номер провадження справи 8/38/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2014
Справа № 908/1033/14

за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Запоріжжяобленерго» в
особі Мелітопольського району
електричних мереж (72305, Запорізька
область, м. Мелітополь, вул. Комінтерну,
283)

до відповідача Комунального
підприємства «Водоканал»
Мелітопольської міської ради
Запорізької області (72312, Запорізька
область, м.Мелітополь, вул..
Луначарського, 100)

про стягнення 718797 грн. 81 коп. основного
боргу за активну електричну енергію за
договором № 63 від 01.04.2008 р., 17265 грн. 44
коп. пені, 3986 грн. 17 коп. річних
процентів

Суддя Попова
І.А.

Представники:

Від позивача: Криницин О.В., дов. № 46 від
31.12.2013 р.

Від відповідача: Єрьомич В.М., дов. № 16
від 16.09.2013 р.

Заявлено позовні вимоги про стягнення
з відповідача 539787 грн. 12 коп. основного
боргу за активну електричну енергію за
договором № 63 від 01.04.2008 р., 17265 грн. 44
коп. пені, 3986 грн. 17 коп. річних
процентів.

Вступну та резолютивну частини рішення
оголошено в судовому засіданні 24.04.2014р.

Позивачем заявлено клопотання (вх. від
07.04.2014) про збільшення розміру позовних
вимог, згідно якого позивач просить
стягнути з відповідача 768797 грн. 81 коп.
основного боргу, 17265 грн. 44 коп. пені, 3986
грн. 17 коп. річних процентів. У
відповідності до ст.. 22 ГПК України
клопотання задоволено судом.

В судовому засіданні 24.04.2014 р. позивачем
заявлено про уточнення суми позовних
вимог, відповідно до якого позивач
просить стягнути з відповідача 718797 грн.
81 коп. основного боргу, 17265 грн. 44 коп.
пені, 3986 грн. 17 коп. річних процентів.
Після дослідження змісту поданої заяви
та співвідношення такого змісту з
раніше заявленими позовними вимогами
суд вважає, що заявлене клопотання за
своєю суттю є клопотанням про
зменшення розміру позовних вимог. У
відповідності до ст.. 22 ГПК України
клопотання задоволено судом.

Розглядаються позовні вимоги про
стягнення з відповідача 718797 грн. 81 коп.
основного боргу, 17265 грн. 44 коп. пені, 3986
грн. 17 коп. річних процентів.

Позивач підтримує вимоги з підстав,
викладених у позові, відповідно до
ст.ст. 14, 549, 551, 612, 625, 649 ЦК України, ст. ст.
2, 20, 231, 275-277 ГК України. В обґрунтування
вимог вказує, що за договором № 63 від
01.04.2008 р. про постачання електричної
енергії, укладеним ВАТ
«Запоріжжяобленерго» в особі
Мелітопольського РЕМ та КП «Водоканал»
Мелітопольської міської ради,
відповідач зобов'язаний оплачувати
спожиту електричну енергію. Відповідач
в порушення умов договору зобов'язання
щодо оплати вартості спожитої активної
електричної енергії не здійснює,
внаслідок чого за ним склалася
заборгованість в сумі 718797 грн. 81 коп. за
період з жовтня 2013 р. по березень 2014 р.,
яку позивач просить стягнути з КП
«Водоканал» Мелітопольської міської
ради. Крім того, за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань позивач
просить стягнути 17265 грн. 44 коп. пені,
нарахованої за період з 08.11.2013 р. по
25.03.2014 р. У відповідності до ст.625 ЦК
України до стягнення також заявлено 3986
грн. 17 коп. річних процентів,
нарахованих за вказаний період.

Відповідач заявлені позовні вимоги
визнав, про що зазначив у відзиві на
позов. Заявив клопотання про зменшення
розміру пені та надання відстрочки
виконання рішення до 01.10.2014 р.

Заслухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи, суд
встановив, що 01.04.2008 р. Відкритим
акціонерним товариством
"Запоріжжяобленерго" (постачальник
електричної енергії, позивач у справі)
та Комунальним підприємством
"Водоканал" Мелітопольської міської
ради Запорізької області (споживач,
відповідач у справі) укладено Договір
про постачання електричної енергії №
63. За умовами п. 1 Договору, позивач
зобов'язався продавати електричну
енергію споживачу для забезпечення
потреб електроустановок споживача з
приєднаною потужністю, зазначеною у
додатку №1 "Обсяги постачання
електричної енергії споживачу", а
споживач оплачувати Постачальнику
електричної енергії вартість
використаної (купленої) електричної
енергії та здійснювати інші платежі
згідно з умовами цього Договору.

Згідно п. 2.3.4. Договору споживач
зобов'язався оплачувати постачальнику
електричної енергії вартість
електричної енергії згідно з умовами
додатка №4 "Порядок розрахунків за
активну електричну енергію" та додатка
№5 "Графік зняття показів
розрахункових засобів обліку
електричної енергії".

Відповідно до п. 7.4. Договору розрахунки
за активну електроенергію
здійснюються згідно додатка №4
"Порядок розрахунків за активну
електричну енергію" з урахуванням умов
додатка №7 "Порядок визначення
вартості мінімального обсягу
електричної енергії в точці обліку".

