ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" квітня 2014 р.
Справа № Б-50/221-09

вх. № 10903/2-50

Суддя господарського суду Савченко А.А.

при секретарі судового засідання
Романченко Н.С.

за участю:

представника кредитора АТ "Райффайзен
Банк Аваль" - Гапоненко В.О., дов. №173/14
від 25.03.2014р.

ліквідатора - Ткаченко О.А., свідоцтво
№658 від 22.03.2014р.

Розглянувши справу

за заявою ФОП ОСОБА_4, м. Харків

до ФОП ОСОБА_4, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 03.02.2010 р. ФОП ОСОБА_4
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру та призначено
ліквідатором арбітражного керуючого
Бережного О.І., якого зобов'язано
відповідно до ст. ст. 47-49 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон) виконати дії передбачені
вказаними статтями, завершити
ліквідаційну процедуру та надати суду
відповідні документи.

Ухвалою господарського суду від 13.12.13р.
усунено арбітражного керуючого
Бережного Олександра Івановича від
виконання обов'язків ліквідатора
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4,
призначено ліквідатором Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_4 арбітражного
керуючого Ткаченко Олександра
Анатолійовича.

18.03.2014р. до суду надійшло клопотання
ліквідатора про звільнення його від
виконання обов'язків ліквідатора ФОП
ОСОБА_4 у зв'язку з неможливістю їх
виконання у подальшому.

Ухвалою господарського суду від
27.03.2014р. прийнято та призначено до
розгляду в судовому засіданні
клопотання ліквідатора про звільнення
його від виконання обов'язків
ліквідатора ФОП ОСОБА_4 (вх. №9011 від
18.03.2014р.) на "29" квітня 2014 р. о(об) 11:00,
відкладено слухання звіту ліквідатора
на "29" квітня 2014 р. о(об) 11:00, зобов'язано
ліквідатора надати до суду повний звіт
про проведені дії з часу призначення
ліквідатором з додатками, поданий у
відповідності до вимог законодавства.

Ліквідатор в судовому засіданні
звітував про заходи, вжиті під час
здійснення ним ліквідаційної
процедури, через канцелярію суду надав
звіт ліквідатора, наполягав на
задоволенні клопотання про звільнення
його від виконання обов'язків
ліквідатора ФОП ОСОБА_4

Представник кредитора в судовому
засіданні зазначив, що не має
кандидатури арбітражного керуючого
для призначення ліквідатором ФОП
ОСОБА_4

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, в тому числі подані до
заяви про порушення провадження у
справі договори, видаткові накладні,
претензії, вимоги кредиторів банкрута,
вислухавши пояснення учасників
судового процесу, суд вважає
необхідним зазначити наступне.

Згідно частини 2 статті 41
Господарського процесуального кодексу
України, провадження у справах про
банкрутство здійснюється у порядку,
передбаченому цим Кодексом з
урахуванням вимог Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

У відповідності до частини 2 статті 34
ГПК України, обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З матеріалів справи вбачається, що
боржник здійснював підприємницьку
діяльність та набув статусу суб'єкта
підприємницької діяльності, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної особи
підприємця серія В00 № 954279, місце
проведення державної реєстрації -
Виконавчий комітет Харківської
міської ради, дата проведення
державної реєстрації 07.10.2003 року, номер
запису про проведення державної
реєстрації 2 032633, та витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
серія НОМЕР_1 станом на 27.10.2009року.

24 грудня 2009р. ФОП ОСОБА_4 звернувся до
суду з заявою про порушення
провадження у справі про банкрутство в
порядку ст.7,47 Закону про банкрутство.
На підтвердження невиконаних грошових
зобов'язань в сумі 281992,70грн.,
безпосередньо пов'язаних з
підприємницькою діяльністю, та
неможливістю їх виконати надав низку
письмових документів. Постановою суду
від 03.02.2010р. ФОП ОСОБА_4 було визнано
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру.

