номер провадження справи 19/15/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2014
Справа № 908/855/14

За позовом Приватного акціонерного
товариства «Промарматура» (49005,
м. Дніпропетровськ, вул.
Сімферопольська, 17)

до Приватного акціонерного товариства
«Завод напівпровідників» (69600, м.
Запоріжжя, вул. Теплична, 16)

про стягнення 124471,80 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: Невська Н.С. - представник
за довіреністю № 7-ПА/Ю від 08.01.13.

Від відповідача: Гребенюк Т.В. -
представник за довіреністю № 21/12-юр від
02.04.14.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Запорізької
області 17.03.14. звернулось Приватне
акціонерне товариство «Промарматура»
з позовною заявою до Приватного
акціонерного товариства «Завод
напівпровідників» про стягнення 124471,80
грн. заборгованості за Договором
№ ПА-018/2013/92 від 18.02.13., з яких: 113872,32
грн. - сума основного боргу,
6854,18 грн. - пеня, 1581,73 грн. - 3% річних, 2163,57
грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач в порушення умов Договору
та чинного законодавства України не
виконав свої зобов'язання перед
позивачем по сплаті поставленого
товару, внаслідок чого у Приватного
акціонерного товариства «Завод
напівпровідників» виникла
заборгованість перед Приватним
акціонерним товариством
«Промарматура».

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 19.03.14. порушено
провадження у справі № 908/855/14,
присвоєно справі номер провадження
19/15/14, розгляд справи призначено на
15.04.14. о 11-40.

Представник відповідача в судове
засідання 15.04.14. не з'явився, про поважні
причини неявки суд не повідомив, вимоги
ухвали суду від 19.03.14. не виконав, про
час і місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 15.04.14. на
підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи № 908/855/14
відкладено на 06.05.14. о 10-30.

Представник позивача в судовому
засіданні 06.05.14. надав суду письмові
пояснення у справі, відповідно до яких
позивач зазначає, що в накладній № 13/1016
від 02.09.13. було допущено описку, а саме, в
якості підстави зазначено Договір №
ПА-018/2013 від 18.01.13. замість Договору №
ПА-018/2013 від 18.02.13.

Представник позивача в судовому
засіданні 06.05.14. підтримав позовні
вимоги, просив суд позов Приватного
акціонерного товариства
«Промарматура» задовольнити повністю.

Представником відповідача в судовому
засіданні 06.05.14. подано клопотання про
відстрочку виконання рішення суду у
справі № 908/855/14 на шість місяців,
відповідно до якого відповідач визнає
позовні вимоги в повному обсязі та
зазначає, що Приватне акціонерне
товариство «Завод напівпровідників» з
01.06.13. та на даний час знаходиться в
простої, тобто підприємство майже рік
фактично не працює, продукція не
виготовляється та не реалізовувалась.

Крім того, відповідно до зазначеного
вище клопотання, відповідач зазначає,
що Приватним акціонерним товариством
«Завод напівпровідників» укладені
Контракт № 16 від 25.02.14. та
Додаткова угода № 2 до нього про
поставку партії полікристалічного
кремнію, відповідно до умов якого
поставка полікристалічного кремнію
повинна відбуватись в період з вересня
по грудень 2014 року. Таким чином, на
думку відповідача, грошові кошти,
отримані за даним Контрактом можуть
бути спрямовані на погашення
заборгованості за рішенням суду у
справі № 908/855/14, починаючи з вересня 2014
року.

На підставі вищевикладеного,
відповідач на підставі норм ч. 6 ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України просить суд відстрочити
виконання рішення суду у справі №
908/855/14 на шість місяців.

Представник позивача в судовому
засіданні 06.05.14. заперечив проти
задоволення зазначеного вище
клопотання позивача про відстрочку
виконання рішення суду у справі
№ 908/855/14.

Представник відповідача в судовому
засіданні 06.05.14. визнав позовні
Приватного акціонерного товариства
«Промарматура» вимоги у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України,
відповідач має право визнати позов
повністю або частково…

Згідно зі ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України, у разі
визнання відповідачем позову, суд
приймає рішення про задоволення позову
за умови, що дії відповідача не
суперечать законодавству або не
порушують прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб.

За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд у
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвалив рішення у справі № 908/855/14.

Розглянувши подані матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

18.02.13. між Приватним акціонерним
товариством «Промарматура» (далі -
Постачальник) та Приватним акціонерним
товариством «Завод напівпровідників»
(далі - Покупець) укладено Договір №
ПА-018/2013 (далі - Договір).

