ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року Справа № 910/23991/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г. - головуючого,

Мележик Н.І. (доповідача),

Самусенко С.С.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційні

скарги
Фізичної особи-підприємця

ОСОБА_4,

Публічного акціонерного товариства

"Комерційний банк "Надра"

на рішення
господарського суду міста Києва

від 16.01.2014 року

та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 04.03.2014 року

у справі №
910/23991/13

господарського суду
міста Києва

за позовом
Фізичної особи-підприємця

ОСОБА_4

до
Публічного акціонерного товариства

"Комерційний банк "Надра"

про
стягнення 76 442,17 грн.

за участю представників:

позивача -
ОСОБА_5

відповідача -
Мазуренко О.П.

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2013 року Фізична особа -
підприємець ОСОБА_4 звернулась до
господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Надра"
про стягнення 76 442,17 грн. орендної плати
за користування останнім орендованим
майном в період з 17.11.2011 року по 31.12.2011
року та 1 720,50 грн. витрат по сплаті
судового збору.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 16.01.2014 року (суддя Мандриченко
О.В.) позов задоволено повністю;
стягнуто з відповідача на користь
позивача 76 442,17 грн. заборгованості та 1
720,50 грн. витрат по сплаті судового
збору.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 04.03.2014 року
(судді: Яковлєв М.Л., Авдеєв П.В., Куксов
В.В.) рішення місцевого господарського
суду скасовано в частині задоволення
позовних вимог про стягнення орендної
плати за період з 17.12.2011 року по 31.12.2011
року, в цій частині відмовлено; в іншій
частині рішення суду першої інстанції
залишено без змін та його резолютивну
частину викладено в наступній
редакції:

"Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Надра"
(інд. 04053, м. Київ, вулиця Артема, 15, ) на користь Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 (інд. 02121, АДРЕСА_1, код
ЄДРПОУ НОМЕР_1) 51 340 (п'ятдесят одна
тисяча триста сорок) грн. 35 коп.
заборгованості та 1 155 (одна тисяча сто
п'ятдесят п'ять) грн. 53 коп. витрат по
сплаті судового збору".

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 (інд. 02121, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ
НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" (інд. 04053, м. Київ, вулиця
Артема, 15, ) 299 (двісті
дев'яносто дев'ять) грн. 97 коп. судового
збору за перегляд рішення у
апеляційній інстанції".

В касаційній скарзі Фізична особа -
підприємець ОСОБА_4 просить скасувати
постанову апеляційного господарського
суду, а рішення суду першої інстанції
залишити в силі, посилаючись на
неправильне застосування апеляційним
господарським судом норм
матеріального права щодо належного та
повного виконання орендарем своїх
зобов"язань по сплаті орендних
платежів за фактичне користування
об"єктом оренди.

Публічне акціонерне товариство
"Комерційний банк "Надра", в свою чергу,
в касаційній скарзі просить скасувати
рішення місцевого та постанову
апеляційного господарських судів в
частині стягнення з товариства на
користь підприємця 51 340,35 грн.
заборгованості та відмовити в позові,
посилаючись на безпідставність
позовних вимог про стягнення орендних
платежів в період з 17.11.2011 року по 16.12.2011
року, оскільки зобов"язання сторін за
договором оренди від 27.12.2006 року
припинились 16.11.2011 року і у позивача
відсутнє право нараховувати орендну
плату в подальшому.

Колегія суддів, обговоривши доводи
касаційних скарг, перевіривши
матеріали справи, юридичну оцінку її
обставин і повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що касаційні скарги Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_4 та Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" - задоволенню не підлягають
з наступних підстав.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог,
суди попередніх інстанцій встановили,
що 27.12.2006 року між позивачем
(орендодавцем) та відповідачем
(орендарем) укладено договір оренди
нежитлового приміщення, згідно якого
30.12.2006 року орендодавцем передано
орендарю за актом приймання-передачі в
тимчасове платне користування на п"ять
років нежитлові приміщення з № 1 по №12
(групи приміщень № 61), загальною площею
117,8 кв.м., розташовані за адресою:
АДРЕСА_2.

Відповідно до пп. 4.2., 4.3., 4.4. договору
розмір орендної плати становить 17846,70
грн., що еквівалентно 2 704 євро по курсу
Національного банку України, за місяць.
Сума орендних платежів сплачується
орендарем щомісячно до 10 числа
звітного місяця та коригується кожного
місяця з урахуванням зміни курсу НБУ та
інфляції на день здійснення платежу.

