ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

22 квітня 2014 року
Справа № 913/626/14

Провадження №5/913/626/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Видавничий дім
Український медіа холдінг» в особі
Луганської філії, м. Луганськ

до відповідача Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
в особі Луганської філії, м. Луганськ

про стягнення 27348 грн. 77 коп.

Суддя господарського суду Луганської
області Вінніков С.В.

Секретар судового засідання Гуленко
К.С.

У судовому засіданні брали участь:

від позивача - Конопльова І.Л., адвокат
за договором від 17.02.2014 № 17/02;

від відповідача - Шапошнікова О.В.,
юрисконсульт 1 категорії відділу
правового забезпечення, довіреність
від 11.12.2013 № 835.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача
заборгованості за договором про
надання послуг від 31.07.2009 № 448303-277 в сумі
27348 грн. 77 коп., в тому числі: 25788 грн. 71
коп. - основний борг, 292 грн. 53 коп. - 3%
річних, 1267 грн. 53 коп. - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом
невиконання відповідачем договірних
зобов'язань в частині оплати послуг в
сумі 25788 грн. 77 коп. відповідно до
договору про надання послуг від 31.07.2009
№ 448303-277. Крім того, позивачем
нараховано пеню в сумі 1267 грн. 53 коп. та
3% річних в сумі 292 грн. 53 коп.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач письмовим відзивом на
позовну заяву від 22.04.2014визнав позовні
вимоги в частині основного боргу в сумі
25788 грн. 71 коп., проти стягнення пені в
сумі 1267 грн. 53 коп. та 3% річних в сумі 292
грн. 53 коп. заперечив з підстав,
викладених у відзиві від 31.03.2014 №
448108/2-123, в якому, зокрема, просив
застосувати строк позовної давності до
вимог про стягнення пені.

Дослідивши обставини справи, надані
докази, суд встановив такі фактичні
обставини.

Між Публічним акціонерним товариством
«Укртелеком» (за змінами. Внесеними
додатковою угодою № 5 від 01.08.2011), як
замовником, та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Видавничий дім
«Український медіа холдинг», як
виконавцем, 31.07.2009 укладено договір про
надання послуг № 448303-277 (далі за текстом
-договір, а. с. 10-16).

До договору було укладено 7 додаткових
угод.

Предметом цього договору є
забезпечення виконавцем (позивачем у
справі) змістовної частини послуг, що
надаються абонентам, встановлення
порядку взаємодії сторін та порядку
взаєморозрахунків, як учасників
технологічного процесу при наданні
абонентам доступу до номеру доступу
для отримання змістовної частини
послуг (п. 2.1 договору).

Пунктом 4.10 договору передбачено, що
оплата вартості змістовної частини
послуг проводиться Укртелекомом не
пізніше останнього дня другого за
розрахунковим періодом місяця.

З наданого позивачем актів від 30.04.2012 №
3504, від 31.10.2012 № 8895, від 30.11.2012 № 9656, від
31.12.2012 № 10162 (а.с. 51-54) вбачається, що
позивач у повному обсязі виконав
передбачені умовами договору
зобов'язання, а відповідач прийняв
виконані послуги без зауважень та
претензій.

Отже, відповідач свої обов'язки за
договором щодо своєчасної та повної
сплати послуг належним чином не
виконав, внаслідок чого за ним на
момент звернення позивача до суду з
даним позовом утворилась
заборгованість у розмірі 25788 грн. 71 коп.

Вказану заборгованість позивачем
заявлено до стягнення за даним позовом.

Дослідивши обставини справи, надані
матеріали, оцінивши докази у їх
сукупності, суд дійшов висновку про
часткову обґрунтованість позовних
вимог, виходячи з наступних підстав.

У відповідності з приписами ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного
кодексу України договір є однією з
підстав виникнення зобов`язань та є
обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст. ст. 525, 526
Цивільного кодексу України має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
даного Кодексу і інших актів
законодавства. Одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Аналогічна за змістом норма
міститься у п. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України.

У відповідності до ст. 610
Цивільного кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до приписів ст. 901
Цивільного кодексу України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо договором
передбачено надання послуг за
плату, замовник зобов'язаний оплатити
надану йому послугу в розмірі, у строки
та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, як неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Матеріалами справи, її фактичними
обставинами доведено факт виконання
позивачем взятих на себе за договором
зобов'язань.

Станом на день розгляду справи
відповідачем наявність заборгованості
у сумі 25788 грн. 71 коп. визнана, проте
доказів про сплату вказаної суми боргу
до матеріалів справи не надано.

Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
відповідач має право визнати позов
повністю або частково.

У зв'язку з визнанням позову
відповідачем, суд, керуючись

ст. 78 Господарського процесуального
кодексу України приймає рішення про
задоволення позову.