У відповідності до умов Договору,
Постачальник зобов'язується
поставляти та передавати у власність
Покупцю трубопровідну арматуру (далі -
Товар) згідно із Специфікаціями
(Додаткам до Договору) згідно з
відповідним порядковим номером, а
Покупець зобов'язується приймати та
оплачувати Товар в порядку та на
умовах, передбачених Договором (п. 1.1
Договору).

Ціна товару за Договором визначається
на умовах поставки Товару та
зазначається в гривнях без врахування
ПДВ в Специфікаціях (Додатках до
Договору) (п. 5.1 Договору).

Відповідно до Специфікації № 1 від
18.02.13., підписаної обома сторонами, ціна
Товару становить 34586,40 грн.

Згідно із Специфікацією № 2 від 06.08.13.,
яка підписана з боку обох сторін, ціна
Товару складає 344988,00 грн.

Приписами п. 3.1 Договору встановлено, що
поставка Товару здійснюється
автомобільним транспортом. Умови
поставки Товару: DDP - склад Покупця.
Склад Покупця знаходиться за адресою:
м. Запоріжжя, вул. Теплична, 16.

Строк поставки Товару вказується в
Специфікаціях (Додатках до Договору) (п.
3.2 Договору).

Відповідно до Специфікацій №№ 1, 2 до
Договору визначено, що Постачальник
зобов'язаний поставити Товар протягом
25-ти календарних днів з дати
надходження на поточний рахунок
Постачальника грошових коштів у
розмірі 70% загальної вартості Товару,
який постачається за Специфікаціями
№№ 1, 2 (Додатки до Договору).

Датою поставки товару вважається дата,
вказана в документі, який підтверджує
поставку Товару, як-то:
товарно-транспортна накладна,
видаткова накладна, вантажна
декларація перевізника, підписані
повноважними представниками сторін. (п.
3.4 Договору).

Позивач посилається на те, що ним
належним чином та в строки виконано
зобов'язання за Договором, а саме
поставлено товар відповідачу на
загальну суму 379574,40 грн., що
підтверджується двосторонньо
підписаними видатковими накладними: №
13/1016 від 02.09.13. на суму 34586,40 грн.; № 13/1017
від 02.09.13. на суму 344988,00 грн. та
рахунками-фактури: № 03424 від 25.03.13.на
суму 34586,40 грн., № 081311 від 13.08.13. на суму
344988,00 грн., які були надані відповідачу
разом з переданим товаром, належним
чином засвідчені копії яких містяться
в матеріалах справи.

Також позивач вказує на те, що доказами
поставки товару відповідачу є
податкові накладні № 126 від 19.07.13., № 170
від 30.08.13., № 4 від 02.09.13., №5 від 02.09.13.,
належним чином засвідчені копії яких
містяться в матеріалах справи.

Товар був прийнятий відповідачем без
зауважень та заперечень, але Приватне
акціонерне товариство «Завод
напівпровідників» належним чином свої
зобов'язання в частині оплати вартості
товару в повному обсязі не виконало,
чим порушило умови Договору та вимоги
чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що
Приватним акціонерним товариством
«Завод напівпровідників» було
здійснено часткову оплату вартості
поставленого товару у розмірі 265702,08
грн., що підтверджується банківськими
виписками від 19.07.13. на суму 24210,48
грн. та від 30.08.13. на суму 241491,60 грн.,
належним чином завірені копії яких
долучено до матеріалів справи.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем надіслано на адресу
відповідача лист-претензію № 5730-УГА/ОП
від 05.12.13., відповідно до якого Приватне
акціонерне товариство «Промарматура»
зазначило про необхідність Приватному
акціонерному товариству «Завод
напівпровідників» погасити
заборгованість за
Договором № ПА-018/2013/92 від 18.02.13. в
розмірі 113872,32 грн.

На вказаний вище лист, відповідачем на
адресу позивача було надіслано лист
№ 1302 від 16.12.13., відповідно до
якого Приватне акціонерне товариство
«Завод напівпровідників» повідомило
про неможливість своєчасного
виконання зобов'язань по оплаті
поставленого товару за Договором та
зазначило, що оплата заборгованості за
поставлений товар буде здійснена в
повному обсязі при першій можливості.

