ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" квітня 2014 р.Справа № 916/1193/14

Господарський суд Одеської області у
складі колегії суддів:

Судді
Зайцева Ю.О.

при секретарі судового засідання
Ошарін Д.С.

участю представників сторін:

Від позивача: Малофеєв Ю.М.
(довіреність №б/н від 25.04.2014 р.);

Від відповідача: Косенко І.П.
(довіреність №б/н від 21.03.2014 р.);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом приватного
малого підприємства «ЛОЦМЕН» до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Спільне
підприємство «АКВАВІНТЕКС» про
стягнення заборгованості 1115040,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 27.03.2014 р. приватне мале
підприємство «ЛОЦМЕН» звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Спільне
підприємство «АКВАВІНТЕКС» про
стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 31.03.2014 р. суддею
господарського суду Одеської області
Зайцевим Ю.О. порушено провадження за
вказаним позовом з призначенням справи
до розгляду у відкритому судовому
засіданні.

09.04.2014 р. відповідачем по справі подано
відзив на позов, відповідно до змісту
якого заявлені позовні вимоги
товариство визнало в повному обсязі.

28.04.2014 р. відповідачем подано письмові
додаткові пояснення по справі.

28.04.2014 року після повернення з нарадчої
кімнаті, відповідно до ст. 85 ГПК України
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення по справі № 916/1193/14.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
пояснення, суд встановив:

01 грудня 2011р. між Позивачем і
Відповідачем був укладений договір
оренди нерухомого майна № 01/12-11 від
01.12.2011р., згідно якого позивач передав, а
відповідач прийняв у строкове платне
користування нежитлове приміщення
загальною площею 1000 кв.м., за адресою:
84320, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. 50
років ВЛКСМ, 2а про що між Позивачем та
Відповідачем був підписаний Акт
приймання - передачі від 01.12.2011р., згідно
якого позивач передав, а відповідач
прийняв у строкове платне користування
нежитлове приміщення.

Розмір орендної плати в місяць
становить 150,00 грн. з ПДВ за
користування 1 кв.м. згідно умовам п.2.5.
Договору № 01/12-11 від 01.12.2011 р.

Строки оплати орендної плати згідно
п.2.5. Договору № 01/12-11 від 01.12.2011р.
становлять: не пізніше 10 числа
наступного місяця з відстрочкою
платежу

27 травня 2013р. між позивачем та
відповідачем була складена додаткова
угода до Договору № 01/12-11 від 01.12.2011р.
Згідно цієї додаткової угоди сторони
домовились про припинення дії Договору
№ 01/12-11 від 01.12.2011р. з 31.05.2013р. Інші умови
Договору № 01/12-11 від 01.12.2011р. не
змінились.

Згідно п.2. додаткової угоди від 27.05.2013 р.
до договору № 01/12-11 від 01.12.2011 р.
припинення дії договору № 01/12-11 від
01.12.2011р. не звільняє сторони від
виконання своїх обов'язків по договору
№ 01/12-11 від 01.12.2011р.

На виконання умов додаткової угоди від
27.05.2013р. до договору № 01/12-11 від 01.12.2011р.
між позивачем та відповідачем був
підписаний Акт прийму-передачі
(повернення) від 31.03.2013р., згідно якого
відповідач повернув, а позивач прийняв
з оренди нежитлове приміщення
загальною площею 1000 кв.м., за адресою:
84320, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. 50
років ВЛКСМ, 2а.

Позивач вказує, що свої зобов'язання по
договору № 01/12-11 від 01.12.2011р. протягом
строку дії даного Договору виконував
належним чином, про що свідчать Акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
підписаних обома сторонами.

Проте, відповідач в обумовлений п.2.5.
строк протягом строку дії договору №
01/12-11 від 01.12.2011р. оплату за оренду
здійснив частково: сплативши 50 000,00 грн.
згідно даних банківської виписки від
27.11.2012р., лист відповідача про зміну
призначення платежу вих. №704/1 від
27.11.2012р.

