ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2014 р.
Справа № 911/700/14

Розглянувши матеріали справи за
позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Київоблгаз», м.Боярка

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бровари-Молоко»,
м.Бровари

про стягнення 9400,24 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: Зикін Д.Т.

Від відповідача: Лопатюк М.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз» (далі - позивач) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бровари-Молоко»
(далі - відповідач) про стягнення 9400,24
грн.

Провадження у справі №911/574/14 порушено
відповідно до ухвали суду від 05.03.2014
року та призначено справу до розгляду
на 18.03.2014 року.

Представник відповідача у судовому
засіданні 18.03.2014 року подав письмові
заперечення на позовну заяву. Розгляд
справи відкладався на 03.04.2014 року.

Представник позивача у судовому
засіданні 03.04.2014 року подав письмові
пояснення на виконання вимог ухвали
суду.

Заслухавши у судовому засіданні 03.04.2014
року пояснення представників сторін та
дослідивши подані сторонами докази
господарський суд дійшов висновку про
відкладення розгляду справи з метою
витребування додаткових документів.
Розгляд справи відкладався до 17.04.2014
року та було зобов'язано відповідача
надати пояснення щодо використання
печатки підприємства не уповноваженою
особою; надати докази звернення до
позивача з вимогою про усунення
недоліків робіт; надати пояснення щодо
подальшого використання результатів
спірних робіт і чи усувались недоліки
іншими організаціями.

В судовому засіданні 17.04.2014 року
відповідач надав витребувані судом
пояснення, у зв'язку з необхідністю їх
дослідження в судовому засіданні
17.04.2014 року оголошувалась перерва до
24.04.2014 року.

В судовому засіданні 24.04.2014 року
позивач позовні вимоги підтримав.
Відповідач проти позову заперечував.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення прийнято
господарським судом за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем, у
нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, після
закінчення розгляду справи у судовому
засіданні було оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін та дослідивши надані сторонами
докази, судом встановлено наступне.

Як зазначає позивач, 25.04.2012 року між
Публічним акціонерним товариством по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз» (позивач) та Товариством з
додатковою відповідальністю
«БРОВАРИ-МОЛОКО» (відповідач) було
укладено Договір № 10 підряду на роботи
по реконструкції вузла обліку (далі -
Договір).

У відповідності з умовами даного
Договору позивач зобов'язувався
виконати роботи по реконструкції вузла
обліку виробничого приміщення, що
належить відповідачу, а відповідач
зобов'язувався прийняти та оплатити
зазначені роботи. Вартість робіт за
даним договором становить 8931,00 грн.

Позивач зазначив, що свої зобов'язання
за Договором № 10 від 25.04.2012 року виконав
повністю, що підтверджується Актом
виконаних робіт від 28.04.2012 року.

Відповідно до п. 4.3.1. Договору
передбачено, що оплата виконаних робіт
здійснюється протягом 3-х календарних
днів з дня підписання Акту виконаних
робіт.

Однак, в порушення умов Договору
відповідач повністю не оплатив
виконані роботи, у зв'язку з чим, за ним
утворилась заборгованість в сумі 8931,00
грн.

У зв'язку з простроченням відповідачем
оплати виконаних робіт, позивач також
просить в позові стягнути з
відповідача 469,24 грн. 3% річних на
підставі ст. 625 Цивільного кодексу
України за період з 01.05.2012 року по
31.01.2014 року (за 641 день).

Відповідач проти позову заперечував,
зазначив, що після відправлення в
березні 2012 року на повірку на
Івано-Франківський завод «Промприлад»
лічильника РГк-250, який входить у вузол
комерційного обліку газу котельної ТДВ
«Бровари-молоко», з метою
реконструкції вузла обліку, на
виконання вимог ПАТ «Київоблгаз» був
укладений Договір №10 від 25.04.2012 року на
проведення робіт по реконструкції
вузла обліку (фактично приведенню
трубопровода у соосність між флянцями,
до яких прикріплено лічильник).

Однак, Підрядник - Броварська філія по
експлуатації газового господарства
переврізавши газопровід не зробила
змін в соосності флянців, що призвело
до того, що представником ПАТ
«Київоблгаз», не було дано дозвіл на
опломбування лічильника та на його
роботу.

