ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2014 р.Справа № 924/139/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

головуючого судді Субботіної Л.О.,
суддів Шпака В.О., Музики М.В.,
розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Речовий ринок
"Торговий дім "Бартерсервіс" м.
Хмельницький

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м.
Хмельницький

про усунення перешкод у користуванні
майном

Представники сторін:

позивач: Ващук Ю.В. - представник за
довіреністю від 17.04.2014р.

відповідач: ОСОБА_1 - фізична
особа-підприємець

ОСОБА_3 - представник за
довіреністю від 30.09.2013р.

В судовому засіданні відповідно до ч. 2
ст. 85 ГПК України проголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду
із позовом до відповідача про усунення
перешкод у користуванні майном. В
обґрунтування позову зазначає, що
позивач є власником єдиного майнового
комплексу речового ринку АДРЕСА_2, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом про право власності №661687
від 21.02.2013р. До складу єдиного майнового
комплексу речового ринку входять, крім
іншого майна, торгові місця для
контейнерів.

Відповідач незаконно займає та
використовує для підприємницької
діяльності частину єдиного майнового
комплексу речового ринку по АДРЕСА_2, а
саме торгове місце під контейнер
площею 22 кв.м (НОМЕР_1). Будь - які
договірні відносини позивача з
відповідачем щодо вказаного торгового
місця під контейнер відсутні.

Позивач неодноразово письмово вимагав
від відповідача звільнити торгове
місце (востаннє - листом від 09.01.2014р. за
вих. №02), однак, ця вимога відповідачем
не виконана. Відповідач по даний час
користується вказаним торговим місцем
під контейнер, що підтверджується
довідкою №44 від 28.01.2014р. Тому позивач
звернувся до суду із даним позовом.

В письмових поясненнях позивач вказує,
що відповідач з самого початку
здійснення підприємницької діяльності
на ринку по АДРЕСА_2 користувався і по
даний час користується одним і тим же
торговим місцем НОМЕР_1. Договір № 17/9
від 05.12.2006р., що був укладений між
відповідачем та ТОВ "Сервіс-20" не має
значення для вирішення спору, оскільки
ТОВ "Сервіс-20" не є стороною у справі. З
приводу угоди № 17/9 від 05.12.2006р., яка була
укладена між відповідачем та ТОВ
"Речовий ринок "Торговий дім
"Бартерсервіс", позивач вказує, що даний
договір втратив чинність, в зв'язку з
укладенням між сторонами угоди № 17/9
від 28.12.2008р., яка має такий же предмет і
виконувалась сторонами.

Представник позивача позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, вважає їх
правомірними та обґрунтованими, подав
письмові докази.

Відповідач позов не визнає, вважає його
безпідставним та необґрунтованим. В
письмовому відзиві та поясненнях
зазначає, що відповідно до договору №
17/9 від 05.12.2006р. позивач надав
відповідачу у користування на речовому
ринку по АДРЕСА_2 одне торгове місце. На
виконання п. 4.2 договору між
відповідачем та ТОВ "Сервіс-20" був
укладений договір № 17/9 від 05.12.2006р., за
яким відповідач отримала право
користування торговим місцем, за що
сплатила 16000,00 грн. Зважаючи на
викладене, відповідач вважає, що
позивач надав їй торгове місце, за
право користування яким вона сплатила
значні кошти, і її право користування
не обмежене ніяким часом. Вказує, що ще
в грудні 2006 року вона встановила на
отриманій торговій площі контейнер
площею 22 кв.м., що підтверджується
технічним паспортом. Тому вважає, що
вона на законних підставах здійснює
торгівельну діяльність і зобов'язана
оплачувати лише надані послуги.
Зазначає що ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
09.04.2014р. була залишена в силі постанова
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13.05.2013р.,
якою визнано незаконною та скасовано
реєстрацію декларації про готовність
об'єкту до експлуатації - єдиного
майнового комплексу речового ринку ТОВ
"Речовий ринок "Торговий дім
"Бартерсервіс", визнано незаконною та
скасовано реєстрацію права власності
позивача на єдиний майновий комплекс
речового ринку. Отже, відповідач вважає
що позивач не є власником речового
ринку, тому його право не порушено.