Таким чином, станом на 14 січня 2014 р. свої
обов'язки по договору оренди
нерухомого майна №01-12-11 від 01.12.2011 р. від
01.12.2011р. відповідач не виконав, у зв'язку
за період з січня 2013 р. по травень 2013р. у
відповідача перед позивачем
утворилась заборгованість у сумі 698 000,00
грн.

Також, як вбачається з матеріалів
справи, 07 травня 2012р. між позивачем і
відповідачем був укладений договір
суборенди нерухомого майна №438-14 від
07.05.2012р., згідно якого позивач передав, а
відповідач прийняв у строкове платне
користування нежитлове приміщення,
площею 1011 кв.м., розташоване за адресою
м. Дніпропетровськ, вул. Героїв
Сталінграда, буд 152 на строк до 01.05.2013р.,
про що між позивачем та відповідачем
був підписаний Акт приймання - передачі
від 07.05.2012р., згідно якого позивач
передав, а відповідач прийняв у
строкове платне користування
нежитлове приміщення.

Вищевказане приміщення було передано
позивачу у строкове платне
користування Товариством з додатковою
відповідальністю
«ДНІПРОТОРГОБЛАДНАННЯ»,
ідентифікаційний код 1341920, на підставі
договору оренди нежитлового приміщень
№27/1-12 від 30.04.2012р.

Згідно п. 2. розділу 1 договору №438-14 від
07.05.2012р. передача об'єкта суборенди
позивачем узгоджена з Орендодавцем, що
підтверджується письмовою згодою від «
07» травня 2012 р., що є невід'ємною
частиною цього договору.

Відповідно по п.3.2. договору №438-14 від
07.05.2012р. розмір орендної плати за 1
договором №438-14 від 07.05.2012р. в місяць
становить 20 000,00 грн. з ПДВ та
сплачується щомісячно.

30 січня 2013р. між позивачем та
відповідачем була складена додаткова
угода до договору №438-14 від 07.05.2012р.

Згідно умов цієї додаткової угоди
сторони домовились про припинення дії
договору №438-14 від 07.05.2012р. з 31.01.2013р.
Інші умови договору № 438-14 від 07.05.2012р.
не змінились.

Згідно п.2. додаткової угоди від 30.01.2013р.
до договору №438-14 від 07.05.2012р.
припинення дії Договору №438-14 від
07.05.2012р. не звільняє сторони від
виконання своїх обов'язків по Договору
№438-14 від 07.05.2012р.

На виконання умов додаткової угоди від
30.01.2013р. до договору №438-14 від 07.05.2012 р.
між позивачем та відповідачем був
підписаний акт прийму-передачі
(повернення) від 31.01.2013р., згідно якого
відповідач повернув, а позивач прийняв
з оренди нежитлове приміщення,
площею 1011 кв.м., розташоване за адресою
м. Дніпропетровськ, вул. Героїв
Сталінграда, буд 152.

Позивач свої зобов'язання по договору
№438-14 від 07.05.2012р. в період за січень 2013р.
виконав належним чином, про що свідчить
акт здачі-прийняття робіт (надання
послуг), підписаний обома сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач в обумовлений договором
№438-14 від 07.05.2012 р. строк оплату за
оренду за січень 2013р. не здійснив.

Невиконання умов договору грубо
порушує умови договору №438-14 від 07.05.2012р
та чинного законодавства України.

Таким чином, станом на 14 січня 2014 р. свої
обов'язки по договору суборенди
нерухомого чайна №438-14 від 07.05.2012р. не
виконав, у зв'язку з чим у відповідача
перед позивачем за січень 2013р.
утворилась заборгованість у сумі 20 000,00
грн.

Також вбачається, що 01 лютого 2013р. між
позивачем і відповідачем був укладений
договір суборенди нерухомого майна №299
від 01.02.2013р., згідно якого позивач
передав, а Відповідач прийняв у
строкове платне користування нерухоме
майно - складське приміщення площею
2109,00 кв.м., частина з якого становить
підсобне приміщення площею - 27,9 кв.м.,
розташоване за адресою: Одеська обл.,
Овідопольскій р-н, пос. Великодолінске,
вул. Мізікевича, буд.57 на строк до
28.02.2013р., про що між позивачем та
відповідачем був відписаний акт
приймання - передачі від 01.02.2013р., згідно
якого позивач передав, а відповідач
прийняв у строкове платне користування
нежитлове приміщення.

