донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

29.04.2014 справа №905/2092/14

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівМартюхіної Н.О.
Агапова О.Л, Кододової О.В.від
скаржникаОСОБА_4, м. Донецьквід
відповідача -1:не з'явивсявід
відповідача -2:Нємов Ю.В. - за
довіренстюрозглянувши апеляційну
скаргу Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4, м. Донецьк на ухвалу
господарського суду Донецької
області від03.04.2014 рокуу справі№ 905/2092/14
(суддя Кучерява О.О.)за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, м. Донецькдо
відповідача -1:Прокуратури Донецької
областідо відповідача -2: Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Донецький
областіпростягнення моральної шкоди в
розмірі 3000 грн., завдану незаконною
бездіяльністю

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 03.04.2014р. відмовлено у
прийнятті позовної заяви Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до прокуратури
Донецької області, Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Донецькій області про
стягнення моральної шкоди в розмірі 3000
грн., завдану незаконною бездіяльністю,
як такої, що не підлягає розгляду в
господарських судах.

Суд першої інстанції відмовив у
прийнятті позовної заяви Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, м. Донецьк, як
таку, що не підлягає розгляду в
господарських судах.

ФОП ОСОБА_4 звернулась до Донецького
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
Донецької області від 03.04.2014р. у справі
№905/2092/14 та передати вказану справу на
розгляд суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги скаржник
обґрунтовує тим, що предметом позовної
заяви ФОП ОСОБА_4 є відшкодування
моральної шкоди, завданої позивачу з
боку прокуратури та міліції шляхом не
реєстрації її заяв про скоєння
кримінальних правопорушень та не
виконання ухвал слідчих суддів по
кримінальному провадженню.

Апелянт, вказує на те, що ані
Кримінально процесуальний кодекс
України, ані Цивільно процесуальний
кодекс України не передбачає право та
можливість фізичної особи підприємця
звертатися з позовною заявою до
юридичної особи з вимогою
відшкодування моральної шкоди в
порядку кримінального або цивільного
судочинства.

У зв'язку з чим, скаржник вважає, що
оскаржувана ухвала винесена з
порушенням норм процесуального права,
з невідповідністю висновків суду
обставинам справи.

Ухвалою від 17.04.2014р. апеляційна скарга
була прийнята до провадження Донецьким
апеляційним господарським судом.

29.04.2014 року в судове засідання з'явився
апелянт, якій підтримав доводи
викладені в апеляційній скарзі та
просив апеляційну скаргу задовольнити,
оскаржувальну ухвалу скасувати та
передати справу № 905/2092/14 на розгляд до
господарського суду Донецької області.

Представник відповідача 2 в
судовому засіданні заперечував проти
доводів викладених в апеляційній
скарзі та просив в задоволені
апеляційної скарги відмовити та
залишити оскаржу вальну ухвалу без
змін

Представник відповідача 1 у судове
засідання апеляційної інстанції не
з'явились. Відповідно до статті 98
Господарського процесуального кодексу
України про час і місце проведення
судового засідання сторін по справі
було повідомлено належним чином. Явка
сторін у судові засідання апеляційної
інстанції не була визнана обов'язковою.

Особливості меж перегляду справи в
апеляційній інстанції, передбачені
нормами ст. 101 ГПК України, які
полягають у тому, що у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Нормами частини 2
цієї статті передбачено, що
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши наявні матеріали справи,
проаналізувавши застосування судом
норм матеріального та процесуального
права, судова колегія апеляційної
інстанції встановила наступне.

31.03.2014р. ФОП ОСОБА_4 звернулась до
господарського суду Донецької області
з позовною заявою до Прокуратури
Донецької області та головного
управління міністерства внутрішніх
справ України в Донецькій області про
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної особі незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури або суду.

В позовній заяві ФОП ОСОБА_4 просить
стягнути солідарно з відповідачів
моральну шкоду в сумі 3000,00грн., завдану
позивачу незаконною бездіяльністю, що
виразилась: в не реєстрації у Єдиному
реєстрі досудових розслідувань вище
перелічених злочинів та в невиконанні
ухвали Ворошиловського районного суду
м. Донецька від 17.03.2014 року

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Згідно постанови Пленуму Вищого
господарського суду "Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам" від 24.10.2011р. №10,
господарські суди розглядають справи в
порядку позовного провадження, коли
склад учасників спору відповідає
приписам статті 1 Господарського
процесуального кодексу України, а
правовідносини, з яких виник спір,
мають господарський характер.

Господарський спір підвідомчий
господарському суду, зокрема, за таких
умов: - участь у спорі суб'єкта
господарювання; - наявність між
сторонами, по-перше, господарських
відносин, врегульованих Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України, іншими актами
господарського і цивільного
законодавства, і, по-друге, спору про
право, що виникає з відповідних
відносин; - наявність у законі норми, що
прямо передбачала б вирішення спору
господарським судом; - відсутність у
законі норми, що прямо передбачала б
вирішення такого спору судом іншої
юрисдикції.

Господарські суди на загальних
підставах вирішують усі спори між
суб'єктами господарської діяльності, а
також спори, пов'язані з вимогами про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктом
публічно-правових відносин - за умови,
що такі вимоги не об'єднуються з
вимогою вирішити публічно-правовий
спір і за своїм суб'єктним складом
підпадають під дію статті 1
Господарського процесуального кодексу
України.

До компетенції господарських судів не
відноситься розгляд справ у спорах про
оскарження суб'єктом господарювання
дій (бездіяльності) органу державної
влади, органу місцевого
самоврядування, іншого суб'єкта
владних повноважень, їхньої посадової
чи службової особи, що випливають з
наданих їм владних управлінських
функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не
пов'язані з відносинами, у сфері
господарювання.

З наведеного вбачається, що моральна
шкода, заявлена позивачем до стягнення
з відповідачів пов'язана з
невиконанням посадовими особами
прокуратури та органів внутрішніх
справ наданих їм владних управлінських
функцій, які не пов'язані з відносинами,
у сфері господарювання, а тому не
підлягає стягненню в межах
господарського судочинства.

Для вирішенням питання про стягнення
моральної шкоди з органів, що
здійснюють оперативно-розшукову
діяльність, органів досудового
розслідування та прокуратури, суд
повинен надати правову оцінку їх
бездіяльності, пов'язаної з розглядом
заяв позивача про вчинення злочинів та
здійснення досудового розслідування
по низці кримінальних проваджень.

Вирішення зазначених питань не
підвідомче господарським судам
відповідно до ст.12 Господарського
процесуального кодексу України.

Наведене в сукупності свідчить про те,
що розгляд позовної заяви ФОП ОСОБА_4
про відшкодування моральної шкоди в
сумі 3000,00грн., завданої позивачу
незаконною бездіяльністю відповідачів
- не відноситься до компетенції
господарських судів України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.62 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд відмовляє у
прийнятті позовної заяви, якщо заява не
підлягає розгляду в господарських
судах України.

Враховуючи викладене, апеляційна
скарга Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 м.Донецьк підлягає залишенню
без задоволення, ухвала господарського
суду Донецької області від 03.04.2014р. у
справі № 905/2092/14 - підлягає залишенню
без змін.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Донецькій апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 м.Донецьк на
ухвалу господарського суду Донецької
області від 03.04.2014р. у справі № 905/2092/14-
залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької
області від 03.04.2014р. у справі № 905/2092/14 -
залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції
набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено до Вищого
господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом 20 днів.

Головуючий:
Н.О. Мартюхіна

Судді:
О.Л. Агапов

О.В. Кододова