З урахуванням викладеного, вимога
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 25788 грн. 71 коп.
є обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Оскільки, як зазначив позивач, і це не
оспорено відповідачем, останній
своєчасно у передбачений договором
строк надані послуги товар не оплатив,
тобто має місце неналежне виконання
зобов'язань за спірним договором
відповідачем.

Стаття 216 Господарського кодексу
України передбачає відповідальність
за порушення у сфері господарювання
шляхом застосування господарських
санкцій на підставах і в порядку,
передбачених цим кодексом, іншими
законами і договором.

Згідно статті 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежне виконання
господарського зобов'язання.

Статтею 216 цього ж Кодексу передбачено,
що учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за порушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставі і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Відповідно до частини 1 статті 549
Цивільного кодексу України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Частиною 4 статті 231 Господарського
кодексу України передбачено, що у разі
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому, розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Пунктом 6 вказаної статті встановлено,
що нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

В п. 5.10 договору сторони передбачили, що
у разі порушення Укртелекомом умов п.
4.10 договору Укртелеком зобов'язується
сплатити виконавцю пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період. За який нараховується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожний день затримки платежу,
включаючи день оплати.

Умовами договору передбачено тільки
порядок нарахування пені - за кожний
день прострочки, включаючи день сплати
заборгованості, та відсутнє
застереження щодо незастосування
приписів ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України при нарахуванні пені

Термін, з якого починається
прострочення виконання відповідачем
зобов'язання, визначається відповідно
до умов п. 4.10 договору, згідно якого
оплата вартості змістовної частини
послуг проводиться Укртелекомом не
пізніше останнього дня другого за
розрахунковим періодом місяця.

№ та дата акту, на підставі якого
заявлено борг до стягненняПеріод
нарахування пені, визначений
позивачемОбгрунтований період
нарахування пені відповідно до п. 4.10
договору та приписів ст. 232 ГКУвід 30.04.2012
№ 350415.10.2013-02.03.201401.06.2012-01.12.2012від 31.10.2012 №
889515.10.2013-02.03.201401.12.2012-01.06.2013від 30.11.2012 №
965615.10.2013-02.03.201401.01.2013-01.07.2013від 31.12.2012 №
1016215.10.2013-02.03.201401.02.2013-01.08.2013Так.
позивачем неправильно нарахована пеня
за період з 15.10.2013 по 02.03.2014 з огляду на
положення ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України, відповідно до якої
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання
мало бути виконано.

Дана норма підлягає застосуванню,
оскільки умови п. 4.10 договору
передбачають саме порядок нарахування
пені, а не визначають іншого строку
протягом якого нараховується пеня
(Вказана правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 26.05.2010 по справі № 2/115).

Тому, пеня за визначений позивачем
період (з 15.10.2013 по 02.03.2014) не підлягає
стягненню.

Приймаючи до уваги, що вимоги про
стягнення пені є необґрунтованими, то
строк позовної давності не
застосовується судом.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора повинен сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3 проценти річних
від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений
договором.

Так, заявлені позивачем вимога по
стягненню 3% річних у сумі

292 грн. 53 коп. за період з 15.10.2013 по 02.03.2014
підлягає задоволенню повністю,
оскільки обґрунтований період
нарахування є більшим, ніж визначено
позивачем.

Таким чином, позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, частково, з
відповідача на користь позивача слід
стягнути суму заборгованості за
договором у розмірі 25788 грн. 71 коп., 3%
річних у сумі

292 грн. 53 коп. У задоволенні решти
позовних вимог слід відмовити за
необґрунтованістю.

Відповідно до приписів ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір слід покласти на
відповідача пропорційно задоволених
позовних вимог.

Щодо віднесення на відповідача
адвокатських послуг в сумі 5000 грн. в
складі судових витрат, то
документально не підтверджено, що дані
витрати пов'язані із розглядом даної
справи № 913/626/14, оскільки у договорі про
надання юридичних послуг від 17.02.2014 №
17/02 немає навіть посилання на договір
про надання послуг від 31.07.2009 № 48303-277.
Відтак витрати на оплату послуг
адвоката в сумі 5000 грн. не стягуються з
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 43, 22, 33, 34, 43, 49, 78, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Видавничий дім
Український медіа холдінг» в особі
Луганської філії до Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
в особі Луганської філії про стягнення
27348 грн. 77 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Укртелеком» в особі
Луганської філії, м. Луганськ, вул.
Коцюбинського, б. 1, ідентифікаційний
код за , на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Видавничий дім
Український медіа холдінг» в особі
Луганської філії, м. Луганськ, кв.
Молодіжний, б. 2 «А», ідентифікаційний
код за , заборгованість за
договором у сумі 25788 грн. 71 коп., 3% річних
у сумі 292 грн. 53 коп., судовий збір в сумі
1742 грн. 41 коп., видати наказ після
набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позовних
вимог слід відмовити.

У судовому засіданні 22.04.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано -
25.04.2014.

Суддя
С.В. Вінніков