ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.04.2014
Справа 25/124/10

Суддя Дьоміна А.В. розглянувши заяву
Управління Пенсійного фонду України в
м. Мелітополі та Мелітопольському
районі Запорізької області, м.
Мелітополь Запорізької області, 72319,
вул. Крупської, 2

до банкрута - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мелітопольське
спеціалізоване управління №100
"Стальконструкція", м. Мелітополь
Запорізької області, 72311, вул. Шмідта, 8

про визнання поточних кредиторських
вимог в сумі 2 587 357,31 грн.

Суддя
Дьоміна А.В.

Присутні представники сторін:

Від заявника - не з'явився

Від банкрута - представник ліквідатора
Горбачевський О.Є. дов.№б/н від 10.01.2014.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Запорізької області від 06.11.2013.
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мелітопольське
спеціалізоване управління №100
"Стальконструкція" визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру,
ліквідатором призначено арбітражного
керуючого Тищенко Н.П.

19.11.2013. в газеті "Урядовий кур'єр"
№213 опубліковано оголошення про
визнання Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мелітопольське
спеціалізоване управління №100
"Стальконструкція" банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури.

19.12.2013. до господарського суду
Запорізької області звернулося
Управління Пенсійного фонду України в
м. Мелітополі та Мелітопольському
районі Запорізької області, м.
Мелітополь Запорізької області, 72319,
вул. Крупської, 2 з заявою про визнання
поточних кредиторських вимог в сумі 2 587
357,31 грн.

Відповідно до протоколу
автоматичного розподілу від 19.12.2013.,
вищезазначена заява призначена до
розгляду судді Дьоміній А.В.

Ухвалою суду від 23.12.2013. заяву
Управління Пенсійного фонду України в
м. Мелітополі та Мелітопольському
районі Запорізької області прийнято до
розгляду, призначено судове засідання
на 23.01.2014.

У судовому засіданні 23.01.2014.
представником ліквідатора наданий
відзив на заяву Управління Пенсійного
фонду України в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі Запорізької
області, м. Мелітополь Запорізької
області відповідно до якого поточні
кредиторські вимоги заявника визнані
частково у розмірі 574 878,13 грн.

Ухвалою суду від 23.01.2014. у зв'язку з
нез'явленням в засідання представника
заявника, необхідністю витребування
нових доказів, розгляд справи №25/124/10
неодноразово відкладався,
оголошувались перерви.

У судове засідання 16.04.2014.
представник заявника не з'явився, про
час та місце розгляду справи
повідомлений своєчасно та належним
чином.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника ліквідатора
суд вважає, що заява про визнання
грошових вимог до банкрута в загальній
сумі 2 587 357,31 грн. підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне:

У зв'язку з набранням чинності
19.01.2013. Закону України "Про внесення
змін до Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 22.12.2011.
№4212-VI викладено в новій редакції Закон
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Згідно п. 1-1 розділу Х Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції від
22.12.2011 № 4212-VІ, положення цього Закону
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження в яких порушено після
набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що
регулюють ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 38 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" з
дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури вимоги за зобов'язаннями
боржника, визнаного банкрутом, що
виникли під час проведення процедур
банкрутства, можуть пред'являтися
тільки в межах ліквідаційної процедури
протягом двох місяців з дня офіційного
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури.

У своїй заяві Управління Пенсійного
фонду України в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі Запорізької
області зазначає, що станом на 16.12.2013.
загальна сума поточних кредиторських
вимог до підприємства-боржника складає
2 587 357,31 грн., у тому числі: зобов'язання
щодо сплати фактичних витрат
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за період липень 2010 -
01.12.2013. - 664 837,08 грн.; зобов'язання щодо
сплати єдиного соціального внеску за
період з січня 2012 по серпень 2013. - 1 305 247,46
грн. (923 449,86 грн. - основний борг, 381 797,60
грн. - штрафні санкції, пеня;
зобов'язання щодо сплати страхових
внесків за період липень 2010 - грудень
2010. - 617 272,77 грн. (590 552,38 грн. - основний
борг, 26 720,39 грн. - фінансові санкції,
пеня).

