ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року Справа № 912/598/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого -
Ткаченко Н.Г.

Суддів -
Коробенка Г.П.

Куровського С.В.

За участю : представника АТ
"Укрексімбанк" - Маринич Т.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві касаційну скаргу
ПАТ "Державний експортно-імпортний
банк України"

на постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
23.01.2014 та ухвалу Господарського суду
Кіровоградської області від 21.11.2013 по
справі № 912/598/13 про визнання банкрутом
фермерського господарства
"Агропродукт КС",-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду
Кіровоградської області від 11.04.2013
прийнято заяву про порушення справу
про банкрутство фермерського
господарства "Агропродукт КС" до
розгляду, на підставі ст.ст.10-12 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Ухвалою Господарського суду
Кіровоградської області від 23.04.2013
порушено провадження по справі № 912/598/13
про банкрутство ФГ "Агропродукт КС",
введено процедуру розпорядження
майном боржника у строк на 115 днів,
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів, призначено розпорядником
майна боржника арбітражного керуючого
Ретьмана О.А., зобов'язано розпорядника
майна боржника скласти реєстр вимог
кредиторів, який надати суду на
затвердження до 12.06.2013, провести
інвентаризацію майна боржника у строк
до 23.06.2013, призначено попереднє
засідання суду на 03.07.2013 р., зобов'язано
боржника у 10-ти денний термін подати до
офіційних друкованих органів
оголошення про порушення справи про
банкрутство ФГ "Агропродукт КС" з
наданням відповідних доказів суду.

В газеті "Голос України" № 89 (5589) від
16.05.2013 опубліковано оголошення про
порушення провадження по справі про
банкрутство ФГ "Агропродукт КС".

До Господарського суду
Кіровоградської області 25.09.2013 АТ
"Укрексімбанк" подано заяву про
визнання недійсними договорів позики,
укладених між боржником та ОСОБА_4

Ухвалою Господарського суду
Кіровоградської області від 21.11.2013 по
справі № 912/598/13 /суддя Поліщук Г.Б./ у
задоволенні заяви АТ "Укрексімбанк"
про визнання недійсними договорів
позики - відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
23.01.2014 по справі № 912/598/13 /судді :
Виноградник О.М., Лисенко
О.М., Вечірко І.О./ ухвалу Господарського
суду Кіровоградської області від
21.11.2013 залишено без змін.

В касаційній скарзі АТ
"Укрексімбанк" просить скасувати
постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
23.01.2014 та ухвалу Господарського суду
Кіровоградської області від 21.11.2013,
посилаючись на те, що вони постановлені
з порушенням норм матеріального і
процесуального права, прийняти нове
рішення по справі, яким заяву Банку про
визнання недійними договорів позики
задовольнити, відмовити у визнанні
грошових вимог ОСОБА_4 до боржника в
сумі 1 476 368,76 грн, грошові вимоги ОСОБА_4
виключити з реєстру вимог кредиторів.

В подальшому, в судовому засіданні АТ
"Укрексімбанк" уточнив свої вимоги,
просив суд визнати договори позики,
укладені між боржником та ОСОБА_4
недійсними, відмовився від касаційної
скарги в частині визнання
кредиторських вимог ОСОБА_4 до боржника
та виключення їх із реєстру вимог
кредиторів, виходячи з того, що
постановою ВГСУ від 11.02.2014 скасовано
постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
11.11.2013 та ухвалу Господарського суду
Кіровоградської області від 25.09.2013 про
затвердження реєстру вимог кредиторів
по справі № 912/598/13 в частині розгляду
кредиторських вимог ОСОБА_4 і справу в
цій частині направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко
Н.Г., пояснення представника АТ
"Укрексімбанк", перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
прийшла до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Провадження по даній справі про
банкрутство здійснюється за Законом
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції,
чинній після 19 січня 2013 року.

