмовити ПАТ «Ерде Банк» у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі, з огляду на наступне.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача 3782634,68 доларів США, з яких
2973835,77 доларів США - основний борг, 279457,95
доларів США - відсотки за користування
кредитом та 529349,98 доларів США - пеня.

Проте, відповідач вважає, що на день
розгляду справи заборгованість за
кредитним договором відсутня, оскільки
28.02.2013 р. господарським судом м. Києва
було винесено рішення про задоволення
позовних вимог у справі № 910/26197 за
позовом ПАТ «Ерде Банк» до ТОВ
«Хелстур» про звернення стягнення на
предмет іпотеки, яким було задоволено
всі вимоги позивача за рахунок
предмету іпотеки шляхом визнання права
власності на цей предмет іпотеки.

31.03.2014 р. до господарського суду
Київської області ПАТ «Ерде Банк» було
подано заяву про збільшення позовних
вимог б/н від 31.03.2014 р., відповідно до
якої позивач просить суд стягнути з
відповідача 3488632,93 доларів США
заборгованості, що станом на 17.03.2014 р.
еквівалентна 33493318,17 грн., з яких 2973835,77
доларів США (28550905,08 грн.) -
заборгованість по кредиту, 318778,67
доларів США (3060498,38 грн.) -
заборгованість по процентах, 161305,74
доларів США (1548648,02 грн.) -
заборгованість по пені за кредитом,
34712,75 доларів США (333266,70 грн.) -
заборгованість по сплаті пені за
процентами.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 3.10
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» від
26.12.2011 р., передбачені ч. 4 ст. 22 ГПК
України права позивача збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення судом
першої інстанції. Під збільшенням або
зменшенням розміру позовних вимог слід
розуміти відповідно збільшення або
зменшення кількісних показників за
тією ж самою вимогою, яку було заявлено
в позовній заяві.

Як вбачається з поданої позивачем
заяви про збільшення позовних вимог б/н
від 31.03.2014 р., ПАТ «Ерде Банк» було
перераховано у бік зменшення заявлену
до стягнення з відповідача пеню,
виходячи з подвійної облікової ставки
НБУ.

З урахуванням наведеного суд зазначає,
що подана позивачем заява б/н від 31.03.2014
р. містить зменшення розміру позовних
вимог в частині пені (з 529349,98 доларів
США до 196018,49 доларів США) та збільшення
розміру позовних вимог в частині
заборгованості по процентах (з 279457,95
доларів США до 318778,67 доларів США).

З огляду на викладене, розмір позовних
вимог у даній справі (з урахуванням
вказаної заяви б/н від 31.03.2014 р.)
становить 3488632 долари США 93 центи,
(33493318,17 грн.).

Також 31.03.2014 р. до господарського суду
Київської області ПАТ «Ерде Банк» було
подано пояснення б/н від 31.03.2014 р.,
відповідно до яких позивач зазначив, що
рішенням господарського суду міста
Києва від 28.02.2013 р. у справі № 910/26197 за
позовом ПАТ «Ерде Банк» до ТОВ
«Хелстур», за участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача - ТОВ
Євроконстракшн-2» та ТОВ «Євромарт»,
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, встановлено, що
заборгованість ТОВ «Євроконстракшн-2»
перед ПАТ «Ерде Банк» становить 5496877,55
доларів США (по поверненню суми кредиту
- 5223475,00 доларів США, по сплаті процентів
за користування кредитом - 226305,64
доларів США, по сплаті пені за
прострочення виконання грошового
зобов'язання по поверненню кредиту -
47096,91 доларів США); заборгованість ТОВ
«Євромарт» перед ПАТ «Ерде Банк»
становить 5979616,86 доларів США (по
поверненню суми кредиту - 5682900,00 доларів
США, по сплаті процентів за
користування кредитом - 245477,60 доларів
США, по сплаті пені за прострочення
виконання грошового зобов'язання по
поверненню кредиту - 51239,26 доларів США);
загальна сума складових
заборгованості ТОВ «Євроконстракшн-2»
та ТОВ «Євромарт» перед ПАТ «Ерде Банк»
(непогашених кредитів, сум відсотків та
пені) становить 11476494,41 доларів США.

Відповідно до звіту про оцінку майна,
складеного 22.02.2013 р. суб'єктом оціночної
діяльності - Приватним підприємством
«Манускрипт», ринкова вартість
предмета іпотеки за договором іпотеки
(нежила нерухомість загальною площею
7609,4 кв.м, розташована за адресою: м.
Київ, вул. Шамрила, 7а) станом на 22.02.2013 р.
становить 50700300,00 грн., що не перевищує
встановленої судом заборгованості ТОВ
«Євроконстракшн-2» та ТОВ «Євромарт»
перед ПАТ «Ерде Банк» за кредитними
договорами - 11476494,41 доларів США, що
становить еквівалент 91731619,82 грн. по
курсу НБУ станом на 28.02.2013 р.