Статтею 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14.05.1992 №2343-ХІІ передбачено, що
мораторій на задоволення вимог
кредиторів - це зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, і припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до прийняття
рішення про введення мораторію.

Частина четверта статті 12 цього ж
Закону встановлює, що мораторій на
задоволення вимог кредиторів
вводиться одночасно з порушенням
справи про банкрутство.

Таким чином, із моменту введення
мораторію боржник не може виконувати
як грошових зобов'язань та зобов'язань
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів), що виникли до
введення мораторію, так і заходів,
спрямованих на забезпечення їх
виконання.

Абзацом 2 частини 4 ст. 12 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" передбачено,
що протягом дії мораторію на
задоволення вимог кредиторів не
нараховується неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань.

Отже, вказана норма визначає
конкретний проміжок часу, протягом
якого не нараховується неустойка
(штраф, пеня) і цей проміжок часу тільки
відповідає строку дії мораторію на
задоволення вимог кредиторів і ніяк не
пов'язаний з поняттям мораторію.

З наведеного слідує, що боржник
повинен виконувати зобов'язання, що
виникли після введення мораторію, але
за їх невиконання або неналежне
виконання пеня та штраф не
нараховуються.

Таким чином, кредиторські вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
м. Мелітополі та Мелітопольському
районі Запорізької області, що
становлять 408 517,99 грн. - штрафні санкції,
пеня задоволенню не підлягають.

Також, судом встановлено, що
заявником неправомірно зараховано в
погашення штрафних санкцій та пені
грошові кошти в розмірі 15 674,25 грн., які
було сплачено боржником за період з
25.06.2010 року по 31.12.2010 року як страхові
внески (копії журналів проводок
додаються). Така позиція
підтверджується зменшенням розміру
заборгованості з пені та штрафів на 15
674,25 грн., виходячи з розміру штрафів та
пені, зазначених у вищенаведених
вимогах: 00,00 грн. - штрафи, пені на 01.06.2010
року (вимога Ю-64 від 01.06.2010 року); 42 394,64
грн. - штрафи, пені на 01.07.2010 року (вимога
Ю-64 від 01.06.2010 року); 26 720,39 грн. - штрафи,
пені на 01.02.2011 року (вимога Ю-64 від 01.02.2011
року).

Розрахунок неправомірно
зарахованих грошових коштів: 0,00 грн. + 42
394,64 грн. - 26 720, 39 = 15 674,25 грн. Отже, грошові
кошти в розмірі 15 674,25 грн., сплачені
боржником, мали бути спрямовані на
погашення заборгованості зі сплати
страхових внесків, а не пені та
штрафних санкцій, оскільки останні не
мали бути нараховані у період дії
мораторію.

Таким чином, розмір заборгованості
ТОВ "Мелітопольське спеціалізоване
управління №100 "Стальконструкція" зі
зобов'язання щодо сплати страхових
внесків за період липень 2010 - грудень
2010. становить - 574 878,13 грн.

Що стосується зобов'язань щодо
сплати єдиного соціального внеску за
період з січня 2012 по серпень 2013. у сумі
923 449,86 грн., слід зазначити наступне:

відповідно до листа Пенсійного
фонду України від 11.10.2013 року № 27154/03-30
"органи Пенсійного фонду України
зобов'язані здійснювати в рамках своєї
компетенції контроль за достовірністю
відомостей, поданих до реєстру
застрахованих осіб Державного реєстру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, а також:
правильністю нарахування, обчислення і
сплати внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
періоди з 2004 по 2010 рр.".

Кредитором заявлено грошові
вимоги, що виникли із зобов'язань щодо
сплати єдиного внеску в сумі 923 449,86 грн.
за період з січня 2012 року по серпень 2013
року.

