ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 травня 2014 р. Справа №
903/140/14

за позовом публічного акціонерного
товариства "Кредобанк", м. Львів

до відповідача:
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Україна",
с. Баїв, Волинська область

про стягнення 173 964 грн. 20 коп.

Суддя Шум М. С.

Представники:

від позивача: Каліщук В. П., довіреність
від 20.06.2013 року №6607

від відповідача: Драюк М. С.,
довіреність від 31.01.2014 року №16

Суть спору: позивач - публічне
акціонерне товариство "Кредобанк"
звернувся до суду з позовом до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Україна"
про стягнення 173 964 грн. 20 коп. в т.ч. 166 000
грн. 00 коп. заборгованості по кредиту, 3
430 грн. 67 коп. прострочених процентів, 4
328 грн. 66 коп. пені за простроченою сумою
кредиту та 194 грн. 30 коп. пені за
простроченими відсотками, 10 грн. 57 коп.
пені за простроченою комісією за
продовження строку кредитування
згідно кредитного договору № 18/13 від
23.04.2013 року.

Позовні вимоги випливають з
невиконання боржником зобов'язань за
кредитним договором в частині
повернення коштів.

В клопотанні від 18.03.2014 року
відповідач зазначає, що в провадженні
СУ УМВС України у Волинській області
знаходиться кримінальне провадження
№0000034, внесене до Єдиного реєстру
досудових розслідувань 11.07.2013 року за
підозрою ОСОБА_3 у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 364 і ч. 2 ст.27, ч. 5
ст.191 КК України. Зокрема, розслідування
проводиться по факту протиправного
укладення колишнім генеральним
директором ОСОБА_3 від імені СГ ТзОВ
«Україна» кредитних договорів із ПАТ
«Кредобанк» в т. ч. і спірного
кредитного договору № 18/13 від 23.04.2013
року без згоди та відома засновників
товариства-відповідача всупереч
статуту СГТзОВ «Україна» та з
підробленням підписів. По даному
кримінальному провадженню на СГТзОВ
«Україна» слідчим управлінням УМВС
України у Волинській області вилучені
документи стосовно господарської
діяльності товариства за 2011-2013 роки,
зокрема і щодо укладення та виконання
кредитного договору № 18/13 від 23.04.2013
року, по яким призначені та на даний час
проводяться ряд судових експертиз,
зокрема, судовопочеркознавча.

Представник відповідача також
зазначає, що згідно статуту СГТзОВ
«Україна» генеральний директор
товариства має право без довіреності
укладати договори на суму, що не
перевищує 100 000 грн. 00 коп., а позивачем
не надано суду довіреності на
укладення генеральним директором
СГТзОВ «Україна» ОСОБА_3 кредитного
договору №18/13 від 23.04.2013 року та
відповідного протоколу загальних
зборів товариства-відповідача.

Ухвалою суду від 15.04.2014 року
продовжено строк розгляду справи на
п'ятнадцять днів, позивача зобов'язано
подати додаткові документи по справі.

Позивач на виконання вимог ухвали
суду долучив до матеріалів справи,
зокрема, протокол №43 зборів учасників
СГТзОВ «Україна» від 02.04.2013 року
відповідно до якого вирішено
звернутися до ПАТ «Кредлбанк» з
клопотанням про надання кредиту у
розмірі 190 000 грн. 00 коп., уповноважити
генерального директора СГТзОВ
«Україна» ОСОБА_3 правом підпису,
зокрема, кредитних договорів,
самостійно узгодивши всі істотні умови
такого договору

Відповідач клопотанням від 05.05.2014
року долучив до матеріалів справи
копію рішення господарського суду
Волинської області від 02.10.2013 року
№903/928/13 про визнання недійсним рішення
загальних зборів учасників СГТзОВ
«Україна», оформленого протоколом №26
від 01.09.2011 року відповідно до якого
прийнято рішення про підписання
трудового контракту на 1 рік із ОСОБА_3

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю. Додатково зазначив, що
товариство-відповідач частково
погасило заборгованість за спірним
кредитним договором, а тому схвалило
умови на яких укладено договір та
прийняло на себе зобов'язання по його
виконанню.

Представник відповідача позов
заперечував повністю. Зазначив, що
часткове повернення кредиту
здійснювалося ОСОБА_3, а СГ ТзОВ
«Україна» будь-яких зобов'язань по
виконанню кредитного договору на себе
не брало, його умов не схвалювало.