Таким чином, визначені Договором
роботи фактично не були виконані, від
так Акт виконаних робіт не
підписувався зі сторони Замовника.

Також, відповідач в своїх поясненнях
зазначив, що під час зустрічі з
начальником БФЕГГ ПАТ «Київоблгаз»
ОСОБА_3, просив його виправити недоліки,
але він сказав, що переробляти не
будуть і платити кошти не потрібно.
Відповідач зазначив, що недоліки були
усунуті самостійно.

Позивач надав суду заперечення на
відзив відповідача, в яких наполягав на
задоволенні позовних вимог та на факті
виконання робіт, про що свідчить
підписаний акт виконаних робіт, який
скріплений печаткою відповідача.

Відповідач заперечуючи факт виконання
робіт надав суду пояснення та докази,
за яких обставин на Акті було
поставлено печатку бухгалтером
підприємства у зв'язку з необізнаністю
з дійсними обставинами справи, про що
надано відповідні пояснення
бухгалтера ОСОБА_4, які долучені до
матеріалів справи.

Щодо підпису на Акті виконаних робіт,
судом встановлено, що такий підпис
належить невідомій особі, чиє прізвище
та посадове становище не вказано.
Відповідач заперечував належність
підпису на акті його уповноваженому
представнику, позивач не надав суду
доказів та пояснень, що підпис на акті
зі сторони відповідача належить
уповноваженій особі.

Також, в підтвердження заперечень
проти позову та наданих відповідачем
пояснень, суду надано пояснення ОСОБА_3,
який в 2012 році був начальником
Броварської філії по експлуатації
газового господарства. ОСОБА_3 пояснив,
що діючи на підставі довіреності №1/292
від 26.11.2011 року, підписав Договір з ТДВ
«Бровари-молоко» №10, згідно якого
Броварська ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз»
повинна виконати роботи по
реконструкції вузла обліку в
приміщенні котельної ТДВ
«Бровари-молоко». Згідно кошторисної
документації необхідно було провести
зварювання газопроводів, щоб зробити
співвісність флянців до яких
закріплюється лічильник, та замінити
засувки на газопроводі перед та після
лічильника газу.

Для виконання цих робіт була
направлена бригада з трьох чоловік, яка
у вечірній час (після закінчення
технологічного циклу ТДВ
«Бровари-молоко») виконувала ці роботи.
Роботу було закінчено за один вечір 28
квітня 2012 року.

11.05.2012 року представником ПАТ
«Київоблгаз» ОСОБА_5, та представником
Броварської ФЕГГ ОСОБА_6 в присутності
механіка ОСОБА_7 було складено акт, про
те, що верхня частина газопроводу
вварена в вертикальний газопровід
таким чином, що не забезпечено
співвісність з горизонталлю.
Вертикальний газопровід до засувки
змонтовано не на одній осі, та інше.

ОСОБА_3 зазначив, що до нього звертався
керівник ТДВ «Бровари-молоко»
М.С.Лопатюк, який попросив переробити
виконану роботу, у зв'язку з тим, що
представником ПАТ «Київоблгаз» ОСОБА_5
не було дано дозволу на встановлення
лічильника, що завдавало збитки ТДВ
«Бровари-молоко», так як розрахунок
спожитого газу вівся по максимальній
потужності неопломбованого
обладнання.

У відповідь на таке звернення,
відповідачу було повідомлено, що
спеціалісти Броварська ФЕГГ ПАТ
«Київоблгаз» не змогли виконати роботу
згідно вимог

ПАТ «Київоблгаз», у зв'язку з чим,
відмовились переробляти роботу,
сказавши, що не мають претензій по
оплаті робіт. Також, ОСОБА_3 в своїх
поясненнях підтвердив, що Акт
виконаних робіт не підписувався
керівником ТДВ «Бровари-молоко».

Відповідні пояснення підписані ОСОБА_3,
долучені до матеріалів справи.

Відповідні обставини також
спростовують твердження позивача, що
відповідач не звертався з вимогами про
усунення недоліків виконаних робіт.