Відповідно п. 10 Інформаційного
Листа ВГСУ від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 "Про
Закон України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" з 11.08.2013 право
звертатися до господарського суду із
заявою про порушення справи про
банкрутство платника єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування мають органи
доходів і зборів, а не органи
Пенсійного фонду України. У разі
подання органами Пенсійного фонду
України заяви про порушення
провадження у справі про банкрутство
за вимогами зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування суд має
відмовляти в прийнятті такої заяви
згідно з пунктом 1 частини першої
статті 62 ГПК.

Відповідно до п. 4 п. п. 5 "Положення
про Міністерство доходів і зборів
України" затвердженого Указом
Президента України від 18 березня 2013
року №141/2013, "Міндоходів України
відповідно до покладених на нього
завдань здійснює адміністрування
податків і зборів, митних платежів,
єдиного внеску".

Враховуючи вищевикладене, суд
робить висновок, що право звертатися до
суду з кредиторськими вимогами до
боржника щодо заборгованості зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування мають
лише органи Міністерства доходів і
зборів України, а не органи Пенсійного
фонду.

Так, 13 січня 2014 року Мелітопольською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області було
винесено вимогу про сплату боргу
(недоїмки) № Ю-25 на загальну суму 1 284 076,47
грн., відповідно до якої органи
Міністерства доходів і зборів України
вимагає ТОВ "Мелітопольське
спеціалізоване управління №100
"Стальконструкція" сплатити суми
недоїмки зі сплати єдиного внеску,
штрафів та пені на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі 1
284 076,47 грн.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає, кредиторські вимоги Управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі та Мелітопольському районі
Запорізької області, що виникли із
зобов'язань щодо сплати єдиного внеску
в сумі 923 449,86 грн. за період з січня 2012
року по серпень 2013 року задоволенню не
підлягають.

Крім того, УПФУ в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі заявлені
вимоги щодо сплати фактичних витрат
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за період липень 2010 -
01.12.2013. у сумі 664 837,08 грн.

Судом встановлено, що в
обґрунтування вищезазначених вимог до
заяви кредитором надано лише
розрахунок вимог з покриття витрат
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за липень 2010 року -
листопад 2013 року, з якого вбачається, що
заявлені вимоги становлять 664 837,08 грн.

31.03.2014. заявником надані суду копії
протоколів призначення, довідок про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій, трудових
книжок, розрахунків на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Дані документи стосуються
наступних громадян: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12,

ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32,
ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36,
ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40,
ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44,
ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48,
ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52,
ОСОБА_53, ОСОБА_54

Слід зазначити, що УПФУ в м.
Мелітополі та Мелітопольському районі
до наданих суду документів не було
додано жодних пояснень або розшифровок
сум, щодо того, якому саме громадянину,
за який період та у якій сумі підлягає
покриття боржником витрат Пенсійного
фонду на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Крім того, суд звертає увагу, що при
розгляді вимог УПФУ в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі на стадії
затвердження реєстру в процедурі
розпорядження майном боржника, з 366 498,44
грн. заявлених вимог з покриття витрат
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових, ухвалою Господарського суду
Запорізької області від 27.02.2013. у справі
№25/124/10, яка залишена в силі постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 28.08.2013.
затверджено 301 176,45 грн., а 65 321,99 грн.,
тобто 18% визнані судом такими що
пред'явлені з порушенням норм чинного
законодавства України.

Так, ухвалою господарського суду
Запорізької області від 27.02.2013 року по
справі №25/124/10 встановлено, що
громадяни ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43,
ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46 на ТОВ
"Мелітопольське спеціалізоване
управління №100 "Стальконструкція" не
працювали, а значить відшкодування
витрат Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій за рахунок
підприємства не підлягає.

Також, даною ухвалою встановлено,
що громадяни ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49,
ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53,
ОСОБА_54 станом на 01.01.1992. набули повний
стаж, який дає їм право на отримання
пільгової пенсії у відповідності до ст.
100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", у зв'язку з чим вони
відшкодуванню теж не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 35
Господарсько-процесуального кодексу
України "факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони".