При зменшенні заборгованості ТОВ
«Євроконстракшн-2» та ТОВ «Євромарт» за
кредитними договорами за рахунок
предмета іпотеки, ПАТ «Ерде Банк» було
розраховано суму зменшення шляхом
процентного співвідношення
заборгованості, у зв'язку з чим
заборгованість ТОВ «Євроконстракшн-2»
перед ПАТ «Ерде Банк» у сумі 5496877,55
доларів США складає 48% від загальної
суми заборгованості, визначеної
господарським судом м. Києва, а
заборгованість ТОВ «Євромарт» перед
ПАТ «Ерде Банк» у сумі 5979616,86 доларів
США складає 52%. З огляду на викладене,
вартість предмета іпотеки у розмірі
50700300,00 грн. була пропорційно
розподілена на дві частини, де 48% від
вартості предмета іпотеки зараховано
на зменшення заборгованості ТОВ
«Євроконстракшн-2», а 52% від вартості
предмета іпотеки - на зменшення
заборгованості ТОВ «Євромарт» перед
банком.

Відповідно до п. 2.11 кредитних
договорів, погашення заборгованості
позичальника за цим договором може
здійснюватися в наступній черговості:
прострочена заборгованість за
нарахованими процентами; строкова
(поточна) заборгованість за
нарахованими процентами; прострочена
заборгованість за кредитом; строкова
(поточна) заборгованість за кредитом;
комісії, передбачені цим договором;
пеня за порушення строків повернення
кредиту та сплати процентів; штрафи.

Моментом (днем) повернення
кредиту/процентів/інших платежів
відповідно до кредитного договору
вважається день зарахування
відповідних сум на позичковий та інші
рахунки, зазначені в цьому договорі.

Як зазначив позивач, ТОВ
«Євроконстракшн-2» 19.09.2012 р. було
погашено 216625,00 доларів США. Відповідно,
заборгованість становила - 5223475,00
доларів США, погашення за рахунок
предмета іпотеки відбулося 17.07.2013 р. в
сумі 2249639,23 доларів США, і решта
заборгованості складає 2973835,77 доларів
США. Проценти за користування кредитом
сплачуються у валюті кредиту, ТОВ
«Євроконстракшн-2» було сплачено
проценти за період з 29.08.2011 р. по 31.08.2012
р., а 17.07.2013 р. банком було здійснено
погашення заборгованості по процентах
за рахунок предмета іпотеки за період з
01.09.2012 р. по 16.07.2013 р. на суму 788699,78
доларів США. Заборгованість по
процентах станом на 17.07.2013 р. - 0 доларів
США, а з 17.07.2013 р. нарахування процентів
було продовжено.

14.04.2014 р. до господарського суду
Київської області від ТОВ
«Євроконстракшн-2» було подано
заперечення на пояснення позивача №
11/04/14 від 11.04.2014 р., відповідно до яких
відповідач зазначив, що згідно з п. 7.5
іпотечного договору за рахунок
предмета іпотеки іпотекодержатель має
право задовольнити свої вимоги в
повному обсязі, що визначається на
момент фактичного задоволення, і
складається, включаючи, але не
обмежуючись, з суми заборгованості по
кредиту, що наданий згідно з Кредитним
договором, несплачених процентів за
користування кредитом, комісій, інших
платежів, що передбачені цим договором
та кредитним договором, збитків,
завданих про строчкою виконання,
штрафних санкцій, передбачених умовами
кредитного договору та цим договором,
витрат, пов'язаних з пред'явленням
вимоги за зобов'язанням і зверненням
стягнення на предмет іпотеки, витрат на
утримання і збереження предмета
іпотеки, витрат на страхування
предмета іпотеки, у випадку,
передбаченому в розділі 5 договору,
збитків, завданих внаслідок порушення
умов цього договору та умов кредитного
договору, витрати на здійснення оцінки
предмета іпотеки суб'єктом оціночної
діяльності, які поніс
іпотекодержатель.

Оскільки рішенням господарського суду
м. Києва від 28.02.2013 р. у справі № 910/26197
позовні вимоги позивача були
задоволені в повному обсязі, а саме - в
рахунок погашення заборгованості в
сумі 11476494 долари США 41 цент, що
становить еквівалент 91731619 грн. 82 коп. по
курсу Національного банку України
станом на 28.02.2013 р., звернуто стягнення
на предмет іпотеки, відповідач
наголошує, що заборгованість перед
банком була повністю задоволена за
рахунок предмету іпотеки.

Відповідач також зазначив, що
процентне співвідношення суми
заборгованості кожного з боржників за
рішенням господарського суду м. Києва
до загальної суми боргу складає 52,1% та
47,9 % відповідно. Враховуючи пропорцію
заборгованості ТОВ «Євромарт» та ТОВ
«Євроконстракшн-2», на списання
заборгованості ТОВ «Євроконстракшн-2»
позивач повинен був направити 3038339,01
доларів США (24285443,70 грн. - 47,9 % від
вартості предмету іпотеки). На
погашення основної суми боргу
(заборгованості по поверненню суми
кредиту) позивач повинен був віднести
2764936,46 доларів США (3038339,01-226305,64-47096,91).
Таким чином, після погашення
заборгованість ТОВ «Євроконстракшн-2»
по кредиту повинна складати 2458538,54
доларів США (5223475,00-2764936,46) і саме на цю
суму заборгованості по поверненню суми
кредиту мали далі нараховуватись
проценти за користування кредитом.