У письмових поясненнях відповідачем
було заявлено клопотання про виклик в
порядку ст.30 ГПК України директора
ОСОБА_4 для дачі пояснень з приводу
укладення із відповідачем від імені
позивача договору на право
користування торговим місцем.

Згідно ст. 30 ГПК України в судовому
процесі можуть брати участь посадові
особи та інші працівники підприємств,
установ, організацій, державних та
інших органів, коли їх викликано для
дачі пояснень з питань, що виникають
під час розгляду справи.

Статтею 34 ГПК України визначено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судом враховується, що належним
доказом правомірності користування
відповідачем торговим місцем та
наявності договірних відносин між
позивачем та відповідачем може бути
укладений у встановленому законом
порядку договір. За таких обставин
подане клопотання судом відхиляється з
огляду на те, що самі по собі пояснення
ОСОБА_4 не підтвердять обставин,
вказаних відповідачем.

Судом під час розгляду матеріалів
справи встановлено наступне.

12.04.2001р. виконавчим комітетом
Хмельницької міської ради було
прийнято рішення №286-Г про оформлення
права власності на речовий ринок з
комплексом капітальних споруд
(громадського туалету та КНС) загальною
площею 386,6 кв.м. по АДРЕСА_2 за ТОВ
"Торговий дім "Бартерсервіс", на
підставі якого останньому видано
свідоцтво про право власності на
речовий ринок від 19.04.2001р.

22.07.2004р. між ТОВ "Торговий дім
"Бартерсервіс" (продавець) та ТОВ
"Речовий ринок "Торговий дім
"Бартерсервіс" (покупець) укладено
договір купівлі-продажу нежилого
приміщення, відповідно до п.1 якого
продавець реалізував покупцю нежиле
приміщення речового ринку з комплексом
капітальних споруд (громадського
туалету та КНС), що знаходиться у
м.Хмельницькому по АДРЕСА_2, загальною
площею 386,6 кв.м. 29.07.2004р. проведена
державна реєстрація права власності
ТОВ "Речовий ринок "Торговий дім
"Бартерсервіс" на вищевказане майно
(витяг № 4288381).

27.05.2010р. ТОВ "Речовий ринок "Торговий дім
"Бартерсервіс" реалізувало нежиле
приміщення речового ринку з комплексом
капітальних споруд (громадського
туалету та КНС) ОСОБА_5, за якою 28.05.2010р.
зареєстровано право власності (витяг
№2625109).

21.02.2013р. товариству з обмеженою
відповідальністю "Речовий ринок
"Торговий дім "Бартерсервіс" видано
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно №661687 на єдиний майновий
комплекс речового ринку по АДРЕСА_2 та
проведено державну реєстрацію права
власності на вказане майно (запис № 191478
від 21.02.2013р.)

Із змісту декларації про готовність
об'єкта до експлуатації від 28.01.2013р.
вбачається, що до складу вищевказаного
єдиного майнового комплексу речового
ринку входять, в тому числі торгові
місця для контейнерів в кількості 2075
шт.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 09.04.2014р. була залишена в
силі постанова Хмельницького
окружного адміністративного суду від
13.05.2013р., якою визнано незаконною та
скасовано реєстрацію декларації про
готовність об'єкту до експлуатації -
єдиного майнового комплексу речового
ринку ТОВ "Речовий ринок "Торговий дім
"Бартерсервіс", а також визнано
незаконною та скасовано реєстрацію
права власності позивача на єдиний
майновий комплекс речового ринку.

Відповідно до договору оренди
земельних ділянок №19 від 15.12.2005р.,
укладеного між Хмельницькою міською
радою та ТОВ "Речовий ринок "Торговий
дім "Бартерсервіс", постанови
Рівненського апеляційного
господарського суду у справі №20/5025/2131/11
від 26.04.2012р., витягів з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
№ 10938249 від 16.10.2013р., № 10939349 від 16.10.2013р.,
позивач є орендарем земельних ділянок
НОМЕР_2 та НОМЕР_3 загальною площею 5,7036
га, по АДРЕСА_2, на яких знаходяться
речові ринки та автостоянки.