Отже, при поданні заяви з поточними
вимогами, що виникли із зобов'язань з
відшкодування витрат на доставку
пенсій, по вказаним громадянам
відповідні витрати не повинні
нараховуватись.

Крім того, із наданих Пенсійним
фондом суду документів, вбачається, що
по іншим громадянам, при визначенні
пільгового трудового стажу заявником
не враховувалися данні що містяться у
трудових книжках, не враховувалися
положення ст. 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення". При визначенні
пільгового трудового стажу за
уточнюючими довідками не враховано
результати атестації робочих місць,
витяги з наказів за результатами
атестації в матеріалах пенсійних справ
не надано, що свідчить про їх
відсутність, довідки оформлені з
численними порушеннями та не містять
всіх обов'язкових реквізитів.

Так, Порядком проведення атестації
робочих місць за умовами праці,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 01.08.1992. № 442,
передбачено:

п. 9. Перелік робочих місць,
виробництв, професій і посад з
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників після погодження з
профспілковим комітетом
затверджується наказом по
підприємству, організації і
зберігається протягом 50 років.

Витяги з наказу додаються до
трудової книжки працівників, професії
та посади яких внесено до переліку.

п. 10 встановлено, що результати
атестації використовуються при
встановленні пенсій за віком на
пільгових умовах, пільг і компенсацій
за рахунок підприємств та організацій,
обґрунтуванні пропозицій про внесення
змін і доповнень до списків N 1 і 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, що дають право на пільгове
пенсійне забезпечення, а також: для
розробки заходів щодо поліпшення умов
праці та оздоровлення працюючих.

Порядок підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, затверджено
Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 р. № 637.

Статтею 20 Порядку №637 передбачено,
що у тих випадках, коли в трудовій
книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, куди включається
цей період роботи; первинні документи
за час виконання роботи, на підставі
яких видана зазначена довідкаю.

ТОВ "Мелітопольське
спеціалізоване управління №100
"Стальконструкція" проводило атестацію
робочих місць в 1995, 2000, 2005 та 2010 роках за
результатами якої, наказами по
підприємству, затверджено перелік
робочих місць, виробництв, професій і
посад з пільговим пенсійним
забезпеченням працівників.

Первинним документом,
підтверджуючим час виконання роботи на
підставі яких видається уточнююча
довідка в якій вказуються періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу та характер
виконуваної роботи, є Табелі, наряди
працівників з шкідливими умовами
праці, що передбачено "Переліком
типових документів, що створюються в
діяльності органів державної влади та
місцевого самоврядування, інших
установ, організацій і підприємств, із
зазначенням термінів зберігання
документів" встановленого Наказом
Головного архівного управління при
Кабінеті Міністрів України від 20.07.1998 р.
№ 41 "Про затвердження Переліку типових
документів".

Виходячи з норм чинного
законодавства України, умовами для
призначення пенсії на пільгових умовах
працівникам є зайнятість їх повний
робочий день на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, які визначені за
результатами атестації робочих місць
(фактично відпрацьований час на
робочому атестованому місці) та
повинно підтверджуватися табелями,
нарядами працівників з шкідливими
умовами праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 33
Господарсько-процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Суд вважає, що заявлені
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Мелітополі та Мелітопольському
районі Запорізької області грошові
вимоги в розмірі 664 837,08 грн., що
складаються з покриття фактичних
витрат Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах не обґрунтованими та
не доведеними належними доказами.

Керуючись ст. ст. 2, 38, 40, п. 1-1 розд. Х
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 22.12.2011 №
4212-VІ, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Управлінням Пенсійного
фонду України в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі Запорізької
області задовольнити частково.

Визнати поточні грошові вимоги
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Мелітополі та Мелітопольському
районі Запорізької області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мелітопольське
спеціалізоване управління №100
"Стальконструкція" у сумі 574 878,13 грн. та
віднести їх до 2-ї черги задоволення
вимог кредиторів.

Суддя
А.В. Дьоміна