ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2014
Справа № 917/236/14

м. Полтава

за позовом Державного підприємства
"Сєвєродонецька теплоелектроцентраль",
м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93403

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Інвестсервіс", юридична адреса: вул.
Половки, 76, м. Полтава, 36034; поштова
адреса: вул. Пушкіна, 43, а/с-706, м. Полтава,
36011

про стягнення 4 500 000,00 грн.

Суддя Пушко І.І.

Представники:

Від позивача: Петрук С.І., довіреність
від 30.12.2013 року № 06-05-246/2184;

Пальчик М.О., довіреність від 30.12.2013 року
№ 06-05-245/2185;

Від відповідача: Сучкова Ю.О.,
довіреність від 27.03.2014 року.

Строк розгляду спору у відповідності
до положень ч. 3 ст. 69 ГПК України було
продовжено на 15 днів за спільною заявою
сторін ухвалою від 01.04.2014 року.

Рішення приймається після перерви,
оголошеної в судовому засіданні 17.04.2014
року.

Резолютивна частина рішення оголошена
згідно ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 24.04.2014 року.

Повне рішення складено 28.04.2014 року.

Суть справи: Розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача
коштів в сумі 7637450,76 грн. за договором на
постачання природного газу за
нерегульованим тарифом від 19.08.2013 року
№ 140/ДІ, з яких: 4500000,00 грн. - основна
заборгованість; 1963002,60 грн. - пеня; 1174448,16
грн. - штраф.

Як на підставу своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що на
виконання умов договору здійснив
попередню оплату в розмірі 4500000,00 грн.,
проте відповідачем у визначені строки
природний газ поставлений не був, тому
на думку позивача зазначені кошти
підлягають поверненню.

Позивач позов підтримав, заявою від
22.04.2014 року зменшив позовні вимоги в
частині стягнення пені та штрафу і
просить стягнути з відповідача: 4 500 000,00
грн. основного боргу.

Згідно ст. 22 ГПК України, позивач вправі
до прийняття рішення по справі,
зокрема, зменшити розмір позовних
вимог.

Оскільки такі дії позивача не
суперечать законодавству, не порушують
права і охоронювані законом інтереси
будь-яких осіб, заява від 22.04.2014 року
приймається господарським судом до
розгляду.

Виходячи з п. 3.10. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у разі прийняття
судом зміни (в бік збільшення або
зменшення) кількісних показників, у
яких виражається позовна вимога, має
місце нова ціна позову, виходячи з якої
й вирішується спір. Таким чином, ціна
позову, яку згідно з частиною третьою
статті 55 ГПК вказує позивач складає 4 500
000,00 грн.

Відповідач просить суд позовну заяву
залишити без задоволення. В
запереченнях на позов посилається, що
відповідно до вимог п. 4.3. Розділу 4
Правил користування природним газом
для юридичних осіб, затверджених
постановою КМУ №1181 від 13.09.2012 року,
підставами для постачання природного
газу споживачу, зокрема, є відсутність
заборгованості споживача перед іншими
газопостачальними підприємствами за
поставлений природний газ або
наявність згоди постачальника, перед
яким виникла заборгованість та
відсутність заборгованості перед
газорозподільним/газотранспортним
підприємством за послуги з
розподілу/транспортування природного
газу, що також зазначено п.п. 2 Договору
постачання природного газу від 19.08.2013
року № 140/ДІ, а за наявною у відповідача
інформацією позивач заборгував НАК
"Нафтогаз України" станом на 30.08.2013 року
значну суму коштів. В зв'язку з
наведеними обставинами відповідач
вважає, що в його діях відсутня вина
щодо невиконання зобов'язання по
постачанню природного газу позивачу,
оскільки факт постачання природного
газу, на його думку, залежав виключно
від дій позивача, що виключає
можливість застосування штрафних
санкцій.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