05.12.2006р. між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі -
підприємець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Речовий
ринок "Торговий дім "Бартерсервіс" (далі
- фірма) було укладено договір №17/9,
відповідно до п.1.1 якого фірма надає
підприємцю на речовому ринку по
АДРЕСА_2 одне торгове місце площею 24
кв.м для торгівлі непродовольчими
товарами. Фірма надає підприємцю
послуги по освітленню торгового місця,
прибиранню території, вивозу сміття та
ін. (п. 1.2 договору).

Згідно п.п. 2.1, 2.2 договору фірма передає
торгове місце з моменту встановлення
підприємцем контейнера. Підприємець
щомісячно сплачує фірмі: - ринковий
збір у розмірі, встановленому
відповідно до рішення органів влади та
управління; - вартість послуг, розмір
яких встановлюється фірмою. Розмір
ринкового збору і вартість послуг
розраховується фірмою на кожний місяць
і вказується в прейскурантах.

Фірма без згоди підприємця має право
повністю чи частково передати свої
зобов'язання по наданню послуг
підприємцю і збору сплати за ці послуги
іншій юридичній особі (п. 4.2 договору).
Строк дії договору - з моменту його
підписання і до кінця кожного місяця.
Якщо одна із сторін виявить бажання
розірвати договір, вона повинна
письмово повідомити про це іншу
сторону не пізніше, ніж за 10 днів до
закінчення поточного місяця. Якщо
цього не зроблено, то договір
вважається продовженим на наступний
місяць (п. 4.3 договору).

Згідно квитанцій № 124 від 16.02.2014р., № 126
від 16.02.2014р., № 128 від 16.02.2014р., № 130 від
16.02.2014р., № 132 від 16.02.2014р., № 134 від
16.02.2014р., № 136 від 16.02.2014р., № 138 від
16.02.2014р., № 145 від 25.03.2014р. ОСОБА_1
сплачено позивачу кошти за утримання
торгового місця НОМЕР_1, площа 22 кв.м. за
період з серпня 2013 року по квітень 2014
року.

05.12.2006р. між ТОВ "Сервіс-20" (далі - фірма)
та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(далі - підприємець) було укладено
договір №17/9 відповідно до п.1 якого
фірма надає підприємцю право
користування торговим місцем площею 24
кв.м. на речовому ринку по АДРЕСА_2. За
право користування торговим місцем
підприємець сплачує фірмі 16 000,00 грн. (п.
2 договору). Строк дії договору - з
моменту його підписання та до моменту
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань (п.6 договору).

Згідно квитанцій до прибуткового
касового ордеру № 2 від 05.12.2006р. та № 5
від 05.12.2006р. ОСОБА_1 сплатила ТОВ
"Сервіс-20" кошти в загальній сумі 16 000,00
грн.

28.12.2008р. між ТОВ "Речовий ринок "Торговий
дім "Бартерсервіс" (далі - товариство) та
ФОП ОСОБА_1 (далі - підприємець) укладено
угоду №17/9 про надання в користування
торгового місця, згідно п.1.1. якої
товариство надає, а підприємець
приймає у платне строкове користування
на речовому ринку по АДРЕСА_2, торгове
місце (обладнану твердим покриттям
частину території) площею 22 кв.м. для
встановлення тимчасової споруди
(контейнера) з метою здійснення
торговельної діяльності.

Відповідно до п.2.1. угоди сплата
ринкового збору проводиться
підприємцем щомісячно в готівковій
формі в касу ринку у розмірах та
порядку, визначених міською радою.
Підприємець сплачує товариству плату
за користування торговим місцем та
надання додаткових послуг в розмірі 65,00
грн. за 1 метр кв. площі на місяць. Плата
здійснюється в готівковій формі через
касу ринку (п.2.2. угоди).