Відповідно до п.4 ст. 10 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" суд, у
провадженні якого перебуває справа про
банкрутство, вирішує усі майнові спори
з вимогами до боржника, у тому числі
спори про визнання недійсними
будь-яких правочинів (договорів),
укладених боржником; стягнення
заробітної плати; поновлення на роботі
посадових та службових осіб боржника,
за винятком спорів, пов'язаних із
визначенням та сплатою (стягненням)
грошових зобов'язань (податкового
боргу), визначених відповідно до
Податкового кодексу України, а також
справ у спорах про визнання недійсними
правочинів (договорів), якщо з
відповідним позовом звертається на
виконання своїх повноважень
контролюючий орган, визначений
Податковим кодексом України.

Як вбачається із матеріалів справи, між
гр. ОСОБА_4 та фермерським
господарством "Агропродукт КС"
укладені договори позики (поворотної
фінансової допомоги), а саме: договір
позики № 1 від 19.09.2011, № 2 від 03.10.2011, № 3
від 07.10.2011, № 4 від 31.10.2011, № 5 від 01.11.2011, №
6 від 28.11.2011, № 7 від 29.11.2011, № 8 від 01.12.2011,
№ 9 від 21.12.2011, № 10 від 31.01.2012, № 11 від
08.02.2012, № 12 від 27.02.2012, № 13 від 06.04.2012, № 14
від 27.04.2012, № 15 від 08.05.2012, № 16 від 10.05.2012,
№ 17 від 09.07.2012 (т.1, а.с.73 -88).

Відповідно до умов вищевказаних
оспорюваних договорів (поворотної
фінансової допомоги) №1-17, ОСОБА_4
(позикодавець) передав ФГ "Агропродукт
КС" (позичальник) у власність грошові
кошти в загальній сумі 1622550, 00 грн., а
позичальник зобов'язався повернути
позику у визначений договором строк. З
урахуванням часткового повернення
отриманої позики, розмір
заборгованості боржника станом на день
порушення провадження у справі про
банкрутство складав 687768, 30 грн.

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент його вчинення
стороною (сторонами) вимог, які
встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст.203 цього
Кодексу, а саме: зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом; правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України,
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

В заяві про визнання спірних угод
недійсними, відповідно до ст.ст.203, 215 ЦК
України, кредитор - АТ "Укрексімбанк"
посилався на те, що дані договори
укладені із порушенням вимог чинного
законодавства, зокрема, ч.3 ст.238 ЦУ
України та п.5 ст.1, п.6 ч.1 ст.4 Закону
України "Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг" (т.3, а.с.132-135).

Відповідно до ст.20 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
правочини (договори) або майнові дії
боржника, які були вчинені боржником
після порушення справи про банкрутство
або протягом одного року, що передував
порушенню справи про банкрутство,
можуть бути відповідно визнані
недійсними або спростовані
господарським судом у межах
провадження у справі про банкрутство
за заявою арбітражного керуючого або
конкурсного кредитора з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив
відчуження майна, прийняв на себе
зобов'язання без відповідних майнових
дій іншої сторони, відмовився від
власних майнових вимог;

боржник виконав майнові зобов'язання
раніше встановленого строку;

боржник до порушення справи про
банкрутство взяв на себе зобов'язання,
в результаті чого він став
неплатоспроможним або виконання його
грошових зобов'язань перед іншими
кредиторами повністю або частково
стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або
придбав майно за цінами відповідно
нижчими або вищими від ринкових, за
умови, що в момент прийняття
зобов'язання або внаслідок його
виконання майна боржника було (стало)
недостатньо для задоволення вимог
кредиторів;

боржник оплатив кредитору або прийняв
майно в рахунок виконання грошових
вимог у день, коли сума вимог
кредиторів боржнику перевищувала
вартість майна;

боржник прийняв на себе заставні
зобов'язання для забезпечення
виконання грошових вимог.