Крім того, позивачем було надіслано на
адресу відповідача лист-претензію
№ 469-УГА/ОП від 30.01.14. з
вимогою про сплату Приватним
акціонерним товариством «Завод
напівпровідників» в найкоротші строки
заборгованості в розмірі 113872,32 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач вказує на те, що відповідач
вартість поставленого товару в повному
обсязі не оплатив, чим порушив умови
Договору та вимоги чинного
законодавства України, в зв'язку з чим
заборгованість відповідача перед
позивачем станом на день звернення
позивача до суду з даним позовом склала
113872,32 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до вимог закону, умов
договору. Одностороння відмова від
виконання зобов`язання не допускається
крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
закріплено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України, за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно у
власність другій стороні (покупцю), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно і сплатити за нього
певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Як передбачено пунктом 6.1 Договору,
Покупець здійснює 70% передоплату за
Товар, який постачається за конкретною
Специфікацією (Додатку до Договору),
платіжним дорученням на поточний
рахунок Постачальника протягом трьох
банківських днів з моменту отримання
рахунку на оплату Товару від
Постачальника.

Повний розрахунок за Товар Покупець
здійснює протягом п'ятнадцяти
банківських днів з дати поставки
Товару.

Пунктом 3.5 Договору передбачений
перелік документів, які Постачальник
повинен передати з Товаром: накладна
відпуск ТМЦ, паспорт на товар,
товарно-транспортну накладну.

Судом встановлено, що свої зобов'язання
за Договором позивачем виконано у
повному обсязі, а саме, позивач передав
у власність відповідачу товар на
загальну суму 379574,40 грн., що
підтверджується специфікаціями до
Договору №№ 1, 2, товарно-транспортними
накладними, двосторонньо підписаними
видатковими накладними, які скріплені
печатками та підписами підприємств: №
13/1016 від 02.09.13. на суму 34586,40 грн.; № 13/1017
від 02.09.13. на суму 344988,00 грн. та
рахунками-фактури: № 03424 від 25.03.13.на
суму 34586,40 грн., № 081311 від 13.08.13. на суму
344988,00 грн.

Відповідно до підписаних сторонами та
скріплених печатками підприємств
рахунків-фактур та видаткових
накладних, загальна сума поставленого
товару відповідачу складає 379574,40 грн.

Однак, відповідачем вартість
поставленого товару належним чином та
в повному обсязі оплачена не була,
оскільки відповідачем було лише
частково оплачено суму боргу в розмірі
265702,08 грн., що підтверджується
банківськими виписками від 19.07.13. на
суму 24210,48 грн. та від 30.08.13. на суму
241491,60 грн., копії яких містяться у
матеріалах справи.

Згідно з п. 12.7 Договору встановлено, що
цей Договір вважається таким, що набрав
сили з моменту підписання сторонами
першої Специфікації (Додатку до
договору), але не раніше моменту
підписання Договору в день, вказаний
під підписом сторони, яка підписала
Договір більш пізньою датою та діє по
31.12.13., а в частині гарантійних
зобов'язань - до спливу строку їх
виконання.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що Договір, на час виконання
зобов'язань діяв.

Крім того, частиною 4 ст. 631 Цивільного
кодексу України зазначено, що
закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Таким чином, закінчення 31.12.13. дії
Договору не звільняє Приватне
акціонерне товариство «Завод
напівпровідників» від
відповідальності за його порушення в
частині сплати боргу в розмірі 113872,32
грн.

Судом встановлено, що відповідач, в
порушення умов Договору, оплату за
отриманий товар у встановлений
Договором строк, у повному обсязі не
здійснив, в зв'язку з чим
заборгованість відповідача перед
позивачем за Договором № ПА-018/2013/92 від
18.02.13. становить 113872,32 грн.

Крім того, існування заборгованості у
Приватного акціонерного товариства
«Завод напівпровідників» перед
Приватним акціонерним товариством
«Промарматура» в розмірі 113872,32 грн. не
заперечується відповідачем, про що
свідчить двосторонньо підписаний
сторонами акт звірки взаємних
розрахунків від 15.01.14. на зазначену
суму.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що заборгованість відповідача перед
позивачем за неналежне виконання умов
Договору становить 113872,32 грн., що не
заперечується з боку відповідача.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доказів повної оплати заборгованості,
про яку заявлено в позовній заяві,
відповідачем до матеріалів справи не
надано.

В зв'язку з тим, що відповідач
припустився прострочення по платежах,
позивач на підставі ст. 625 Цивільного
кодексу України просить суд стягнути з
відповідача на свою користь 1581,73 грн. - 3
% річних та 2163,57 грн. - інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо іншій розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи вищевикладене, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 1581,73 грн. - 3 % річних
та 2163,57 грн. - інфляційних втрат (за
обґрунтованим розрахунком позивача).