Пунктом 4 додатку №4 до Договору
встановлено, що у разі відсутності
попередньої оплати, оплата споживаної
протягом розрахункового періоду
електричної енергії проводиться
споживачем плановими платежами по
рахункам або платіжним
вимогам-дорученням, які направляє йому
постачальник електричної енергії за
плановий період: - з 1 по 15 число місяця
на суму 45 % від вартості обсягу
договірної величини споживання
електричної енергії до 11 числа
розрахункового періоду; - з 16 по 30 число
місяця на суму 45 % від вартості обсягу
договірної величини споживання
електричної енергії до 21 числа
розрахункового періоду. За
необхідності розмір планового платежу
може бути скореговано з урахуванням
фактичного споживання електричної
енергії за плановий період, одержаних
від споживача коштів за споживання
електричної енергії відповідного
розрахункового періоду, у тому числі за
резервування обсягу електричної
енергії на покриття екологічної та/або
аварійної броні.

Відповідно до п. п. 7., 7.1. додатку №4 до
Договору за підсумками розрахункового
періоду постачальник електричної
енергії виписує споживачу рахунок
або платіжну вимогу-доручення для
остаточного розрахунку. Сума платежу
при остаточному розрахунку
визначається, виходячи з тарифів на
активну електроенергію та фактичного
обсягу спожитої електричної енергії,
згідно даних наданої споживачем "Акта
про спожиту протягом розрахункового
періоду активну електричну енергію" з
урахуванням сум платежів, що надійшли
від споживача.

Споживач зобов'язаний до 30 (31) числа
місяця, наступного за розрахунковим,
повністю здійснити оплату рахунка або
платіжної вимоги - доручення згідно
Порядку перерахування субвенцій з
державного бюджету місцевим бюджетам.
У разі невиконання вимог першого
абзацу цієї статті Споживач
зобов'язаний здійснити оплату виключно
грошовими коштами на рахунок
Постачальника електричної енергії
вказаного у п. 10 Договору.

Як свідчать вивчені матеріали, на
виконання умов договору за спірний
період відповідачем надавалися
енергопостачальній організації акти
про спожиту протягом розрахункового
періоду активну електричну енергію. На
виконання п. 11 Додатку № 4 до договору №
56 позивачем своєчасно пред'явлено
відповідачу рахунки на оплату
спожитої електроенергії. В порушення
умов договору відповідач в узгоджені
строки зобов'язання щодо оплати
спожитої електроенергії не здійснив.
Згідно представленого позивачем
розрахунку заборгованість відповідача
за електроенергію, спожиту в період
жовтень 2013 р. - березень 2014 р. (включно),
складає 718797 грн. 81 коп.

Положеннями ст.ст. 11, 629 ЦК України
встановлено, що договір є однією з
підстав виникнення зобов'язань та є
обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 526 ЦК України та ст. 193
ГК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.. 22 ГПК України
відповідач має право, зокрема, визнати
позов повністю або частково.
Відповідач заявив про визнання позову,
про що зазначив у відзиві на позов.

Статтею 78 ГПК України встановлено, що у
разі визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Оскільки відповідач не надав суду
доказів виконання зобов'язань,
заявлені позовні вимоги визнав, суд
вважає вимоги про стягнення вартості
спожитої активної електричної енергії
в сумі 718797 грн. 81 коп. за період жовтень
2013 р. березень 2014р. (включно)
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. Оскільки судом
встановлено, що відповідач прострочив
виконання зобов'язань по оплаті
спожитої активної електроенергії,
розрахунок заявлених до стягнення
річних процентів перевірено, вимоги
про стягнення річних процентів в
розмірі 3986 грн. 17 коп., нарахованих за
період з 08.11.2013 р. по 25.03.2014 р., суд вважає
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення пені в розмірі 17265
грн. 44 коп., нарахованої за період з
08.11.2013 р. по 25.02.2013 р., за несвоєчасну
оплату вартості спожитої активної
електроенергії позивач обґрунтовує п.
4.2.1 договору № 63 від 01.04.2008 р., яким
передбачено, що за недотримання
термінів сплати рахунків або платіжних
вимог-доручень за активну
електроенергію та за надання послуг з
компенсації перетікання реактивної
електроенергії, споживач сплачує
постачальнику електричної енергії
пеню за весь період часу протягом якого
не виконано зобов'язання по сплаті, в
розмірі 0,5% від суми платежу за кожний
день прострочення (але не більше
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період нарахування пені) по
день фактичної сплати. Судом
встановлено, що в порушення вимог
договору відповідач у встановлені
строки зобов'язання щодо оплати
спожитої електроенергії не виконував.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). За порушення у
сфері господарювання учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
ГК України, іншими законами та
договором (частина друга статті 193,
частина перша статті 216 та частина
перша статті 218 ГК України).