Колишнім ліквідатором було складено
реєстр вимог кредиторів (т. 4 а.с.24) з
якого вбачається, що ліквідатором
визнано та включено до реєстру вимог
кредиторів наступні вимоги: КП
"Харківські теплові мережі" в сумі
2863,57грн., ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в
сумі 3306438,54грн., ВАТ "Морський
транспортний банк" в сумі 1682845,24грн., ФОП
ОСОБА_6 в сумі 31935,70грн. та ФОП ОСОБА_7 в
сумі 250057,00грн.

Відповідно до матеріалів справи
боржник мав у власності майно

- нежитлові приміщення 2-ого поверху №№
14-:-19 загальною площею 97,2 кв.м. в літ.А-12
по АДРЕСА_3 на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого 06.02.2008 р.
ПН ХМНО ОСОБА_8, р№ 117, оціночною
вартістю 465000,00 грн., які знаходяться під
заставою в ВАТ "Морський транспортний
банк" відповідно договору іпотеки №
00110-СКН від 06.02.2008 р.

- майнові права на об'єкт незавершеного
будівництва трьохкімнатної квартири №
3Н, загальною площею 130,33 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_4,
оціночною вартістю 310000,00 грн., який
знаходяться під заставою в ВАТ
"Райффайзен Банк Аваль" згідно
договору іпотеки № 014/1932/74/92400/1 від
14.09.2007 р.

- майнові права на об'єкт незавершеного
будівництва нежитлове приміщення №4
загальною площею 80,5 кв.м, яке
розташовано у західному крилі за
адресою: АДРЕСА_5, оціночною вартістю
193000,00 грн., який знаходяться під
заставою в ВАТ "Райффайзен банк Аваль"
згідно договору іпотеки № 014/1932/74/92400/2
від 14.09.2007 р.

19 березня 2010 року було проведено
аукціон з продажу майна банкрута, а
саме нежитлові приміщення 2-ого поверху
№№ 14-:-19 загальною площею 97,2 кв.м. в
літ.А-12 по АДРЕСА_3, м. Харків, зазначене
майно продано за ціною 169600,00грн.

23 липня 2010 року було проведене аукціон
з продажу майнових прав на
трьохкімнатну квартиру № 3Н, загальною
площею 130,33 кв.м., яка розташована за
адресою: м. Харків, пр-т Леніна (район
НДІ "Низьких температур"), зазначене
майно продано за ціною 22400,00грн.

23 липня 2010 року було проведено аукціон
з продажу майнових прав на нежитлове
приміщення №4 загальною площею 80,5 кв.м,
яке розташовано у західному крилі за
адресою: АДРЕСА_5, зазначене майно
продано за ціною 7000,00грн.

Відповідно до вимог статті 47 Закону про
банкрутство заява про порушення справи
про банкрутство
громадянина-підприємця може бути
подана в господарський суд
громадянином-підприємцем, який є
боржником, або його кредиторами.

Визнаний судом розмір кредиторських
вимог до боржника стосується не лише
стадії порушення справи про
банкрутство, а має безпосереднє
правове значення в інших судових
процедурах банкрутства, в тому числі на
стадії ліквідаційної процедури.

Положення ст. 53 Цивільного кодексу
України передбачають, що фізична особа,
яка неспроможна задовольнити вимоги
кредиторів, пов'язані із здійсненням
нею підприємницької діяльності, може
бути визнана банкрутом у порядку,
встановленому законом.

Такий порядок передбачений, зокрема,
ст.ст. 47, 48 Закону про банкрутство.

Норми ст. 47 Закону про банкрутство
встановлюють особливості щодо порядку
порушення справи про банкрутство
громадянина-підприємця. Виходячи з
положень цієї статті обов'язковим є
також дотримання загальних умов при
зверненні із заявою про порушення
справи про банкрутство, визначених
нормами ч. 3 ст. 6 Закону про банкрутство:
щодо безспірності кредиторських вимог
до громадянина-підприємця, відносно
якого порушується справа про
банкрутство, розміру цих вимог - не
менше 300 мінімальних розмірів
заробітної плати, та незадоволення цих
вимог більше ніж протягом трьох
місяців після встановленого для їх
погашення строку.