Також, позивач на підставі п. 10.3
Договору № ПА-018/2013/92 від 18.02.13. просить
суд стягнути з відповідача 6854,18 грн. -
пені.

Пунктом 10.3 Договору сторони
передбачили, що у випадку порушення
будь-якою із сторін грошових
зобов'язань за Договором (п.п. 6.1, 10.2
Договору), винна сторона сплачує іншій
стороні пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, встановленої на
цей період, яка нарахована на суму
невиконаних грошових зобов'язань за
кожен день просрочки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України, неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу
України, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено що, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу
України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи вищевикладене, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сума пені в розмірі
6854,18 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позов Приватного акціонерного
товариства «Промарматура» є
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Розглянувши в судовому засіданні 06.05.14.
клопотання Приватного акціонерного
товариства «Завод напівпровідників»
про відстрочку виконання рішення
господарського суду Запорізької
області у справі № 908/855/14 на шість
місяців, суд відмовив у його
задоволенні з огляду на наступне:

В обґрунтування клопотання про
відстрочку виконання рішення
господарського суду Запорізької
області у справі № 908/855/14 на шість
місяців відповідач зазначає, що
Приватне акціонерне товариство «Завод
напівпровідників» з 01.06.13. та на даний
час знаходиться в простої, тобто
підприємство майже рік фактично не
працює, продукція не виготовляється та
не реалізовується. Крім того,
відповідач зазначив, що Приватним
акціонерним товариством «Завод
напівпровідників» укладено Контракт №
16 від 25.02.14. та Додаткова угода № 2 до
нього про поставку партії
полікристалічного кремнію, відповідно
до умов якого поставка
полікристалічного кремнію повинна
відбуватись в період з вересня по
грудень 2014 року.

На думку відповідача, вищевикладені
обставини унеможливлюють виконання
ним рішення господарського суду
Запорізької області у справі № 908/855/14.

Заявник вказує на те, що відстрочення
виконання рішення суду на шість
місяців надасть можливість
відповідачеві погасити заборгованість
за рішенням суду у справі №
908/855/14 починаючи з вересня 2014 року.

Згідно зі ч. 6 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що господарський суд,
приймаючи рішення, має право
відстрочити або розстрочити виконання
рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що при наявності обставин,
що ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Відстрочка або розстрочка виконання
рішення, ухвали, постанови, зміна
способу та порядку їх виконання
допускаються у виняткових випадках і
залежно від обставин справи.

Отже, господарський суд не зобов'язаний
задовольняти заяву про відстрочку або
розстрочку виконання рішення, ухвали,
постанови, зміни способу та порядку їх
виконання.

Пленум Вищого господарського суду
України в п. 7.1.1. постанови від 17.10.12. N 9
«Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» зазначив,
що відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом.

Підставою для відстрочки виконання
рішення суду можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим судом способом.
Але, вирішуючи питання про відстрочку
чи розстрочку виконання рішення, зміну
способу та порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини.

В якості обставин, які утруднюють
виконання рішення суду на даний час
заявник посилається на наявність з
01.06.13. на даний час простою на
підприємстві, що підтверджується
наказами № 870 від 21.05.13., № 1698 від 11.09.13.,
№ 2033 від 21.10.13., № 323 від 19.02.14.,
належним чином засвідчені копії яких
долучено до матеріалів справи.

Крім того, відповідач посилається на
укладення Контракту № 16 від 25.02.14. та
Додаткової угоди № 2 до нього про
поставку партії полікристалічного
кремнію, відповідно до умов якого
поставка полікристалічного кремнію
повинна відбуватись в період з вересня
по грудень 2014 року.

На думку відповідача, грошові кошти,
отримані за даним Контрактом можуть
бути спрямовані на погашення
заборгованості за рішенням
господарського суду Запорізької
області у справі № 908/855/14 починаючи з
вересня 2014 року.

Неможливість виплати суми боргу за
судовим рішенням боржником має
доводитись в загальному порядку.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ч. 2 ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України).

Відповідно ч. 2 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
зазначено, що ніякі докази для суду не
мають заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. ст. 1, 8, 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від
16.07.99. встановлено, що підставою
неможливості виконання судового акту
можуть бути обставини, визначені
боржником за допомогою Положення
(стандарти) бухгалтерського обліку: 2
«Баланс»; 3 «Звіт про фінансові
результати»; 10 «Дебіторська
заборгованість»; 11 «Зобов'язання», 5
«Звіт про власний капітал», доказів
скрутного фінансового становища його
підприємства.