Пунктом 2.3. угоди визначено, що розміри
ринкового збору, плати за користування
торговим місцем та надання додаткових
послуг на кожний місяць вказуються
товариством у відповідних
прейскурантах, які вивішуються біля
каси ринку.

Угода набирає чинності з 01.01.2009р. та діє
до 31.12.2009р. (п. 5.2 угоди).

22.01.2010р. та 25.01.2010р. ФОП ОСОБА_1
зверталася до ТОВ "Торговий дім
"Бартерсервіс" із заявою про укладення
із нею договору про надання в
користування торгового місця НОМЕР_1
на речовому ринку "Торговий дім
"Бартерсервіс" по АДРЕСА_2.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області у справі № 924/1406/13
від 20.12.2013р. у позові ТОВ "Речовий ринок
"Торговий дім "Бартерсервіс" до ФОП
ОСОБА_1 про стягнення 44956,58 грн.
відмовлено частково у сумі 1931,17 грн. В
частині стягнення 43025,41 грн.
провадження припинено. Під час
розгляду даної справи судом було
встановлено, що ФОП ОСОБА_1
продовжувала користуватися торговим
місцем на речовому ринку ТОВ "Торговий
дім "Бартерсервіс" сектор "Бартер",
НОМЕР_1 після строку, на який укладалася
угода №17/9 від 28.12.08р. про надання в
користування торгового місця, тобто
після 31.12.2009р., однак, не на підставі
даної угоди, оскільки остання
припинила свою дію.

09.01.2013р. позивач звернувся до
відповідача із попередженням № 02, в
якому вимагав у строк до 15.01.2014р.
вивезти належне відповідачу майно та
звільнити торгове місце НОМЕР_1 на
речовому ринку по АДРЕСА_2. Однак,
відповідач не виконав вимог позивача, в
зв'язку з чим останній звернувся до
суду із даним позовом.

На підтвердження факту користування
відповідачем частиною єдиного
майнового комплексу речового ринку
(торговим місцем під контейнер НОМЕР_1,
плошею 22 кв.м.), позивач подав в
матеріали справи технічний паспорт на
приміщення кіоску, виготовлений
ОСОБА_1, довідку ТОВ "Речовий ринок
"Торговий дім "Бартерсервіс" № 44 від
28.01.2014р., висновок о/у КР ВМОР
Хмельницького МВ УМВС України в
Хмельницькій області

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх
в сукупності, судом враховується
наступне:

Відповідно до статті 41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Статтею 317 ЦК України визначено зміст
права власності та регламентовано, що
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

У відповідності до статті 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. При
здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

Згідно статті 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права,
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном. Таке право
забезпечується йому за допомогою
негаторного позову. Негаторний позов -
це позадоговірна вимога власника, що
володіє річчю, до третьої особи про
усунення перешкод у здійсненні
правомочностей користування та (або)
розпорядження майном. Перешкодою в
здійсненні правомочностей власника є
неправомірні дії порушника цих прав.
Підставою негаторного позову є
обставини, що обґрунтовують право
позивача на користування і
розпорядження майном, а також
підтверджують, що поведінка третьої
особи створює перешкоди у здійсненні
цих правомочностей. Як відповідач
виступає особа, що своїм
противоправним поводженням створює
перешкоди, що заважають нормальному
здійсненню права власності (права
титульного володіння).

Таким чином, звертаючись до суду із
негаторним позовом, відповідна особа
повинна згідно з положеннями статті 33
ГПК України довести наявність у неї
права власності на майно, усунення
перешкод в користуванні яким є
предметом спору, а також
неправомірність дій відповідача
стосовно використання даного майна.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174
ГК України господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод,
не передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Договір за своєю правовою природою є
правочином, який відповідно до ст.202 ЦК
України є дією особи, спрямованою на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Статтею 626
ЦК України передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Судом встановлено, що 05.12.2006р. між
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Речовий ринок
"Торговий дім "Бартерсервіс" було
укладено договір №17/9, відповідно до
п.1.1 якого позивач надав відповідачу на
речовому ринку по АДРЕСА_2 одне торгове
місце площею 24 кв.м для торгівлі
непродовольчими товарами.