Дотримання вказаних умов (як
спеціальних, так і загальних) є
обов'язковим, відповідно до Закону про
банкрутство, при зверненні із заявою
про порушення справи про банкрутство
громадянина-підприємця, які (умови)
складають предмет спору у відповідній
справі про банкрутство.

Суд вважає необхідним зазначити, що
положеннями абз. 8 ст. 1 Закону про
банкрутство встановлено, що
безспірними вимогами кредиторів є
вимоги кредиторів, визнані боржником,
інші вимоги кредиторів, підтверджені
виконавчими документами чи
розрахунковими документами, за якими
відповідно до законодавства
здійснюється списання коштів з
рахунків боржника.

Саме з цього моменту грошові вимоги
переходять в категорію безспірних.

Норми ст. 107-1 Цивільного кодексу
України визначають підстави списання
Банком грошових коштів з рахунка
клієнта.

За приписами ч. 1 цієї статті банк може
списати грошові кошти з рахунка
клієнта на підставі його
розпорядження.

Без такого розпорядження грошові кошти
можуть бути списані з рахунка клієнта
на підставі рішення суду, а також у
випадках, встановлених договором між
банком і клієнтом (ч. 2 вказаної статті).

Враховуючи те, що списання коштів з
рахунків боржника в безспірному
порядку здійснюється державною
виконавчою службою, то порушення
справи про банкрутство можливе лише
після відкриття останньою виконавчого
провадження та саме з цього моменту
починає свій перебіг визначений в ст. 1
та ч. 3 ст. 6 Закону про банкрутство
трьохмісячний термін.

Таким чином, без порушеного щодо
боржника виконавчого провадження та
без доказів невиконання боржником
своїх зобов'язань щодо безспірних
вимог протягом трьох місяців з моменту
порушення такого провадження відсутні
ознаки його неплатоспроможності.

При цьому необхідно звернути увагу на
те, що наявність загрози
неплатоспроможності боржника, тобто
коли оплата вимог одного або декількох
вимог кредиторів призведе до
неможливості виконання зобов'язань
перед іншими кредиторами (ч. 5 ст. 7
Закону про банкрутство), може мати
місце лише у випадку конкуренції
грошових вимог кредиторів у
виконавчому провадженні. Отже, про
загрозу неплатоспроможності боржника,
яка є підставою для ініціювання справи
про банкрутство, свідчить неможливість
задоволення вимог кредиторів виключно
у виконавчому провадженні.

Таким чином, звертаючись до суду з
відповідною заявою, боржник повинен
надати докази в підтвердження його
неплатоспроможності або загрози
неплатоспроможності. Суб'єкт
господарської діяльності може бути
визнаний банкрутом відповідно до ст. 1
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" тільки в разі
встановлення господарським судом його
неспроможності відновити свою
платоспроможність та задовольнити
визнані вимоги кредиторів не інакше як
через застосування ліквідаційної
процедури.

Крім того, порушення справи про
банкрутство фізичної особи-підприємця
за його заявою нерозривно пов'язано з
доказуванням таким підприємцем
обставин неспроможності відновити
свою платоспроможність та
задовольнити визнані ним вимоги
кредиторів, що має наслідком визнання
його банкрутом та введення
ліквідаційної процедури, внаслідок
чого підприємницька діяльність такого
боржника припиняється.

Отже, в будь-якому випадку на момент
подачі заяви про порушення провадження
у справі про банкрутство боржником
повинні бути надані документи, які
підтверджують наявність ознак
неплатоспроможності або її загрози.
Інакше таке банкрутство має ознаки
фіктивного, тобто ініційованого з
метою невиконання зобов'язань.