Проте, позивач просить стягнути з
відповідача суму заборгованості по
тілу кредиту в розмірі 2973835,77 доларів
США і саме на цю суму нараховує
проценти та пеню, у зв'язку з чим
відповідач не визнає заборгованості за
кредитним договором № 155/11-КЛ від 31.08.2011
р. та просить відмовити ПАТ «Ерде Банк»
в задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

23.04.2014 р. до господарського суду
Київської області від ПАТ «Ерде Банк»
було подано пояснення б/н від 23.04.2014 р.,
відповідно до яких позивач зазначив, що
оскільки право власності на нерухоме
майно, яке підлягає державній
реєстрації, виникає з дня такої
реєстрації, то датою зменшення
заборгованості за «Договором
зростання» кредитним договором №
154/11-КЛ (кредитна лінія) від 29.08.2011 р.,
укладеним між позивачем та
відповідачем, за рахунок предмета
іпотеки, є дата реєстрації права
власності на нерухоме майно за ПАТ
«Ерде Банк» - 17.07.2013 р.

17.07.2013 р. за ПАТ «Ерде Банк» було
зареєстровано право власності на
нерухоме майно на підставі рішення
господарського суду м. Києва у справі №
910/26197 від 28.02.2013 р., що підтверджується
Витягом з державного реєстру прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності № 7643135 від 07.08.2013 р.

Позивач звертає увагу на те, що ПАТ
«Ерде Банк» не мав права зменшувати
заборгованість відповідача за
кредитним договором за рахунок
предмета іпотеки до моменту реєстрації
права власності на це нерухоме майно, у
зв'язку з чим банк правомірно, на його
думку, зменшив заборгованість
відповідача саме 17.07.2013 р.

При цьому, у рішенні господарського
суду м. Києва у справі № 910/26197 від 28.02.2013
р. заборгованість відповідача перед
позивачем розрахована станом на 21.12.2012
р., тобто на дату подання позову, а з
моменту ухвалення рішення
господарського суду м. Києва у справі №
910/26197 від 28.02.2013 р. до моменту реєстрації
права власності на нерухоме майно за
ПАТ «Ерде Банк» 17.07.2013 р. минуло більше
чотирьох місяців, у зв'язку з чим
продовжувалось нарахування штрафних
санкцій та процентів на суму
заборгованості відповідача перед
позивачем, оскільки рішення
господарського суду м. Києва не
зупинило нарахування штрафних санкцій
та процентів. Тому, позивач, зменшуючи
заборгованість відповідача за рахунок
предмета іпотеки 17.07.2013 р., виходив із
розміру заборгованості станом на 17.07.2013
р.

Крім того, у рішенні господарського
суду м. Києва у справі № 910/26197 від 28.02.2013
р. зафіксовано, що ринкова вартість
предмету іпотеки за договором іпотеки
(нежитлова нерухомість загальною
площею 7609,4 кв.м за адресою: м. Київ, вул.
Шамрила, 7а) станом на 22.02.2013 р. становить
50700300,00 грн., що не перевищує
встановленої судом заборгованості
позичальників перед банком за
кредитними договорами. Тобто, на думку
позивача, в рішенні господарського
суду м. Києва у справі № 910/26197 від 28.02.2013
р. встановлено, що вартість предмета
іпотеки є недостатньою для повного
задоволення вимог позивача.

У зв'язку із цим непокрита іпотекою
сума заборгованості станом на 04.02.2014 р.
за «Договором зростання» кредитним
договором № 154/11-КЛ (кредитна лінія) від
29.08.2011 р. становить 3488632 долари США 93
центи, що станом на 04.04.2014 р. по курсу НБУ
є еквівалентом 33493 318 грн. 17 коп., що
складається із: заборгованості по
кредиту в сумі 2973835 доларів США 77
центів, що в гривневому еквіваленті
становить 28550905 грн. 08 коп.;
заборгованості по процентах в сумі 318778
доларів США 67 центів, що в гривневому
еквіваленті становить 3060498 грн. 38 коп.;
заборгованості по сплаті пені за
кредитом в сумі 161305 доларів США 74 центи,
що в гривневому еквіваленті становить
1548648 грн. 02 коп.; заборгованості по
сплаті пені за процентами в сумі 34712
доларів США 75 центів, що в гривневому
еквіваленті становить 333266 грн. 70 коп.

У судовому засіданні 28.04.2014 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав; представник відповідача
проти задоволення позовних вимог
заперечував у повному обсязі.