Господарський суд апеляційної
інстанції прийшов до правильного
висновку про те, що ч.4 ст.10 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" визначено
саме перелік правочинів (договорів),
які можуть бути визнані недійсними
господарським судом взагалі, в
провадженні якого перебуває справа про
банкрутство, тоді як ч.4 ст.20 Закону саме
в межах справи про банкрутство
регламентує суб`єктний склад осіб, за
заявою яких можуть бути визнані
недійсними правочини (договори) та
спростовані майнові дії боржника
(арбітражного керуючого та конкурсного
кредитора), підстави звернення з такою
заявою, а також обмежує річним строком
можливість спростування майнових дій
боржника та визнання недійсними
правочинів, зокрема, лише в частині
визнання недійсними договорів, які
були вчинені боржником протягом одного
року, що передував порушенню справи про
банкрутство. За таких обставин,
предметом розгляду на предмет
недійсності в межах цієї справи за
заявою арбітражного керуючого або
конкурсного кредитора, можуть бути
лише 4 договори - № 14 від 27.04.2012, № 15 від
08.05.2012, № 16 від 10.05.2012, № 17 від 09.07.2012,
оскільки справу про банкрутство ФГ
"Агропродукт КС" порушено 23.04.2013 за
Законом " Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", який набув
чинності з 19 січня 2013 року.

Разом з тим, згідно із ст.1 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" кредитор -
юридична або фізична особа, а також
органи доходів і зборів та інші
державні органи, які мають
підтверджені у встановленому порядку
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника;

конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство і виконання яких не
забезпечено заставою майна боржника;

поточні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство;

забезпечені кредитори - кредитори,
вимоги яких забезпечені заставою майна
боржника (майнового поручителя).

Як вбачається із матеріалів справи
і було підтверджено представником
Банку у судовому засіданні, ПАТ
"Державний експортно-імпортний банк
України" є забезпеченим кредитором по
справі № 912/598/13 з сумою грошових вимог
в розмірі 3723286,84 грн., які внесені до
реєстру вимог кредиторів окремо (т.3,
а.с.148-153).

Статтею 20 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
прямо передбачено, що із заявою про
визнання угод недійсними у справі про
банкрутство можуть звертатись
арбітражний керуючий або конкурсні
кредитори.

Оскільки АТ "Укрексімбанк" є
забезпеченим кредитором, згідно вимог
ст.1 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", а не
конкурсним, то він позбавлений
можливості звертатись до суду із
заявою про визнання угод недійсними у
справі про банкрутство ФГ "Агропродукт
КС".

Враховуючи вищевикладене,
господарські суди попередніх
інстанцій, давши належну оцінку
зібраним по справі та дослідженим
судом доказам, прийшли до
обґрунтованого висновку, що підстав
для задоволення заяви ПАТ "Державний
експортно-імпортний банк України" про
визнання недійсними договорів позики,
укладених між боржником та кредитором
ОСОБА_4, не вбачається.

Посилання АТ "Укрексімбанк" у
касаційній скарзі на те, що оскаржувана
апеляційна постанова від 23.01.2014
прийнята у незаконному складі суду є
необгрунтовним та не підтверджується
матеріалами справи, оскільки склад
судової колегії був змінений, згідно з
проведеним повторним автоматичним
перерозподілом справи № 912/598/13,
відповідно до п.3.1.1 Положення про
автоматичну систему документообігу,
про що свідчить розпорядження в.о.
керівника апарату суду від 08.01.2014 та
ухвала суду від 09.01.2014 про прийняття
апеляційної скарги Банку до
провадження та призначення справи до
розгляду на 23.01.2014 (т.9, а.с.68,69).

Відповідно до ст. 1117 ГПК України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
23.01.2014 та ухвала Господарського суду
Кіровоградської області від 21.11.2013 по
справі про банкрутство фермерського
господарства "Агропродукт КС"
постановлені у відповідності до
фактичних обставин справи та вимог
чинного законодавства і підстав для їх
скасування не вбачається.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду, які
викладені в оскаржуваних судових
рішеннях по справі.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.1115, 1117 - 11113 ГПК України, Вищий
господарський суд України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ПАТ "Державний
експортно-імпортний банк України"
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
23.01.2014 та ухвалу Господарського суду
Кіровоградської області від 21.11.2013 по
справі № 912/598/13 залишити без змін.

Головуючий -
Ткаченко Н.Г.

Судді -
Коробенко Г.П.

Куровський С.В.