ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2014 р.Справа № 922/770/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання
Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Іноземного підприємства
"Кока - Кола Беверіджиз Україна
Лімітед", смт. В. Димерка до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Блісс-Трейд", м.
Харків про стягнення 290 004,64грн. за
участю представників сторін :

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою, в якій просить стягнути з
відповідача суму основного боргу в
розмірі 283 958,42грн., пеню в розмірі
4 919,04грн., 1 127,18грн. 3% річних за
неналежне виконання відповідачем
зобов'язань за договором поставки №
від 12.08.13р., а також покласти на
відповідача понесені витрати зі сплати
судового збору.

Представник позивача у призначене
судове засідання не з'явився, надав
суду заяву про виправлення технічної
помилки, допущеної у розрахунках,
наведених у позові у таблицях "Період
прострочення пені" та "Період
прострочення 3% річних" щодо зазначення
початку та закінчення періоду їх
нарахування.

Окрім того, звернувся до суду з
клопотанням про розгляд справи без
представника позивача.

Представник відповідача у призначене
судове засідання не з'явився.

До господарського суду Харківської
області повернулась ухвала про
порушення провадження у справі, яка
направлялась на адресу відповідача та
повернута підприємством зв'язку
посиланням на закінчення строку
зберігання поштового відправлення.

Відповідно до ст.64 Господарського
процесуального кодексу України та
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.11р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час та місце розгляду
справи судом.

На підставі зазначеного, суд дійшов
висновку, що відповідач повідомлений
про час та місце розгляду справи
належним чином.

Враховуючи те, що судом вжито всі
заходи для належного повідомлення
позивача та відповідача про час та
місце розгляду справи, суд вважає за
можливе розглядати справу за
відсутності їх представників за
наявними в справі матеріалами,
відповідно до ст.75 Господарського
процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, суд встановив наступне.

12.08.13р. між Іноземним підприємством
"Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед"
(позивач) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Блісс-Трейд"
(відповідач) укладено договір поставки
№ (далі договір), відповідно до
умов якого позивач зобов'язався
передавати у власність відповідача, а
відповідач приймати та оплачувати на
умовах та порядку, визначених даним
договором та додатками до нього товар в
асортименті та за цінами, вказаними у
специфікації та є невід'ємною частиною
договору.

Поставка товару на склад відповідача
здійснюється транспортом позивача та
за його рахунок на умовах DDP склад
відповідача, відповідно до "Інкотемс
2010" з урахуванням положень чинного
законодавства України та цього
договору (п.2.2 договору).

Відповідно до п. 2.3 договору сторони
погодили, що право власності на товар, а
також ризик випадкового знищення та
випадкового пошкодження (псування)
товару переходять від постачальника до
покупця з моменту фактичної передачі
товару.

У п.3.1 договору (в редакції додаткової
угоди від 12.08.13р.) сторони визначили, що
асортимент товару, який поставляється,
зазначається у відповідній
специфікації до договору та може бути
змінений позивачем за попередньою
згодою з відповідачем шляхом
підписання нової специфікації. Після
підписання такої специфікації
відповідач не має право вимагати
поставки товару за старим
асортиментом.

За умовами п.п.3.2, 3.3 договору товар
поставляється окремими партіями,
партією товару вважається його
кількість, вказана в одній
товарно-транспортній накладній.

Ціна на товар вказується у
специфікації. Загальна сума даного
договору складає сумарну вартість
партій товару, поставлений позивачем,
зазначену у товарно-транспортних
накладних на кожну партію товару. Усі
розрахунки за цим договором
здійснюються винятково в національній
валюті України. Оплата партії
поставленого товару проводиться на
підставі товарно-транспортної
накладної, підписаної сторонами в
гривнях шляхом перерахування коштів на
поточний рахунок позивача чи готівкою
у відповідності з лімітами та порядком,
які встановлено чинним законодавством
України (п.п.4.1, 4.2 договору).

Відповідно до п.12.2 договору, сторони
погодили терміни оплати за поставлену
продукцію наступним чином:

- за поставлений товар категорії
"безалкогольні напої" та "соки" - оплата
здійснюється протягом 28 днів з дати
поставки;

- за поставлений товар категорії
"алкогольні напої" - оплата
здійснюється протягом 50 днів з дати
поставки.

За своєю правовою природою укладений
між сторонами договір є договором
поставки.

За договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму
(ст.265 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Позивач на виконання умов договору
поставив на адресу відповідача товар
на загальну суму 298 336,28грн. Факт
поставки товару на вказану суму
підтверджується накладними та
довіреностями на отримання
товарно-матеріальних цінностей,
оформленими належним чином та наявними
у матеріалах справи.

Як зазначає позивач, відповідач взяті
на себе зобов'язання за договором
належним чином не виконав, за отриманий
товар розрахувався частково в сумі
14 322,78грн. та за накладною № від
18.10.13р. відповідачем було повернуто
товар на суму 55,08грн. у зв'язку з його
браком.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем за
поставлений за договором товар складає
283 958,42грн.

Згідно зі ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Факт наявності заборгованості за
спірним договором на вказану суму
підтверджується належними доказами,
наявними у справі.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вказані обставини та те, що
відповідач не надав суду доказів на
підтвердження сплати ним
заборгованості перед позивачем у сумі
283 958,42грн., суд дійшов висновку, що
позовні вимоги в цій частині є
обґрунтованими, законними та такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно ст.611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

За приписами ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до п.8.1 договору сторони
погодили, що у разі порушення
відповідачем строків оплати товару
останній сплачує позивачу пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла на момент виникнення
боргу, від суми заборгованості за кожен
день затримки платежу.

Позивач нарахував відповідачу пеню,
починаючи з 24.10.13р. по 23.01.14р. за кожною
поставкою окремо.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що наданий позивачем
розрахунок пені відповідає умовам
договору та вимогам Закону України
„Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", а тому
позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

За приписами ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

На підставі зазначеного, позивач
нарахував відповідачу за період з
24.10.13р. по 23.01.14р. 3% річних за кожною
поставкою окремо на загальну суму 1
127,18грн.

Нарахування 3% річних не суперечить
вимогам чинного законодавства України,
воно відповідає наданому розрахунку,
тому позовні вимоги в цій частині є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст.49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої судовий
збір при задоволенні позову
покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 610, 611, 612, 625, 712 Цивільного
кодексу України, статтями 193, 265
Господарського кодексу України,
статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Блісс-Трейд", (61052, м. Харків, вул. Мала
Панасівська, 1, п/р 0891 в ПАТ
"Актабанк", МФО 307394) на користь
Іноземного підприємства "Кока-Кола
Беверіджиз Україна Лімітед", (07442, Київська область, Броварський
район, 51 км Санкт-Петербурзького шосе,
п/р 7019 в ПАТ "Сітібанк",
МФО 300584) - 283 958,42грн. основного боргу, 4
919,04грн. пені, 1 127,18грн. 3% річних, 5
800,09грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 25.04.2014 р.

Суддя Т.А. Лавренюк