Господарський суд, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши долучені до справи докази -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2013 року між публічним акціонерним
товариством "Кредобанк" та товариством
з обмеженою відповідальністю "Україна"
був укладений кредитний договір №18/13
(далі - договір, а. с. 10-14).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

У відповідності зі ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Згідно зі ст. 10561 ЦК України процентна
ставка за кредитом може бути
фіксованою або змінюваною. Тип
процентної ставки визначається
кредитним договором.

Відповідно до п. п. 1, 2.1, 2.2, 4.1, 4.1.3, 4.2.1, 4.3,
5.1, 7.1, 11.1 договору банк зобові надати у
власність відповідача грошові кошти у
розмірі та на умовах, обумовлених цим
договором, а відповідач зобов'язується
повернути кредит і сплатити проценти
за користування ними та комісії. Банк
видає відповідачу кредит, а відповідач
приймає його на наступних умовах:

- розмір кредиту та валюта кредиту
- 186 000 грн. 00 коп.

- призначення кредиту - погашення
кредитної заборгованості згідно
кредитного договору №19/12 від 13.04.2012
року;

- процентна ставка - 22, 0% річних

Дата остаточного повернення кредиту - 31
грудня 2013 року. За надання кредиту
відповідач сплачує банку комісії,
зокрема, за управління кредитом - 200 грн.
00 коп. на дату укладення кредитного
договору, сплачується щомісячно.
Відповідач зобов'язаний повернути
банку кредит у повному обсязі в порядку
і терміни, передбачені цим договором
та/або додатками до нього. Проценти за
користування кредитом нараховуються
щомісячно на суму заборгованості по
кредиту за методом «факт/360» (фактична
кількість днів у місяці, але, умовно, 360
днів у році), за ставкою, визначеною у п.
2.1 цього договору з моменту видачі
кредиту. Відповідач сплачує проценти,
нараховані відповідно до п. 4.2.1. цього
договору, у валюті кредиту щомісяця,
але не пізніше останнього банківського
дня місяця (частину останнього місяця)
користування кредитом, незалежно від
настання терміну, встановленого п. 2.2.
цього договору. Повернення суми
кредиту здійснюється відповідно до
графіку повернення кредиту, який є
додатком до цього договору (а. с. 14):

- 10 000 грн. 00 коп. - до 31 травня 2013 року;

- 10 000 грн. 00 коп. - до 30 червня 2013 року;

- 10 000 грн. 00 коп. - до 31 липня 2013 року;

- 10 000 грн. 00 коп. - до 31 серпня 2013 року;

- 10 000 грн. 00 коп. - до 30 вересня 2013 року;

- 45 000 грн. 00 коп. - до 31 жовтня 2013 року;

- 45 000 грн. 00 коп. - до 30 листопада 2013 року;

- 46 000 грн. 00 коп. - до 31 грудня 2013 року.

За несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань (повернення кредиту або
його частини, оплати процентів,
комісій) відповідач на вимогу банку
сплачує йому пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період
прострочки, за весь час прострочки.
Договір набуває чинності з дня його
підписання сторонами та діє до повного
виконання ними своїх зобов'язань.

Позивач взяті на себе зобов'язання
виконав, надав сільськогосподарському
товариству з обмеженою
відповідальністю "Україна" кредитні
кошти в сумі 186 000 грн. 00 коп., що
підтверджується меморіальним ордером
№16372965 від 06.06.2013 року (а. с. 7).

Представник відповідача зазначає, що
кредитний договір підписаний
генеральним директором ОСОБА_3 з
перевищенням повноважень, а тому
позовні вимоги про повернення
відповідних кредитних коштів є
безпідставним, проте суд не може
погодитися з цим з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 202, ч. 2 ст. 203, ст. ст. 205,
207, 237 ЦК України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків; правочин може вчинятися
усно або в письмовій формі; особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності; правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами); правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
печаткою; представництвом є
правовідношення, в якому одна сторона
(представник) зобов'язана або має право
вчинити правочин від імені другої
сторони, яку вона представляє;
представництво виникає на підставі
договору, закону, акта органу юридичної
особи та з інших підстав, встановлених
актами цивільного законодавства.