У судовому засіданні 28.04.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази та оцінивши
їх в сукупності, суд

встановив:

29.08.2011 р. між Публічним акціонерним
товариством «Ерде Банк» (банк) як
кредитодавцем та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Євроконстракшн-2» (позичальник) як
позичальником було укладено «Договір
зростання» кредитний договір № 154/11-КЛ,
за умовами п. 1.1 якого кредитодавець
надає позичальнику у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості, платності та
цільового характеру використання
грошові кошти (кредит) на умовах
договору. Кредит надається у формі
кредитної лінії з максимальним лімітом
кредитування в сумі 5440100,00 доларів США
(в редакції додаткової угоди від 12.12.2011
р. до кредитного договору № 154/11-КЛ від
29.08.2011 р.).

Відповідно до п.п. 1.1.2, 1.1.3 кредитного
договору термін остаточного
повернення кредиту - 12.04.2014 р. включно.
Процентна ставка за користування
кредитом - 17 процентів річних.

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору,
кредит надається позичальнику для
поповнення обігових коштів.

Пунктом 2.3 кредитного договору
передбачено, що позичальник здійснює
повернення кредиту у валюті кредиту
платіжними дорученнями на відкритий
йому позичковий рахунок не пізніше
терміну, вказаного в п. 1.1.2 цього
договору, та з дотриманням
максимального ліміту кредитування,
вказаного у п. 1.1.1 цього договору.

При цьому, моментом (днем) повернення
кредиту/процентів/інших платежів
відповідно до цього договору
вважається день зарахування
відповідних сум на позичковий та інші
рахунки, вказані у цьому договорі (п. 2.6
кредитного договору).

Відповідно до п. 2.11 кредитного
договору, погашення заборгованості
позичальника за цим договором може
здійснюватися в наступній черговості:
прострочена заборгованість за
нарахованими процентами; строкова
(поточна) заборгованість за
нарахованими процентами; прострочена
заборгованість за кредитом; строкова
(поточна) заборгованість за кредитом;
комісії, передбачені цим договором;
пеня за порушення строків повернення
кредиту та сплати процентів; штрафи.

Згідно з п. 2.6 кредитного договору,
проценти за користування кредитом
нараховуються кредитодавцем наступним
чином: пп. 2.6.1 - проценти за користування
кредитом нараховуються з дня
перерахування коштів з позичкового
рахунку до моменту фактичного
повернення кредиту (в тому числі і за
період прострочення терміну
остаточного погашення кредиту,
зазначеного в п.1.1.2 цього договору); пп.
2.6.2 - проценти за користування кредитом
нараховуються виходячи з розміру
процентної ставки, встановленої згідно
з п. 1.1.3 цього договору; пп. 2.6.3 - проценти
за користування кредитом
нараховуються щомісячно за поточний
календарний місяць; пп. 2.6.4 - проценти за
користування кредитом нараховуються
на суму щоденного фактичного залишку
заборгованості за кредитом (траншами);
пп. 2.6.5 - проценти за користування
кредитом нараховуються виходячи із
умови, що до розрахунку приймається
календарна кількість днів у році (або 360
днів у році - для кредиту в іноземній
валюті) та календарна кількість днів у
місяці; пп. 2.6.6 - проценти за
користування кредитом нараховуються у
валюті кредиту; пп. 2.6.7 - проценти за
користування кредитом нараховуються
виходячи із умови, що враховується
перший день зарахування кредиту на
відповідні рахунки, визначені в п. 2.2
цього договору, і не враховується день
фактичного повернення кредиту в
повному обсязі; п. 2.6.8 - нарахування
процентів повністю і остаточно
припиняється в день настання терміну
остаточного повернення кредиту,
зазначеного у п. 1.1.2 цього договору, а у
випадку, якщо позичальник не поверне
загальну заборгованість за кредитом у
такий день або здійснить дострокове
повернення загальної заборгованості
за кредитом - то нарахування процентів
повністю і остаточно припиняється в
день фактичного повернення загальної
заборгованості за кредитом.

Пунктом 2.7 кредитного договору
передбачено, що проценти за
користування кредитом сплачуються
наступним чином: пп. 2.7.1 - проценти,
нараховані за місяць відповідно до п. 2.6
цього договору, позичальник
зобов'язаний сплачувати на рахунок,
відкритий у кредитодавця, щомісяця, не
пізніше 25 календарного числа місяця,
наступного за тим, за який вони
нараховані; пп. 2.7.2 - проценти,
нараховані за місяць, в якому
закінчується строк користування
кредитом, повинні бути сплачені не
пізніше дня остаточного повернення
кредиту, встановленого в п. 1.1.2 цього
договору; пп. 2.7.3 - у випадку
дострокового припинення дії цього
договору, позичальник зобов'язаний в
день такого дострокового припинення
дії цього договору сплатити
кредитодавцю проценти, нараховані за
фактичну кількість днів користування
кредитом у місяці, в якому достроково
припиняється дія цього договору; пп. 2.7.4
- проценти за користування кредитом
сплачуються у валюті кредиту.