- 19.08.2013 року між сторонами був
укладений договір № 140/ДІ на постачання
природного газу за нерегульованим
тарифом ( далі - Договір) згідно якого
постачальник (відповідач) постачає
природний газ споживачу (позивачу) в
обсягах і порядку, передбачених
Договором для забезпечення потреб
споживача, а споживач оплачує
постачальнику вартість газу в розмірі,
строках та порядку передбачених цим
Договором;

- за п. 2.1. Договору постачальник
постачає споживачу з 01.08.2013р. по 31.12.2013р.
природний газ в обсязі до 60314 тис.куб.
метрів;

- згідно п. 2.4. Договору, обсяги
приймання-передачі газу визначаються
за розрахунковий період, який
становить один місяць;

- у п. 2.6. Договору йдеться про те, що
постачання планових обсягів газу
протягом місяця здійснюється
рівномірно, виходячи з середньодобової
норми, яка визначається шляхом ділення
місячного підтвердженого обсягу газу
на кількість днів протягом цього
місяця;

- постачальник має право обмежити
обсяги постачання газу за наявності
виникнення у споживача заборгованості
з оплати за газ (п. 2.10. Договору);

- оплата вартості за газ визначена у п.
4.5. Договору: вона здійснюється
Споживачем виключно грошовими коштами
шляхом перерахування їx на рахунок
постачальника на слідуючих умовах:

· -10% - до 10 числа місяця споживання
природного газу;

· -10 % - до 20 числа місяця споживання
природного газу;

· -10% - до ЗО числа місяця
споживання природного газу;

· -50% - до 15 числа місяця, наступного
за місяцем споживання природного газу;

· 20% - до 17 числа місяця, наступного
за місяцем споживання природного газу;

- споживач сплачує грошові кошти за
природний газ на підставі рахунку -
фактури, який . складається
постачальником (п. 4.7. Договору);

- згідно п. 6.3.1 Договору постачальник
зобов'язаний при проведені кінцевого
розрахунку за цим Договором за
наявності вимоги споживача повернути
кошти, що сплачені споживачем впродовж
дії Договору та рахуються як переплата;

- договір набуває чинності з 19.08.2013 poку і
діє в частині постачання газу до 31.12.2013
року, а в частині проведення
розрахунків за газ - до повного
виконання грошових зобов'язань;

Оцінюючи наявні у справі докази суд
вважає, що вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 11, 626 Цивільного
кодексу України договір є підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків.

Як передбачено ст. 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
до виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Судом встановлено, що Договір між
сторонами було укладено 19.08.2013 року,
тому запланований на серпень 2013 року
обсяг природного газу в розмірі 13 225
тис. куб.м., не поставлявся.

Згідно платіжного доручення № 3018 від
27.08.2013 року, № 3031 від 28.08.2013 року
позивачем були перераховані кошти на
поточний рахунок відповідача в сумі 1 500
000,00 грн. та 3 000 000,00 грн. в рахунок сплати
за природний газ, що мав бути
поставленим у вересні 2013 року згідно
п.п. 2.1., 4.5. Договору (а.с. 28-29).

Проте, відповідач всупереч п.2.1.
Договору порушив свої зобов'язання -
товар позивачу не передав, поставку
газу з 01.09.2013 року не розпочав.

Судом враховується та обставина, що
попередня оплата за товар була внесена
позивачем у відповідності до п.п. 2.1., 4.5.
Договору, де, зокрема, зазначено, що
оплата за поставлений природний газ
здійснюється у розмірі 10% до 10 числа
місяця споживання природного газу. Так,
загальна сума до сплати за газ за
вересень 2013 року згідно п. 2 Договору
повинна була складати 55 926 144, 50 грн.,
позивач сплатив її частково - всього 4 500
000,00 грн. 27 та 28 серпня 2013 року. Проте,
виходячи з умов Договору, навіть за
відсутності попередньої оплати
здійсненої позивачем у вересні 2013 року,
постачання газу мало б бути розпочато
першого числа місяця, тобто відповідач
повинен був почати передачу газу з
01.09.2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 538 Цивільного
кодексу України при зустрічному
виконанні зобов'язання сторони повинні
виконувати свої обов'язки одночасно,
якщо інше не встановлено договором,
актами цивільного законодавства, не
випливає із суті зобов'язання або
звичаїв ділового обороту. Сторона, яка
наперед знає, що вона не зможе виконати
свого обов'язку, повинна своєчасно
повідомити про це другу сторону.