В подальшому до вищевказаного договору
сторонами 09.08.2007 року підписано договір
про внесення змін та доповнень № 1, в
якому змінено розмір орендної плати на
18 534,56 грн. без ПДВ, що еквівалентно 2 808
євро по курсу НБУ.

Пунктом 7.3. договору (з врахуванням
змін, внесених договором від 09.08.2007 року
про внесення змін та доповнень № 1)
передбачено, що у випадку, якщо
прострочення при сплаті орендної плати
буде тривати більше 30 днів,
орендодавець вправі незалежно від
причин такого прострочення достроково
розірвати договір оренди за умови
письмового попередження орендаря за 10
календарних днів.

Пунктом 11.2. договору передбачено його
дію до повного виконання сторонами
своїх зобов'язань.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 03.03.2011 року у справі №51/106-30/381
розірвано вищевказаний договір оренди.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 07.06.2011 року
рішення господарського суду міста
Києва від 03.03.2011 року у справі №51/106-30/381
змінено шляхом встановлення дати
розірвання договору оренди - з 30.11.2009
року.

Постановою Вищого господарського суду
України від 16.11.2011 року скасовано
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 07.06.2011 року, а
рішення господарського суду міста
Києва від 03.03.2011 року залишено в силі.

Згідно частини 2 статті 35
Господарського процесуального кодексу
України факти, встановлені рішенням
господарського суду під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

Водночас, пунктами 5.1., 5.5. договору
передбачалось, що прийом-передача
орендованого майна здійснюється на
підставі акта прийому-передачі. У
випадку закінчення строку дії або
дострокового припинення договору,
відповідач не пізніше 30 календарних
днів повинен звільнити приміщення
(орендоване майно), підписавши
відповідний акт прийому - передачі.

Об"єкт оренди повернуто відповідачем
за актом приймання - передачі 31.12.2011
року.

Предметом спору у даній справі є вимоги
про стягнення з відповідача 76442,17 грн.
орендної плати за користування майном
за період з 17.11.2011 року по 31.12.2011 року.

Частинами 2, 3 статті 291 Господарського
кодексу України визначено, що договір
оренди припиняється у разі закінчення
строку, на який його було укладено.

Відповідно до частини 3 статті 653
Цивільного кодексу України у разі
зміни або розірвання договору
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту досягнення
домовленості про зміну або розірвання
договору, якщо інше не встановлено
договором чи не обумовлено характером
його зміни. Якщо договір змінюється або
розривається у судовому порядку,
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили.

Задовольняючи позовні вимоги,
господарський суд першої інстанції
встановив факт припинення дії договору
оренди 16.11.2011 року, тобто з дати
набрання чинності постанови
касаційної інстанції, якою залишено в
силі рішення місцевого господарського
суду про розірвання договору.

При цьому, зважаючи на повернення
орендарем приміщення орендодавцю за
актом приймання - передачі лише 31.12.2011
року, суд першої інстанції вказав на
обов"язок відповідача сплачувати
орендну плату до моменту фактичного
повернення об'єкта оренди (з
урахуванням умов пункту 5.5. договору)
та, відповідно, про обгрунтованість
позовних вимог щодо стягнення 76 442,17
грн. орендних платежів за вищевказаний
період.

Проте, апеляційна інстанція,
скасовуючи рішення місцевого
господарського суду в частині
стягнення заборгованості,
обгрунтовано вказала на помилковість
висновку місцевого господарського
суду щодо обов"язку відповідача
сплачувати орендні платежі за період з
17.12.2011 року по 31.12.2011 року.

При цьому, суд, врахувавши домовленість
сторін, викладену в пункті 5.5. договору,
про право орендаря звільнити
приміщення не пізніше 30 календарних
днів з моменту припинення договору
шляхом підписання акта приймання -
передачі, вірно зазначив про обов"язок
відповідача сплачувати орендні
платежі лише до 16.12.2011 року в сумі 51340,35
грн. (за листопад 24 565,07 грн. + за грудень
26 775,28 грн.).

Згідно статей 525, 526, 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

З огляду на наведені норми права,
касаційна інстанція вважає
правильними висновки апеляційного
господарського суду щодо
правомірності вимог позивача в частині
стягнення орендної плати за період з
17.11.2011 року по 16.12.2011 року.