Крім того, про факт невиконання
визначених Договором та Актом за
квітень 2012 року робіт свідчать надані
відповідачем Акти перевірки стану
обліку природного газу у споживача за
21.03.2012 року та 30.03.2012 року та Акт
обстеження від 11.05.2012 року, з яких
вбачається, що у відповідний період
лічильник не був відремонтований і
недоліки зафіксовані в Акті
обстеження станом на 11.05.2012 року, тобто
після складення спірного Акту
виконаних робіт за квітень 2012 року.
Часткове усунення недоліків відбулось
після 11.05.2012 року, що зафіксовано в Акті
перевірки стану обліку природного газу
у споживача за 30.05.2012 року і остаточно
усунення недоліків зафіксовано в Акті
перевірки стану обліку природного газу
у споживача за 07.06.2012 року (відповідні
акти оглянуті судом, копії долучені до
матеріалів справи).

Таким чином, з наявних у справі
матеріалів вбачається, що визначені
Договором роботи не були виконані
належним чином у зазначений в Договорі
та Акті виконаних робіт період -
квітень2012 року, тому Акт виконаних
робіт фактично не підписувався і не
породжує зобов'язань з оплати таких
робіт.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язання виникають
з підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до п. 4 ст. 882 Цивільного
кодексу України передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами.

Згідно статті 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язання є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
законом або договором.

Відповідно до ст. 857 Цивілдьного
кодексу України робота, виконана
підрядником, має відповідати умовам
договору підряду, а в разі їх
відсутності або неповноти - вимогам, що
звичайно ставляться до роботи
відповідного характеру.

Виконана робота має відповідати
якості, визначеній у договорі підряду,
або вимогам, що звичайно ставляться, на
момент передання її замовникові.

Результат роботи в межах розумного
строку має бути придатним для
використання відповідно до договору
підряду або для звичайного
використання роботи такого характеру.

Як передбачено ст. 852 Цивільного
кодексу України, якщо підрядник
відступив від умов договору підряду, що
погіршило роботу, або допустив інші
недоліки в роботі, замовник має право
за своїм вибором вимагати безоплатного
виправлення цих недоліків у розумний
строк або виправити їх за свій рахунок
з правом на відшкодування своїх витрат
на виправлення недоліків чи
відповідного зменшення плати за
роботу, якщо інше не встановлено
договором.

За наявності у роботі істотних
відступів від умов договору підряду
або інших істотних недоліків замовник
має право вимагати розірвання договору
та відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 858 Цивільного кодексу
України, якщо робота виконана
підрядником з відступами від умов
договору підряду, які погіршили роботу,
або з іншими недоліками, які роблять її
непридатною для використання
відповідно до договору або для
звичайного використання роботи такого
характеру, замовник має право, якщо
інше не встановлено договором або
законом, за своїм вибором вимагати від
підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у
роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на
усунення недоліків, якщо право
замовника усувати їх встановлено
договором.

Якщо відступи у роботі від умов
договору підряду або інші недоліки у
роботі є істотними та такими, що не
можуть бути усунені, або не були
усунені у встановлений замовником
розумний строк, замовник має право
відмовитися від договору та вимагати
відшкодування збитків.

Позивач наполягав на стягненні повної
вартості робіт у визначеній в Договорі
сумі, однак виконання таких робіт в
повному обсязі та належним чином не
довів і відповідний факт відповідачем
заперечується.

Відповідач надав пояснення та докази, в
т.ч. посадової особи позивача, яка у
відповідний період була відповідальна
за виконання спірних робіт, які
свідчать, що роботи виконані не були і
відповідні недоліки були усунуті
відповідачем власними силами, що в свій
час, погоджувалось з уповноваженим
представником позивача.

За наслідками розгляду спору судом
встановлено відсутність підстав для
стягнення з відповідача оплати
вартості наведених в Акті виконаних
робіт, що також виключає застосування
відповідальності за порушення строків
їх оплати.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору позовні
вимоги позивачем не доведені,
відповідачем заперечені та
спростовані, тому не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 33, 49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд Київської
області, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Суддя
Кошик А.Ю.