ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2014 р. Справа
№ 31/160 (29/170(6/77-5/100

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого-судді
Михалюк О.В.

суддів
Галушко Н.А.

Мельник Г.І.

розглянув апеляційну скаргу ПАТ
«Трансбус»

на окрему ухвалу господарського суду
Львівської області від 20.02.2014р.

у справі № 31/160(29/170(6/77-5/100

за заявою: ВАТ «Маріуполь-Авто»,
м.Маріуполь

до боржника: ЗАТ «Завод комунального
транспорту», м.Львів

про визнання банкрутом,

з участю представників:

від скаржника -Потапова Т.І.

від боржника не з"явився

від "Райффайзен Банк Аваль" - Петришин
П.М.; Васильєв Ю.М.

від УПФУ в Галицькому районі - Компій
І.А.

від АТ "Укрексімбанк" - Барчук Л.В..;
Федулов Ю.В.

від фонду соцстрахування - не з»явився;

арбітражний керуючий - не з»явився;

ПАТ «Укрсоцбанк»-Глоба М.М.

від прокуратури - Куцик В.

В ході судового засідання сторонам
права і обов'язки, передбачені ст..22 ГПК
України роз'яснені, заперечень щодо
складу суду не поступало.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Господарським судом Львівської
області 20.02.2014 року у справі
№31/160(29/170(6/77-5/100 (суддя Артимович В.М.) у
відповідності до ч. 1 ст.90 ГПК України
винесено окрему ухвалу, у зв'язку з
недоліками в роботі та невиконання
вимог ухвал суду в даній справі
арбітражним керуючим Кириком В.К.

Не погоджуючись з даною ухвалою
кредитор (голова комітету кредиторів) -
ПАТ «Трансбус» подав до Львівського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати окрему ухвалу
господарського суду Львівської
області від 20.02.2014 року у справі
№31/160(29/170(6/77-5/100, посилаючись, зокрема,
на те, що оскаржувана ухвала є
незаконною, винесена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
оскільки при винесенні оскаржуваної
ухвали мало місце неповне з"ясування
обставин, що мають значення для справи,
які місцевий господарський суд визнав
встановленими. Апелянт вважає, що
застосування санкцій відносно
розпорядника майна є необґрунтованими
і незаконними.

Наводить скаржник і інші доводи,
що є на його думку підставою для
скасування оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши наявні матеріали,
проаналізувавши застосування норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Ухвалою від 16.07.2012 р. припинено
достроково повноваження арбітражного
керуючого Боброва В.Р., як розпорядника
майна боржника, призначено
розпорядником майна ЗАТ "Завод
комунального транспорту" у справі №
31/160 (29/170 (6/77-5/100) арбітражного керуючого
Кирика В.К., попереднє засідання суду
відкладено на 29.08.2012 р.

У зв'язку з недоліками в роботі та
невиконанням вимог ухвал суду в даній
справі арбітражним керуючим Кириком
В.К. 17.07.2013 року судом прийнято окрему
ухвалу, яку направлено Головному
управлінню юстиції у Львівській
області.

Ухвалою від 04.09.2013 р. Львівський
апеляційний господарський суд прийняв
відмову арбітражного керуючого Кирика
В.К. від апеляційної скарги на окрему
ухвалу від 17.07.2013 р. та припинив
апеляційне провадження з розгляду
даної апеляційної скарги.