Водночас, згідно ст. 241 ЦК України,
правочин, вчинений представником з
перевищенням повноважень, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов'язки особи, яку він представляє,
лише у разі наступного схвалення
правочину цією особою. Правочин
вважається схваленим зокрема у разі,
якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання. Наступне схвалення
правочину особою, яку представляють,
створює, змінює і припиняє цивільні
права та обов'язки з моменту вчинення
цього правочину.

Відповідно до п. п. 3.3, 3.4 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №11 від 29.05.2013 року "Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними"
особа, призначена повноважним органом
виконуючим обов'язки керівника
підприємства, установи чи організації,
під час вчинення правочинів діє у межах
своєї компетенції без довіреності.

Припис абзацу першого частини третьої
статті 92 ЦК України зобов'язує орган
або особу, яка виступає від імені
юридичної особи не перевищувати своїх
повноважень. Водночас саме лише
порушення даного обов'язку не є
підставою для визнання недійсними
правочинів, вчинених цими органами
(особами) від імені юридичної особи з
третіми особами, оскільки у відносинах
із третіми особами обмеження
повноважень щодо представництва
юридичної особи не має юридичної сили,
крім випадків, коли юридична особа
доведе, що третя особа знала чи за всіма
обставинами не могла не знати про такі
обмеження (абзац другий частини
третьої статті 92 ЦК України). Отже,
позов про визнання недійсним
відповідного правочину може бути
задоволений у разі доведеності
юридичною особою (позивачем) у
господарському суді тієї обставини, що
її контрагент знав або повинен був
знати про наявні обмеження повноважень
представника цієї юридичної особи, але,
незважаючи на це, вчинив з ним
оспорюваний правочин (що не отримав
наступного схвалення особи, яку
представляють).

Пленум Вищого господарського суду
України у зазначеній постанові
наголошує, що наступне схвалення
юридичною особою правочину, вчиненого
від її імені представником, з
перевищенням повноважень,
унеможливлює визнання такого
правочину недійсним (стаття 241 ЦК
України). Настання передбачених цією
статтею наслідків ставиться в
залежність від того, чи було в
подальшому схвалено правочин особою,
від імені якої його вчинено; тому
господарський суд повинен у розгляді
відповідної справи з'ясовувати
пов'язані з цим обставини. Доказами
такого схвалення можуть бути
відповідне письмове звернення
уповноваженого органу (посадової
особи) такої юридичної особи до другої
сторони правочину чи до її
представника (лист, телефонограма,
телеграма, телетайпограма тощо) або
вчинення зазначеним органом (посадовою
особою) дій, які свідчать про схвалення
правочину (прийняття його виконання,
здійснення платежу другій стороні,
підписання товаророзпорядчих
документів і т. ін.). Наведене
стосується й тих випадків, коли
правочин вчинений не представником
юридичної особи з перевищенням
повноважень, а особою, яка взагалі не
мала повноважень щодо вчинення даного
правочину.

Представником позивача долучено до
матеріалів справи банківську виписку
по особовому рахунку з 01.04.2013 року по
04.03.2014 року відповідно до якої СгТзОВ
«Україна» погасило заборгованість за
спірним кредитним договором в розмірі
20 000 грн. 00 коп. (а. с. 19-20). Суд бере до
уваги посилання у відповідних
банківських виписках саме на спірний
договір (№18/13 від 23.04.2013 року).

Відтак суд розцінює зазначені
обставини як наступне схвалення
товариством відповідачем умов
кредитного договору та виконання
зобов'язань за ним.

Крім того, суд наголошує на тому, що
кредитний договір №18/13 від 23.04.2013 року
недійсним чи розірваним в судовому
порядку не визнавався, відповідна
вимога відповідачем не заявлена, тому в
даному випадку доводи представника
СГТзОВ «Україна» щодо недотримання
вимог чинного законодавства в частині
повноважень директора при підписанні
договору не є підставою для відмови у
позові про стягнення кредитної
заборгованості.

Долучене до матеріалів справи
рішення господарського суду
Волинської області від 02.10.2013 року
№903/928/13 про визнання недійсним рішення
загальних зборів учасників СГТзОВ
«Україна», оформленого протоколом №26
від 01.09.2011 року відповідно до якого
прийнято рішення про підписання
трудового контракту на 1 рік із ОСОБА_3
також не є підставою для відмови у
позові у зв'язку з вищевикладеним.

Як зазначалося вище, відповідно до
узгодженого сторонами графіку
повернення кредитних коштів, остання
проплата повина була бути здійснена
відповідачем - до 31 грудня 2013 року.