Відповідач не надав суду будь-яких
доказів, які б свідчили про те, що він
повідомляв позивача про неможливість
здійснення поставки.

Згідно з ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу
України у разі невиконання однією із
сторін у зобов'язанні свого обов'язку
або за наявності очевидних підстав
вважати, що вона не виконає свого
обов'язку у встановлений строк (термін)
або виконає його не в повному обсязі,
друга сторона має право зупинити
виконання свого обов'язку, відмовитися
від його виконання частково або в
повному обсязі.

Оскільки відповідач, отримавши в
серпні 2013 року від позивача 4 500 000,00 грн.
попередньої оплати за газ, що мав бути
поставлений в вересні 2013 року, не
приступив всупереч умовам Договору до
поставки газу з 01.09.2013 року, позивач мав
право не здійснювати подальшу сплату
коштів в порядку, визначеному п. 4.5.
Договору.

Внаслідок порушення відповідачем умов
Договору і зважаючи на той факт, що
Договір в частині здійснення поставки
газу діяв до 31.12.2013 року, позивач заявив
вимогу про повернення коштів в сумі 4 500
000,00 грн. в претензії від 20.12.2013 року (а.с.
30-31)

В матеріалах справи (а.с. 30) знаходяться
докази направлення претензії
відповідачу 20.12.2013 року, тобто до
закінчення строку дії Договору в
частині поставки газу (до 31.12.2013 року),
тим самим позивач відмовився від
прийняття виконання за Договором та
отримав право вимагати повернення
попередньої оплати в порядку ч. 2. ст. 693
Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 6.3.1 Договору
постачальник зобов'язаний при
проведені кінцевого розрахунку за цим
Договором за наявності вимоги
споживача повернути кошти, що сплачені
споживачем впродовж дії Договору та
рахуються як переплата.

На зазначену вимогу відповідач
належним чином не відреагував,
попередня оплата по Договору повернута
не була і причин її неповернення
споживачу не повідомлено. Листування з
даного питання між сторонами в
матеріалах справи відсутнє.

Таким чином, судом встановлено, що на
час розгляду справи в суді відповідач
свої зобов'язання в частині поставки
газу не виконав, попередню оплату не
повернув.

Згідно ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 Цивільного
кодексу України якщо договором
встановлений обов'язок покупця
частково або повністю оплатити товар
до його передання продавцем (попередня
оплата), покупець повинен здійснити
оплату в строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати (ч. 2 ст. 693
Цивільного кодексу України).

Таким чином, суд прийшов до висновку
про правомірність позовних вимог про
стягнення з відповідача сплаченої йому
попередньої оплати за непоставлений
товар у розмірі 4 500 000,00 грн.

Судові витрати відповідно до частини
другої ст. 49 ГПК України підлягають
стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 44, 49 (ч. 2), 82-85 ГПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Інвестсервіс", юридична адреса: вул.
Половки, 76, м. Полтава, 36034; поштова
адреса: вул. Пушкіна, 43, а/с-706, м. Полтава,
36011, на користь
Державного підприємства
"Сєвєродонецька теплоелектроцентраль",
м. Сєвєродонецьк, Луганська область,
93403, - 4 500 000 грн. 00 коп.
боргу; 73080 грн. 00 коп. судового збору.

3 Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 28.04.2014 року.

Суддя
І.І.Пушко