У відповідності з п. 4.2 кредитного
договору, у разі несвоєчасного
погашення кредиту, сплати процентів та
комісій, визначених цим договором,
позичальник сплачує кредитодавцю пеню
в розмірі подвійної процентної ставки,
визначеної в п. 1.1.3 цього договору, від
суми відповідного непогашеного
платежу за кожний день прострочення
виконання, за реквізитами та у день,
вказаними кредитодавцем. У разі
надання кредиту в іноземній валюті
оплата здійснюється в національній
валюті за офіційним курсом
Національного банку України на дату
платежу.

Згідно з п. 4.6 кредитного договору, при
розрахунку санкцій, зазначених у п. 4.2
цього договору приймаються: календарна
кількість днів в році (або 360 днів у році
- для кредиту в іноземній валюті) та
календарна кількість днів у місяці.

З метою забезпечення виконання,
зокрема, умов зазначеного кредитного
договору, 29.04.2011 р. між Публічним
акціонерним товариством «Ерде Банк» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Хелстур» (надалі -
«іпотекодавець») було укладено
іпотечний договір, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі за № 562.

31.08.2011 р. між Публічним акціонерним
товариством «Ерде Банк» та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Хелстур» було укладено договір про
внесення змін і доповнень до
іпотечного договору від 29.04.2011 р.

За змістом п. 2.1 договору іпотеки
іпотекодавець з метою забезпечення
належного виконання зобов'язань, що
виникають із відповідного кредитного
договору, передає, а іпотекодержатель
приймає в іпотеку в порядку і на умовах,
визначених цим договором, нерухоме
майно, а саме - нежилі будівлі загальною
площею 7609,40 кв.м, що складаються з:
адміністративно-офісна (літ.Б) площею
7547,70 кв.м, трансформаторна підстанція
(літ. В) площею 61,70 кв.м, які розташовані
за адресою: місто Київ, вул. Шамрила
Тимофія, буд. 7а. Предмет іпотеки
розташований на земельній ділянці
площею 3271 кв.м, кадастровий номер
:91:227:0047. Предмет іпотеки належить
іпотекодавцю на підставі договору
купівлі-продажу нежилих будівель,
посвідченого 13.04.2011 р. приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 за
реєстровим № 729, право власності
зареєстроване Комунальним
підприємством «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» 27.04.2011 р.,
реєстраційний номер майна 33109064, номер
запису 10400-П в книзі 218п-12.

Відповідно до пп. 4.1.5 п. 4.1 договору
іпотеки іпотекодержатель має право
звернути стягнення на предмет іпотеки
у випадку, якщо при настанні строку
(терміну) виконання зобов'язання (або
тієї чи іншої його частини), воно не
буде виконане.

У відповідності до п. 7.1 договору
іпотеки іпотекодержатель набуває
право на задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки у випадку,
якщо у момент настання строку (терміну)
виконання зобов'язань вони не будуть
виконані (виконані неналежним чином) та
у випадку, якщо інформація або
документи, надані іпотекодавцем при
укладенні цього договору, виявляться
недостовірними та /або недійсними, у
випадку невиконання та/або неналежного
виконання зобов'язань за кредитним
договором та за цим договором, а також у
інших випадках, передбачених кредитним
договором, цим договором або чинним
законодавством України.

Згідно пункту 7.4 договору іпотеки
сторони домовились про те, що
іпотекодержатель має право звернути
стягнення на майно, згідно із
застереженням про задоволення вимог
іпотекодержателя в позасудовому
порядку, на підставі цього договору,
зокрема шляхом переходу до
іпотекодержателя права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
зобов'язання згідно з цим
застереженням про задоволення вимог
іпотекодержателя відповідно до
наведених умов. У випадку набуття
іпотекодержателем права звернення
стягнення на предмет іпотеки
іпотекодавець підписанням цього
іпотечного договору підтверджує свою
згоду на передачу у власність
іпотекодержателю предмета іпотеки.
Іпотекодержатель набуває предмет
іпотеки у власність за вартістю,
визначеною на момент такого набуття на
підставі оцінки предмета іпотеки
суб'єктом оціночної діяльності, якого
обирає іпотекодержатель для
здійснення такої оцінки. Підписанням
цього договору іпотеки іпотекодавець
засвідчує, що він надає
іпотекодержателю згоду на прийняття
іпотекодержателем одностороннього
рішення про перехід права власності на
предмет іпотеки до іпотекодержателя
(придбання предмету іпотеки у
власність) у випадку виникнення у
іпотекодержателя права звернення
стягнення на предмет іпотеки
відповідно до умов цього договору,
кредитного договору та вимог чинного
законодавства України.

Рішенням господарського суду міста
Києва у справі № 910/26197 від 28.02.2013 р., яке
набрало законної сили, та факти,
встановлені яким, не доводяться знову
при вирішенні даного спору за
приписами ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України,
встановлено виконання позивачем своїх
зобов'язань за кредитним договором
належним чином та в повному обсязі,
надання відповідачу кредитних коштів у
межах встановленого ліміту
кредитування, та натомість встановлено
невиконання відповідачем своїх
зобов'язань за кредитним договором
щодо повернення суми кредиту та сплати
процентів належним чином та в повному
обсязі, що призвело до накопичення
заборгованості.