За своєю правовою природою даний
договір є договором найму (оренди)
майна.

Відповідно до ст.759 ЦК України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Згідно із ст.763 ЦК України, договір
найму укладається на строк,
встановлений договором.

Пунктом 4.3 договору № 17/9 від 05.12.2006р.
визначено строк дії - з моменту його
підписання і до кінця кожного місяця.
Якщо одна із сторін виявить бажання
розірвати договір, вона повинна
письмово повідомити про це іншу
сторону не пізніше, ніж за 10 днів до
закінчення поточного місяця. Якщо
цього не зроблено, то договір
вважається продовженим на наступний
місяць.

Судом враховується, що в матеріалах
справи відсутні будь-які докази, які б
вказували на припинення дії договору №
17/9 від 05.12.2006р., його розірвання чи
визнання недійсним.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що відповідач використовує
частину єдиного майнового комплексу
речового ринку на підставі договору №
17/9 від 05.12.2006р.

При цьому судом приймається до уваги,
що торгове місце площею 24 кв.м., яке
надано в користування за даним
договором, є саме тим майном (торгове
місце НОМЕР_1, площею 22 кв.м.), про
звільнення якого просить позивач у
своїх вимогах, оскільки протягом
усього часу здійснення
підприємницької діяльності на
речовому ринку відповідач
користувався лише одним торговим
місцем, що не заперечується сторонами.

Додатково факт існування між сторонами
договірних відносин щодо користування
торговим місцем підтверджується
квитанціями № 124 від 16.02.2014р., № 126 від
16.02.2014р., № 128 від 16.02.2014р., № 130 від
16.02.2014р., № 132 від 16.02.2014р., № 134 від
16.02.2014р., № 136 від 16.02.2014р., № 138 від
16.02.2014р., № 145 від 25.03.2014р., згідно яких
ФОП ОСОБА_1 сплачено позивачу кошти за
утримання торгового місця НОМЕР_1,
площа 22 кв.м. за період з серпня 2013 року
по квітень 2014 року.

Доводи позивача з приводу того, що
договір № 17/9 від 05.12.2006р. втратив
чинність, в зв'язку з укладенням між
сторонами угоди № 17/9 від 28.12.2008р., яка
має такий же предмет, судом до уваги не
приймаються, оскільки дана угода не
містить будь-яких умов щодо припинення
дії договору № 17/9 від 05.12.2006р.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної реєстрації
(ч. 2 ст. 331 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13.05.2013р.,
залишеною без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
09.04.2014р., визнано незаконною та
скасовано реєстрацію декларації про
готовність об'єкту до експлуатації -
єдиного майнового комплексу речового
ринку ТОВ "Речовий ринок "Торговий дім
"Бартерсервіс", а також визнано
незаконною та скасовано реєстрацію
права власності позивача ТОВ "Речовий
ринок "Торговий дім "Бартерсервіс" на
єдиний майновий комплекс речового
ринку, в тому числі і на торгові місця
для контейнерів, які згідно декларації
про готовність об'єкта до експлуатації
від 28.01.2013р. входили до складу
вищевказаного єдиного майнового
комплексу речового ринку.

Судом приймається до уваги, що
позивачем у позовній заяві ставиться
вимога про усунення перешкод у
користуванні частиною єдиного
майнового комплексу речового ринку
(торговим місцем), реєстрація права
власності на яке була скасована.

Отже, зважаючи на викладене та
враховуючи правомірність користування
відповідачем торговим місцем, позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
позивача, в зв'язку із відмовою у
позові.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові Товариства з обмеженою
відповідальністю "Речовий ринок
"Торговий дім "Бартерсервіс" м.
Хмельницький до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 м.
Хмельницький про усунення перешкод у
користуванні майном відмовити.

Повне рішення складено 25.04.2014р.

Головуючий суддя
Л.О. Субботіна

Суддя
В.О. Шпак

Суддя
М.В.
Музика

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (м.Хмельницький,
вул.Тернопільська, 19),

3 - відповідачу (АДРЕСА_1).