Ухвалами господарського суду
Львівської області від 23.09.2013 р., 06.11.2013
р., 11.12.2013 р., 22.01.2014 р. та 12.02.2014 р.
розпорядника майна зобов"язано надати
суду документально підтверджений
висновок про фінансове становище
боржника; висновок щодо наявності
ознак фіктивного банкрутства або
доведення боржника до банкрутства;
надати суду витяг з державного реєстру
обтяжень рухомого майна станом на час
слухання справи в суді про наявність
податкової застави та обтяжень
рухомого майна боржника; надати суду
витяг з реєстру іпотек щодо боржника
станом на час слухання справи в суді;
надати суду витяг з єдиного реєстру
заборон щодо боржника станом на час
слухання справи в суді; провести звірку
взаємних розрахунків із кредиторами,
зазначеними в клопотанні від 14.02.2012 р.;
надати суду письмовий відзив на заяву
ДПІ у Сихівському районі м. Львова
Львівської області Державної
податкової служби про грошові вимоги
до боржника на загальну суму 343' 231' 520,69
грн.; скликати і провести збори
комітету кредиторів з метою введення
подальших судових процедур у даній
справі, докази скликання комітету
кредиторів надати суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
розпорядником майна подано лише витяг
з державного реєстру обтяжень рухомого
майна, письмовий відзив на заяву ДПІ у
Сихівському районі м. Львова
Львівської області Державної
податкової служби про грошові вимоги
до боржника на загальну суму 343' 231' 520,69
грн. Місцевий господарський суд
неоднарозово наголошував про надання
на розгляд суду рішення про введення
наступних судових процедур в даній
справі, оскільки, процедура
розпорядження майном триває з 20.06.2006 р.,
що суттєво перевищує строки,
встановлені законом.

У зв'язку з вищевикладеним випливає, що
Кирик В.К. неналежно виконує
повноваження розпорядника майна, така
бездіяльність арбітражного керуючого
може зашкодити інтересам кредиторів чи
інших учасників судового процесу у
справі про банкрутство та призводить
до безпідставного затягування
процедури розпорядження майном
боржника, в зв'язку з чим кредитори не
можуть отримати задоволення своїх
вимог за рахунок майна боржника в
інших процедурах банкрутства.

Також, суд наголошує, що відповідно до
ст. 45 ГПК України господарські суди
здійснюють правосуддя шляхом
прийняття обов'язкових до виконання на
усій території України рішень, ухвал,
постанов. Невиконання вимог рішень,
ухвал, постанов господарських судів
тягне відповідальність встановлену
ГПК України та іншими законами України.

В оскаржуваній ухвалі судом
зазначається, що невиконання
арбітражним керуючим Кириком В.К. -
розпорядником майна Закритого
акціонерного товариства „Завод
комунального транспорту" вимог ухвал
суду від 23.09.2013 р., 06.11.2013 р., 11.12.2013 р.,
22.01.2014 р. та 12.02.2014 р. в частині ненадання
витребуваних судом матеріалів
призводить до затягування розгляду
справи.

У зв'язку з вищевикладеним, суд першої
інстанції правомірно дійшов висновку
щодо необхідності за викладеними
фактами направити окрему ухвалу
Головному управлінню юстиції у
Львівській області для розгляду і
вжиття заходів до виявлення причин та
умов, що сприяли невиконанню
розпорядником майна Кириком В.К. вимог
ухвал господарського суду Львівської
області від 23.09.2013 р., 06.11.2013 р., 11.12.2013 р.,
22.01.2014 р. та 12.02.2014 р.

Відповідно до ст..101 ГПК України у
процесі перегляду справи апеляційний
суд за наявними у справі та додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу, апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення (ухвали)
місцевого господарського суду у
повному обсязі.

Відповідно до ст.43 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами
у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, доводи скаржника
зазначені в апеляційній скарзі,
апеляційним судом не визнаються
такими, що можуть бути підставою згідно
ст.104 ГПК України для скасування чи
зміни оскаржуваної ухвали.

На підставі наведеного та відповідно
до вимог ст.ст.91,101,103,105 ГПК України,-

Львівський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Окрему ухвалу господарського
суду Львівської області від 20.02.2014р. у
справі №31/160(29/170(6/77-5/100 залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

2. Судові витрати покласти на
скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повний текст постанови складено « 07»
травня 2014р.

Головуючий суддя
Михалюк О. В.

суддя
Галушко Н. А.

суддя
Мельник Г. І.