Між тим, як вбачається з матеріалів
справи, боржник, звертаючись із заявою
про порушення провадження у справі про
банкрутство, на підтвердження
безспірності грошових вимог
кредиторів до боржника в сумі 281992,70грн.,
а саме перед кредитором ФОП ОСОБА_6 (61018,
АДРЕСА_1, сума заборгованості - 31935,70грн.)
надав копію договору поставки товару
№30/06 від 30.06.2009р. та накладну №П-00000022
від 07.07.2009р. на суму 31935,70грн. ( т.1, а.с.12-14);
перед кредитором ФОП ОСОБА_7 (61001,
АДРЕСА_2, сума заборгованості -
250057,00грн.) надав копію договору
поставки товару №10/08-1 від 10.08.2009р. та
накладну №П-00000022 від 11.08.2009р. на суму
250057,00грн. ( т.1, а.с.16-18).

Всі вищеперелічені документи не є
виконавчими документами відповідно до
переліку виконавчих документів,
визначених Законом України "Про
виконавче провадження". Отже, вимоги
кредиторів, а саме ФОП ОСОБА_6 та ФОП
ОСОБА_7 не підтверджені виконавчими
документами, а тому не є безспірними в
розумінні положень Закону про
банкрутство.

Таким чином, ФОП ОСОБА_4 на час
звернення до суду з заявою про
порушення справи про банкрутство не
надано належних доказів безспірності
грошових вимог до боржника, оскільки
матеріали справи не містять копій
судових рішень про стягнення
відповідних грошових сум, наказів
судів про їх стягнення, виконавчих
листів, виданих судом, постанов
Державної виконавчої служби про
відкриття виконавчого провадження
стосовно стягнення заборгованості з
ФОП ОСОБА_4

Згідно ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Судове рішення є законним тоді, коли
суд, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Отже, враховуючи, що провадження у
даній справі порушено в порушення
вимог ст.34 ГПК України, дана справа не
може розглядатися далі та провадження
по ній підлягає припиненню.

Пунктом 36 Постанови Пленуму ВГСУ від
18.12.2009 №15 "Про судову практику у справах
про банкрутство" передбачено, що
законом (2343-12) не врегульовано
подальшого перебігу провадження у
справі у випадках, коли у встановленому
законодавством порядку виявлено
безпідставність вимог кредитора
(кредиторів), за заявою якого (яких) було
порушено справу про банкрутство
боржника, або коли порушено
провадження у справі про банкрутство
підприємств, стосовно яких діє
законодавча заборона порушувати
справи про банкрутство. У таких
випадках судам слід припиняти
провадження у справі на підставі
пункту 7 частини першої статті 40 Закону
(2343-12) (за відсутності інших підстав для
такого припинення) та пункту 1-1 частини
першої статті 80 ГПК України (за
відсутністю предмету спору).

Така ж правова позиція Верховного Суду
України викладена в Інформаційному
листі ВГСУ від 27.02.2012р. №01-06/224/2012 "Про
доповнення до Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
15.03.20112р. №01-06/249 "Про постанови
Верховного Суду України, прийняті за
результатами перегляду судових рішень
господарських судів".

З урахуванням вищевикладеного, суд
вважає, що провадження у справі
підлягає припиненню на підставі пункту
7 частини першої статті 40 Закону (2343-12)
та пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК
України.

Оскільки провадження у справі про
банкрутство ФОП ОСОБА_4 підлягає
припиненню, повноваження ліквідатора
Ткаченко О.А. припиняються, тому
відсутні будь-які правові підстави для
розгляду його клопотання про
звільнення від виконання обов'язків
ліквідатора ФОП ОСОБА_4

Керуючись ст.80 п.1-1, 81 ч.1, 86 ГПК України,
ст.ст. 22-32, 47-49 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №Б-50/221-09 про
банкрутство ФОП ОСОБА_4 припинити на
підставі пункту 7 частини першої статті
40 Закону (2343-12) та пункту 1-1 частини
першої статті 80 ГПК України.

Ухвалу направити ліквідатору,
кредиторам, банкруту, Управлінню з
питань банкрутства у Харківській
області, Комінтернівський ВДВС ХМУЮ,
державному реєстратору, Основ'янській
ОДПІ м. Харкова.

Суддя
Савченко А.А.