Як встановлено судом, рішенням
господарського суду міста Києва від
28.02.2013 р. у справі № 910/26197 за позовом ПАТ
«Ерде Банк» до ТОВ «Хелстур», за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - ТОВ
Євроконстракшн-2» та ТОВ «Євромарт»,
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, позовні вимоги задоволено у
повному обсязі, а саме - в рахунок
погашення заборгованості в сумі 11476494,41
доларів США 41 цент, що становить
еквівалент 91731619,82 грн. за «Договором
зростання» кредитним договором №
154/11-КЛ (кредитна лінія) від 29.08.2011 р.,
укладеним між Публічним акціонерним
товариством «Ерде Банк» та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Євроконстракшн-2», та за «Договором
зростання» кредитним договором №
155/11-КЛ (кредитна лінія) від 31.08.2011 р.,
укладеним між Публічним акціонерним
товариством «Ерде Банк» та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Євромарт», у тому числі: сума кредитів
(траншів) 10906375,00 доларів США, що
становить еквівалент 87174655,38 грн.; сума
процентів - 471783,24 доларів США, що
становить еквівалент 3770963,44 грн.; сума
пені - 98336,17 доларів США, що становить
еквівалент 786001,01 грн., звернуто
стягнення на предмет іпотеки - нежилі
будівлі загальною площею 7609,40 кв.м, що
складаються з: адміністративно-офісної
(літ.Б) площею 7547,70 кв.м, трансформаторна
підстанція (літ.В) площею 61,70 кв.м, які
розташовані за адресою: місто Київ, вул.
Шамрила Тимофія, буд. 7а та належать
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Хелстур» на
підставі договору купівлі-продажу
нежилих будівель, посвідченого 13.04.2011 р.
ОСОБА_3, приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу за реєстровим № 729, право
власності зареєстроване Комунальним
підприємством «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» 27.04.2011 р.,
реєстраційний номер майна 33109064, номер
запису 10400-П в книзі 218п-12, предмет
іпотеки розташований на земельній
ділянці площею 3271 кв. м, кадастровий
номер :91:227:0047, шляхом визнання
права власності на нього за Публічним
акціонерним товариством «Ерде Банк».
Визнано за Публічним акціонерним
товариством «Ерде Банк» право
власності на нежилі будівлі загальною
площею 7609,40 кв.м, що складаються з:
адміністративно-офісної будівлі (літ.Б)
площею 7547,70 кв.м, трансформаторної
підстанції (літ.В) площею 61,70 кв. м, які
розташовані за адресою: місто Київ, вул.
Шамрила Тимофія, буд. 7а, на земельній
ділянці площею 3271 кв. м, кадастровий
номер :91:227:0047.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, у
випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки можуть виникати з
рішення суду.

У даному випадку підставою виникнення
права власності банку на нерухоме
майно є рішення господарського суду м.
Києва у справі № 910/26197 від 28.02.2013 р.

Права на нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно зі ст. 182 ЦК України, право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на
нерухомість є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом. Відмова у
державній реєстрації права на
нерухомість, ухилення від реєстрації,
відмова від надання інформації про
реєстрацію можуть бути оскаржені до
суду. Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: 1) право власності на нерухоме
майно; 2) право володіння; право
користування (сервітут); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном; 3) інші речові права
відповідно до закону; 4) податкова
застава, предметом якої є нерухоме
майно, та інші обтяження.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 4-1 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», у Державному реєстрі прав
реєструються речові права та їх
обтяження на земельні ділянки, а також
на об'єкти нерухомого майна,
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких неможливе без їх
знецінення та зміни призначення, а
саме: підприємства як єдині майнові
комплекси, житлові будинки, будівлі,
споруди (їх окремі частини), квартири,
житлові та нежитлові приміщення.

17.07.2013 р. за ПАТ «Ерде Банк» було
зареєстровано право власності на
нерухоме майно на підставі рішення
господарського суду м. Києва у справі №
910/26197 від 28.02.2013 р., що підтверджується
Витягом з державного реєстру прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності № 7643135 від 07.08.2013 р.

Проте, вартість предмета іпотеки була
недостатньою для задоволення вимог
позивача на загальну суму 11476494,41
доларів США за рішенням господарського
суду міста Києва у справі № 910/26197 від
28.02.2013 р., оскільки відповідно до звіту
про оцінку майна, складеного 22.02.2013
суб'єктом оціночної діяльності,
ринкова вартість предмету іпотеки
станом на 22.02.2013 р. складала 50700300 грн., що
не перевищувало встановленої судом
заборгованості позичальників перед
банком за кредитними договорами в
розмірі 11476494,41 доларів США, що
становило еквівалент 91731619,82 грн. по
курсу НБУ станом на день винесення
вищевказаного рішення.

Оскільки право власності на нерухоме
майно, яке підлягає державній
реєстрації, виникає з дня такої
реєстрації, то датою зменшення
заборгованості відповідача за
«Договором зростання» кредитним
договором № 154/11-КЛ (кредитна лінія) від
29.08.2011 р. за рахунок предмета іпотеки, є
дата реєстрації права власності на
нерухоме майно за ПАТ «Ерде Банк», а
саме - 17.07.2013 р.