За приписами частини першої статті 546
ЦК України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Згідно з частиною третьою
статті 549 ЦК України пенею є неустойка,
що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Частиною
шостою статті 231 ГК України
передбачено, що штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

З огляду на наведене судом встановлено
підстави щодо стягнення пені за
несвоєчасно виконане грошове
зобов'язання. Суд знаходить
представлений розрахунок неустойки
обґрунтованим, вимоги не суперечними
ст. 232 ГК України та Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідачем заявлено клопотання про
зменшення розміру неустойки та надання
відстрочки виконання рішення до 01.10.2014
р. В обґрунтування клопотання заявник
вказує, що невідповідність діючих
тарифів на централізоване
водопостачання та водовідведення
фактичним економічно обґрунтованим
витратам призводить до виникнення
заборгованості за спожиту
електроенергію. Це ставить під загрозу
надання якісних та безперебійних
послуг по водопостачанню та
водовідведенню для населення,
бюджетних організацій та інших
споживачів. З метою приведення тарифів
за послуги центрального
водопостачання та водовідведення до
економічно обґрунтованого рівня, КП
«Водоканал» направило Національній
комісії регульованого ринку
комунальних послуг України пакет
документів стосовно Процедури
формування тарифів, зареєстрованих в
НКРЕ під № Т-192/11 від 16.08.2011 р. Також
20.02.2014 р. протоколом № 15 засідання
комісії по погашенню заборгованості
підприємств «Водоканал» МГС ЗО
затверджено 6208390 грн. об'єм
заборгованості по різниці в тарифах на
послуги по водоспоживанню та
водовідведенню за 2013 рік. Таким чином,
заборгованість КП «Водоканал» по
оплаті за електроенергію може бути
погашена після проведення
вищевказаної субвенції.

Розглянувши клопотання відповідача
про надання відстрочки виконання
рішення, суд зазначає, що відповідно до
ст. 83 ГПК України господарський суд,
приймаючи рішення має право
відстрочити або розстрочити його
виконання. За сталою практикою
відстрочку або розстрочку може бути
надано у випадку наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у строк або
встановленим господарським судом
способом. При цьому, слід мати на увазі,
що згоди сторін на вжиття відповідних
заходів не вимагається, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення.

В судовому засіданні представник
позивача заявив, що заперечує проти
надання відстрочки виконання рішення
на вказаний відповідачем термін. Суд
приймає до уваги факти та доводи,
викладені відповідачем, згоду сторін
та заявника та, враховуючи матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
вважає за можливе задовольнити
клопотання про відстрочку виконання
рішення в частині сплати основного
боргу та відстрочити виконання рішення
по даній справі до 01.09.2014 р.

Згідно із ч.3 ст.551 Цивільного Кодексу
України розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення. Стаття 83
Господарського процесуального Кодексу
України надає господарському суду
право, приймаючи рішення, зменшувати у
виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання.

Правовий аналіз наведених норм
свідчить про те, що зменшення розміру
штрафу це право суду, а не його
обов'язок, при якому повинні
враховуватись певні обставини, які в
своїй сукупності утворюють
винятковість. Дослідивши клопотання
про зменшення розміру пені, суд вважає,
що відповідачем не надано доказів
винятковості випадку для зменшення
розміру пені, тому вказане клопотання
відхиляється.

Позовні вимоги задовольняються.

Судові витрати покладаються на
відповідача.

У зв'язку з зменшенням розміру позовних
вимог переплачена сума судового збору
в розмірі 1000 грн. підлягає поверненню
позивачу, про що судом винесено
відповідну ухвалу.

На підставі викладеного, ст.. 193, 231 ГК
України, ст.. ст. 526, 546, 549, 625 ЦК України,
керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства
«Водоканал» Мелітопольської міської
ради Запорізької області (72312,
Запорізька область, м.Мелітополь, вул..
Луначарського, 100, ) на
користь Відкритого акціонерного
товариства «Запоріжжяобленерго» в
особі Мелітопольського району
електричних мереж (72305, Запорізька
область, м. Мелітополь, вул. Комінтерну,
283, , р/р 03 в філії ЗОУ
ВАТ «Державний ощадний банк України»
м.Запоріжжя, МФО 313957) 718797 (сімсот
вісімнадцять тисяч сімсот дев'яносто
сім) грн. 81 коп. основного боргу за
спожиту активну електричну енергію.
Виконання рішення відстрочити до 01.09.2014
р. Видати наказ.

Стягнути з Комунального підприємства
«Водоканал» Мелітопольської міської
ради Запорізької області (72312,
Запорізька область, м.Мелітополь, вул..
Луначарського, 100, ) на
користь Відкритого акціонерного
товариства «Запоріжжяобленерго» в
особі Мелітопольського району
електричних мереж (72305, Запорізька
область, м. Мелітополь, вул. Комінтерну,
283, , р/р 260074164 в ЗОД
«Райффайзенбанк «Аваль» м. Запоріжжя,
МФО 313827) 17265 (сімнадцять тисяч двісті
шістдесят п'ять) грн. 44 коп. пені, 3986 (три
тисячі дев'ятсот вісімдесят шість) грн.
17 коп. річних процентів, 14800
(чотирнадцять тисяч вісімсот) грн. 98
коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 28 квітня 2014
року.

Суддя
І.А. Попова