Боржником не надано суду будь-яких
належних доказів, які б підтверджували
скрутне фінансове становище
підприємства.

Суд зазначає, що збитковість
господарської діяльності відповідача
не є беззаперечною підставою для
надання відстрочки виконання рішення,
адже відповідач здійснює господарську
діяльність та має відповідні грошові
надходження.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що заявником не надано
належних доказів на підтвердження
неможливості виконання Приватним
акціонерним товариством «Завод
напівпровідників» рішення
господарського суду Запорізької
області у справі № 908/855/14.

Також суд зазначає, що посилання
заявника на те, що Приватне акціонерне
товариство «Завод напівпровідників»
планує поставку полікристалічного
кремнію в період з вересня по грудень
2014 року відповідно до умов Контракту №
16 від 25.02.14. та Додаткової угоди № 2 до
нього та отримані грошові кошти за яким
можуть бути спрямовані на погашення
заборгованості за рішенням
господарського суду Запорізької
області у справі № 908/855/14 починаючи з
вересня 2014 року, не є належним доказом
беззаперечної та гарантованої
можливості виконання Приватним
акціонерним товариством «Завод
напівпровідників» зазначеного вище
рішення, в розумінні ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, оскільки відповідачем не
надано суду належних доказів поставки
полікристалічного кремнію в період з
вересня по грудень 2014 року відповідно
до умов Контракту № 16 від 25.02.14. та
Додаткової угоди № 2 до нього та
відповідних гарантій отримання
грошових коштів в зазначений вище
період за даною поставкою.

Таким чином, вищевикладена обставина
ніяким чином не свідчить про
беззаперечну можливість виконання
відповідачем рішення господарського
суду Запорізької області у справі №
908/855/14 за умовою відстрочення його на
шість місяців.

Відповідачем не надано суду доказів та
відповідних гарантій поставки
полікристалічного кремнію в період з
вересня по грудень 2014 року відповідно
до умов Контракту № 16 від 25.02.14. та
Додаткової угоди № 2 до нього.

Враховуючи вищевикладене, судом
встановлено, що докази, на які Приватне
акціонерне товариство «Завод
напівпровідників» посилається в
клопотанні про відстрочку виконання
рішення господарського суду
Запорізької області у справі № 908/855/14
на шість місяців, як на підставу
надання відстрочки виконання рішення
суду, не є винятковими, оскільки
посилання заявника на наявність з 01.06.13.
по цей час простою на підприємстві не є
винятковою підставою, що ускладнює
виконання рішення суду або робить його
неможливим, оскільки п. 9 ч. 3 ст. 129
Конституції України закріплено
принцип обов'язковості рішень суду,
який не залежить від наявності чи
відсутності у боржника коштів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що заявником не доведено
належними та допустимими засобами
доказування наявності виключних
обставин, які можуть бути підставою для
надання відстрочки виконання рішення
господарського суду Запорізької
області у справі № 908/855/14, в зв'язку з
чим суд не вбачає підстав для
задоволення клопотання Приватного
акціонерного товариства «Завод
напівпровідників» про відстрочку
виконання рішення господарського суду
Запорізької області у справі
№ 908/855/14 на шість місяців.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 78, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного
товариства «Промарматура»
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Завод
напівпровідників» (69600, м.
Запоріжжя, вул. Теплична, 16, , п/р 114 у ПАТ «КБ «Актив-банк»,
м. Київ, МФО 300852, ІПН 50) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Промарматура» (49005, м. Дніпропетровськ,
вул.
Сімферопольська, 17, ,
п/р001 в ПАТ «Банк Кредит Дніпро» м.
Дніпропетровськ, МФО 305749, ІПН № 21)
113872 (сто тринадцять тисяч вісімсот
сімдесят дві) грн. 32 коп. - основного
боргу, 6854 (шість тисяч вісімсот
п'ятдесят чотири) грн. 18 коп. - пені, 1581
(одну тисячу п'ятсот вісімдесят одну)
грн. 73 коп. - 3% річних, 2163 (дві тисячі сто
шістдесят три) грн. 57 коп. - інфляційних
втрат, 2489 (дві тисячі чотириста
вісімдесят дев'ять) грн. 44 коп. -
судового збору.

3. Після вступу рішення в законну
силу видати наказ.

4. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 12.05.14.

Суддя
І.В.
Давиденко