Позивач, зменшуючи заборгованості ТОВ
«Євроконстракшн-2» та ТОВ «Євромарт» за
кредитними договорами за рахунок
предмета іпотеки, розраховував суму
зменшення шляхом процентного
співвідношення заборгованості, тобто,
якщо загальна сума складових
заборгованості ТОВ «Євромарт» та
відповідача (11476494,41 доларів США)
складає 100%, то заборгованість ТОВ
«Євроконстракшн-2» перед позивачем у
сумі 5496877,55 доларів США складає 48%, а
заборгованість ТОВ «Євромарт» перед
позивачем у сумі 5979616,86 доларів США
складає 52%.

Оскільки сума заборгованості за
«Договором зростання» кредитним
договором № 154/11-КЛ (кредитна лінія) від
29.08.2011 р. не була покрита іпотекою у
повному обсязі та становить 3488632 долари
США 93 центи, що станом на 04.04.2014 р. по
курсу НБУ є еквівалентом 33493318 грн. 17
коп., і складається із: заборгованості
по кредиту в сумі 2973835 доларів США 77
центів, що в гривневому еквіваленті
становить 28550905 грн. 08 коп.;
заборгованості по процентах в сумі 318778
доларів США 67 центів, що в гривневому
еквіваленті становить 3060498 грн. 38 коп.;
заборгованості по сплаті пені за
кредитом в сумі 161305 доларів США 74 центи,
що в гривневому еквіваленті становить
1548648 грн. 02 коп.; заборгованості по
сплаті пені за процентами в сумі 34712
доларів США 75 центів, що в гривневому
еквіваленті становить 333266 грн. 70 коп.,
позивач і звернувся з даним позовом до
суду.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Не допускаються одностороння
відмова від виконання зобов'язань.

Аналогічні положення містяться у
статтях 525, 526 ЦК України.

Приписами статті 530 ЦК України
передбачено, що, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу
України передбачено, що за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України,
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, коли зобов'язання не
буде виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 591 ЦК України, якщо
сума одержана від реалізації предмета
застави (іпотеки), не покриває вимоги
заставодержателя (іпотекодержателя),
він має право отримати суму, якої не
вистачає з іншого майна боржника в
порядку черговості відповідно до ст. 112
цього Кодексу, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Як встановлено ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку»
встановлено, що іпотека є видом
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

У свою чергу, нерухоме майно
(нерухомість) в розумінні приписів
даного закону - це земельні ділянки, а
також об'єкти, розташовані на земельній
ділянці і невід'ємно пов'язані з нею,
переміщення яких є неможливим без їх
знецінення та зміни їх призначення.

Частиною 6 ст. 3 Закону України «Про
іпотеку» встановлено, що у разі
порушення боржником основного
зобов'язання відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про іпотеку» за рахунок предмета
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Згідно з приписами ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Згідно зі ст. 534 ЦК України, у разі
недостатності суми проведеного
платежу для виконання грошового
зобов'язання у повному обсязі ця сума
погашає вимоги кредитора у такій
черговості, якщо інше не встановлено
договором: 1) у першу чергу
відшкодовуються витрати кредитора,
пов'язані з одержанням виконання; 2) у
другу чергу сплачуються проценти і
неустойка; 3) у третю чергу сплачується
основна сума боргу.

З огляду на наведене, керуючись п. 2.11
кредитного договору та положеннями ст.
534 ЦК України, позивач за рахунок
предмету іпотеки обґрунтовано зменшив
заборгованість відповідача у
наступній черговості: прострочені
проценти від 61 дня; прострочені
проценти від 31 до 60 днів; прострочені
проценти до 30 днів; прострочене тіло
кредиту.

Приписами статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Судом відхиляються заперечення
відповідача щодо невірного
здійсненого позивачем обрахунку
відсоткового співвідношення сум
заборгованостей, оскільки умовами
кредитного договору та положеннями
чинного законодавства не встановлено
правил округлення, що є обов'язковими
та/або погоджені між сторонами до
застосування у даних спірних
правовідносинах, а тому обрахунок
співвідношення заборгованостей як
процентів цілих в розмірах 48% та 52%
відповідно (за обрахунком відповідача
застосовано не цілі, а з десятими цілих
частин, 47,9% та 52,1% відповідно), не є
забороненим та протиправним, а отже за
відсутності нормативно обґрунтованих
заперечень з боку відповідача щодо
здійсненого позивачем обрахунку
співвідношення, пропорція 48% / 52%
приймається судом.

Таким чином, судом встановлено, що
позивачем подано всі докази на
підтвердження своїх позовних вимог, в
той час як ТОВ «Євроконстракшн-2» не
спростовано існування заборгованості
перед позивачем.