Проте, враховуючи, що термін дії
договору закінчився 16.11.2011 року та
право позивача повернути приміщення
протягом 30 днів з моменту закінчення
договору (тобто до 16.12.2011 року), відсутні
підстави для стягнення боргу за період
з 17.12.2011 року по 31.12.2011 року, оскільки
договором (пункт 7.4.) та законом (ст. 785 ЦК
України) передбачені правові наслідки
несвоєчасного повернення орендованого
майна.

Обов'язок відповідача сплачувати
орендну плату по закінченню строку
договору не передбачено.

Відтак, висновки апеляційної інстанції
в цій частині відповідають
встановленим обставинам та нормам
права.

Разом з тим, в зв"язку з фактичним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань з повернення орендованого
майна шляхом підписання акта
приймання-передачі лише 31.12.2011 року,
позивач має право на стягнення
неустойки за період з 17.12.2011 року по
31.12.2011 року в силу статті 785 ЦК України.

Водночас, рішенням господарського суду
міста Києва від 20.02.2013 року у справі №
5011-7/19139-2012, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 20.05.2013 року,
стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Надра" на
користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 50 203,65 грн. неустойки по спірному
договору за період з 17.11.2011 року по
31.12.2011 року.

В подальшому постановою Вищого
господарського суду України від 09.07.2013
року скасовано вищевказані рішення
місцевого та постанову апеляційного
господарського суду, а справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Таким чином, вимоги СПД ФО ОСОБА_4 до ПАТ
"Комерційний банк "Надра" про стягнення
неустойки за період з 17.12.2011 року по
31.12.2011 року є предметом розгляду в іншій
справі.

Статтею 785 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі припинення
договору найму наймач зобов'язаний
негайно повернути наймодавцеві річ у
стані, в якому вона була одержана, з
урахуванням нормального зносу, або у
стані, який було обумовлено у договорі.
Якщо наймач не виконує обов'язку щодо
повернення речі, наймодавець має право
вимагати від наймача сплати неустойки
у розмірі подвійної плати за
користування річчю за час
прострочення.

Відтак, після закінчення або
дострокового припинення договору
нарахування орендної плати за фактичне
користування майном припиняється, а
позивач, в свою чергу, на підставі норм
статті 785 ЦК України має право на
стягнення неустойки до моменту
передачі майна орендодавцю та
оформлення акту приймання - передачі.

Спірні правовідносини має бути
врегульовано з урахуванням положень
частини третьої статті 653 та частини
другої статті 795 ЦК України.

З огляду на викладене, висновки
господарського суду апеляційної
інстанції про наявність правових
підстав для стягнення з відповідача
орендної плати лише за період дії
договору, з врахуванням встановленого
пунктом 5.5. строку щодо права орендаря
звільнити приміщення протягом 30 днів,
тобто з 17.11.2011 року по 16.12.2011 року,
ґрунтуються на матеріалах справи і
відповідають вимогам закону.

Доводи касаційної скарги Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_4 про те, що
стягнення неустойки на підставі статті
785 ЦК України за період з 17.12.2011 року по
31.12.2011 року не звільняє орендаря від
сплати орендної плати протирічать
приписам статті 653 Цивільного кодексу
України та статті 291 Господарського
кодексу України, а тому не заслуговують
на увагу.

Крім того, твердження Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" у касаційній скарзі на
відсутність обов"язку у товариства
сплачувати орендні платежі в сумі 51 340,35
грн. за період з 17.11.2011 року по 16.12.2011
року, в зв"язку з припиненням договору
16.11.2011 року, також є безпідставними,
зважаючи на домовленість сторін,
викладену в пункті 5.5. договору.

На підставі викладеного, колегія
суддів Вищого господарського суду
України вважає, що відповідно до вимог
статті 43 ГПК України постанова
апеляційного господарського суду
ґрунтується на всебічному, повному й
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
а доводи касаційної скарги не
спростовують висновків господарського
суду апеляційної інстанції, в зв'язку з
чим підстав для скасування постанови
не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115 - 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України Вищий господарський суд
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 та Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 04.03.2014 року у
справі № 910/23991/13 залишити без змін.

Головуючий суддяН.Г. Дунаєвська
СуддіН.І. Мележик С.С. Самусенко