Враховуючи викладене, заборгованість
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Україна"
перед ПАТ «Кредобанк» по кредиту
згідно спірного договору в сумі 166 000
грн. 00 коп. (186 000 грн. 00 коп. - 20 000 грн. 00
коп.) є підставною та такою, що підлягає
до задоволення на підставі ст. 193 ГК
України.

Крім того, суд вважає підставними
вимоги позивача щодо стягнення 3 430 грн.
67 коп. заборгованості за простроченими
процентами за користування кредитними
коштами за період з 01.12.2013 року по 31.12.2013
року (розрахунки, а. с. 8-9).

При цьому виходить із наступного:

В силу ст. 49 ЗУ "Про банки і банківську
діяльність" надання банками
безпроцентних кредитів забороняється,
за винятком передбачених законом
випадків.

Пунктом 3 частини першої статті 1 ЗУ "Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг"
передбачено, що фінансовий кредит - це
кошти, які надаються у позику юридичній
або фізичній особі на визначений строк
та під процент.

Банк згідно з законом та статутом є
фінансовою установою та господарюючим
суб'єктом.

Право банку на отримання процентів за
надання позичальникові грошових
коштів визначено і статтею 1054 ЦК
України.

Сторони, обумовивши у кредитному
договорі строк повернення кредиту та
сплати процентів, водночас
передбачили, що проценти за
користування кредитом нараховуються
щомісячно на суму заборгованості по
кредиту за методом "факт/360".
Позичальник сплачує проценти,
нараховані відповідно до п. 4.2.1
договору, у валюті отриманого кредиту
щомісячно, але не пізніше останнього
банківського дні місяця, за який вони
нараховані (п. п.4.2.1, 4.3 договору).

В силу ст.599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Неповернення кредитних коштів в
обумовлені договором строки
передбачили в силу зазначених вимог
закону і договору подальше нарахування
процентів за використання коштів.

За порушення у сфері господарювання
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність шляхом застосування
до правопорушників господарських
санкцій на підставах і в порядку,
передбачених ГК України, іншими
законами та договором (частина друга
статті 193, частина перша статті 216 та
частина перша статті 218 ГК України).

В силу ст. 230 ГК України та ст. 611 ЦК
України та у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено,
що нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до ст.ст.1, 3 Закону
України „Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін. Розмір пені, передбачений
статтею 1 цього Закону, обчислюється
від суми простроченого платежу та не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

У договорі сторони передбачили, що за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань (повернення кредиту або
його частини, оплати процентів,
комісій) відповідач на вимогу банку
сплачує йому пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період
прострочки, за весь час прострочки.

Позивач просить стягнути з відповідача
4 328 грн. 66 коп. пені за простроченою
сумою кредиту за період з 26.07.2013 року по
26.01.2014 року, 194 грн. 30 коп. пені за
простроченими процентами за період з
26.07.2013 року по 26.01.2014 року та 10 грн. 57 коп.
пені за простроченою комісією за
продовження строку кредитування за
період з 26.07.2013 року по 09.01.2014 року
згідно п.7.1 договору.

Позивачем нарахована пеня з
урахуванням вимог ч. 6 ст. 232 ГК України,
ст.ст. 1, 3 ЗУ "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", є підставною та підлягає
до стягнення в силу ст.ст. 230-232 ГК
України, п. 7.1 договору.

Контррозрахунку відповідачем
суду не надано.

Оскільки спір до суду доведений з вини
відповідача, то витрати по сплаті
судового збору в сумі 3 479 грн. 29 коп.
слід віднести на нього відповідно до
ст.49 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна», вул.
Перемоги, 1, с. Баїів, Волинська область
на користь на користь
публічного акціонерного товариства
"Кредобанк" (м. Львів, вул. Сахарова, 78,
)

- 166 000 грн. 00 коп. заборгованості по
кредиту, 3 430 грн. 67 коп. прострочених
процентів, 4 328 грн. 66 коп. пені за
простроченою сумою кредиту, 194 грн. 30
коп. пені за простроченими процентами,
10 грн. 57 коп. пені за простроченою
комісією за продовження строку
кредитування та 3 479 грн. 29 коп. витрат по
сплаті судового збору, а всього: 177 443
грн. 49 коп. (сто сімдесят сім тисяч
чотириста сорок три грн. 49 коп.).

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повний текст рішення

складений 06.05.2014 року

Суддя
М. С. Шум