З огляду на викладене, оскільки
заборгованість відповідача перед
позивачем на час прийняття рішення не
погашена, розмір вказаної
заборгованості відповідає фактичним
обставинам справи, вимога банку про
стягнення з відповідача
заборгованості по кредиту в сумі 2973835
доларів США 77 центів, що в гривневому
еквіваленті становить 28550905,08 грн., а
також заборгованості по процентах в
сумі 318778 доларів США 67 центів за період
з 17.07.2013 р. до 28.02.2014 р., що в гривневому
еквіваленті становить 3060498,38 грн.,
підлягає задоволенню судом.

Також позивач просив суд стягнути з
відповідача заборгованість по сплаті
пені за кредитом в сумі 161305 доларів США
74 центи, що в гривневому еквіваленті
становить 1548648,02 грн., та заборгованість
по сплаті пені за процентами в сумі 34712
доларів США 75 центів, що в гривневому
еквіваленті становить 333266,70 грн.,
керуючись п. 4.2 кредитного договору.

Статтею 216 Господарського кодексу
України передбачено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Як зазначалося вище, згідно п. 4.2
кредитного договору у разі
несвоєчасного погашення кредиту,
сплати процентів та комісій,
визначених цим договором, позичальник
сплачує кредитодавцю пеню в розмірі
подвійної процентної ставки,
визначеної в п. 1.1.3 цього договору, від
суми відповідного непогашеного
платежу за кожний день прострочення
виконання, за реквізитами та у день,
вказаними кредитодавцем. У разі
надання кредиту в іноземній валюті
оплата здійснюється в національній
валюті за офіційним курсом
Національного банку України на дату
платежу.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»,
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін;
розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

З долученого до матеріалів справи
розрахунку пені за кредитом
вбачається, що позивачем було
визначено розмір пені в сумі 161305,74
доларів США (в гривневому еквіваленті
становить 1548648,02 грн.) за період з 17.03.2013
р. до 30.05.2013 р. на суму 5223475,00 доларів США,
виходячи з подвійної облікової ставки
Національного банку України.

Проте, згідно з виконаним судом
арифметичним розрахунком, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню пеня за кредитом у
сумі 160997,52 доларів США, що в гривневому
еквіваленті становить 1545688,89 грн., яка
нарахована за період з 17.03.2013 р. до 30.05.2013
р. на суму 5223475,00 доларів США, у зв'язку з
чим вимога позивача про стягнення з
відповідача пені за прострочення
сплати заборгованості по кредиту
підлягає частковому задоволенню судом.

З долученого до матеріалів справи
розрахунку пені за процентами
вбачається, що позивачем було
визначено розмір пені за процентами в
сумі 34712,75 доларів США (в гривневому
еквіваленті становить 333226,70 грн.) за
період з 17.03.2013 р. до 17.03.2014 р., який є
арифметично вірним, у зв'язку з чим пеня
за процентами підлягає стягненню з
відповідача в заявленому позивачем
розмірі.

За таких обставин суд дійшов висновку
щодо часткового задоволення позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства «Ерде Банк».

Стосовно розподілу судових витрат у
даній справі слід зазначити наступне.

Згідно з приписами ст. 44 ГПК України
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст. 49 ГПК України
передбачено, що судовий збір
покладається у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
- на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 4.5 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України», у
випадках коли позивач звільнений від
сплати судового збору у разі
задоволення позову повністю або
частково судовий збір стягується з
відповідача (повністю або пропорційно
задоволеним вимогам) в доход
Державного бюджету України.

Як слідує з матеріалів справи, позивач
на підставі п. 22 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір» звільнений від
сплати судового збору, у зв'язку з чим
судовий збір підлягає стягненню до
Державного бюджету України.

Водночас слід зазначити, що судовий
збір у даній справі повинен бути
сплачений за максимальною ставкою
навіть при пропорційному задоволенні
позовних вимог, у зв'язку з чим витрати
по сплаті судового збору покладаються
судом на відповідача шляхом стягнення
до Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Євроконстракшн-2» (08743, Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Долина, вул.
Жовтнева, 6, код 35471004) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Ерде Банк» (04070, м. Київ, вул.
Сагайдачного/Ігорівська, 10/5а, код 34817907)
- 2973835 (два мільйони дев'ятсот сімдесят
три тисячі вісімсот тридцять п'ять)
доларів США 77 центів заборгованості по
кредиту, 318778 (триста вісімнадцять тисяч
сімсот сімдесят вісім) доларів США 67
центів заборгованості по процентах,
160997 (сто шістдесят тисяч дев'ятсот
дев'яносто сім) доларів США 52 центи пені
за несвоєчасне повернення кредиту, 34712
(тридцять чотири тисячі сімсот
дванадцять) доларів США 75 центів пені
за несвоєчасну сплату процентів.

3. У решті позовних вимог
відмовити.

4. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Євроконстракшн-2» (08743, Київська обл.,
Обухівський р-н, с. Долина, вул.
Жовтнева, 6, код 35471004) в доход Державного
бюджету України 73080 (сімдесят три
тисячі вісімдесят) грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення підписане 05.05.2014 р.

Суддя
В.М. Бабкіна