Вищевказане приміщення передано
суборендареві в строкове платне
користування Товариством з обмеженою
відповідальністю «Альфа Рент», надалі
Орендодавець, на підставі Договору №
21/11/12-1 від 21 листопад 2012 р.

Згідно п.1.2. договору №299 від 01.02.2013р.
передача об'єкта суборенди в суборенду
узгоджена з орендодавцем, що
підтверджується листом (вих. № 13-11/12-1
від 01.02.2013 р.).

Розмір орендної плати за договором в
місяць становить 46 760,00 грн. з ПДВ та
сплачується щомісячно до 15 числа
наступного за звітним (п.3.2. Договору №
299 від 01.02.2013р.)

27 лютого 2013р. між Позивачем та
Відповідачем була складена додаткова
угода до договору № 299 від 01.02.2013р.
Згідно цієї додаткової угоди сторони
домовились про продовження строку дії
Договору до 31.12.2013р. Інші умови договору
№299 від 01.02.2013 р. не змінились.

Позивач свої зобов'язання по договору
№299 від 01.02.2013р. протягом лютого 2013р. -
травня 2013р. по договору виконував
належним чином, про що свідчать акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
підписаних обома сторонами.

Відповідач в обумовлений договором №299
від 01.02.2013р. строк за період з лютого
2013р. по травень 2013р. оплату за оренду не
здійснив.

Позивач вказує, що невиконання умов
договору грубо порушує умови договору
№299 від 01.02.2013р. та чинного
законодавства України.

Таким чином, станом на 14 січня 2014 р. свої
обов'язки по договору суборенди
нерухомого майна №299 від 01.02.2013р. не
виконав, у зв'язку з чим за період з
лютого 2013р. по травень 2013р. у
відповідача перед позивачем
утворилась заборгованість у сумі 187 040,00
грн.

Крім того, 01 липня 2013р. між позивачем і
відповідачем був укладений договір
оренди нерухомого майна №520 від
01.07.2013р., згідно якого позивач передав, а
відповідач прийняв у строкове платне
користування нежитлове приміщення -
складське приміщення загальною площею
750 кв.м., за адресою: 84320, Донецька обл., м.
Краматорськ, вул. 50 років ВЛКСМ, 2а.
Відповідач орендував приміщенням з
метою розміщення складу.

Відповідно до п.2.1. договору № 520 від
01.07.2013р. передача об'єкта оренди в
оренду здійснюється на підставі Акту
прийому-передачі приміщення.

Відповідно до п.2.2. договору №520 від
01.07.2013 р. факт прийому-передачі об'єкта
оренди орендодавцем орендарю, а
також його фактичний стан на день
передачі підтверджується Актом
прийому-передачі, який підписується
Сторонами. Акт прийому-передачі після
його підписання сторонами додається до
цього Договору і є його невід'ємною
частиною.

На виконання умов договору № 520 від
01.07.2013р. позивач передав, а відповідач
прийняв складське приміщення згідно
Акту приймання - передачі від 01.07.2013р.

Згідно п. 4.1. Договору розмір орендної
плати за користування Об'єктом оренди
за Зговором №520 від 01.07.2013р. становить 80
000, 00 грн. з ПДВ.

Відповідно до вимог п. 4.2. договору
оренди № 520 від 01.07.2013р, Відповідач
зобов'язаний своєчасно і в повному
обсязі щомісячно сплачувати орендну
плату шляхом передоплати в
безготівковій формі не пізніше ніж за 2
дні до початку місяця, за який
вноситися орендна плата, шляхом її
перерахування на поточний рахунок
Позивача.

30 серпня 2013р. між позивачем та
відповідачем була складена додаткова
угода до договору оренди №520 від
01.07.2013р. Згідно цієї додаткової угоди
сторони домовились про зменшення площі
оренди та зміну розміру орендної плати
позивач передав, а відповідач прийняв у
тимчасове платне користування
нерухоме майно - складське приміщення
загальною площею - 417,00 кв.м.; розмір
орендної плати за користування
об'єктом оренди становить 50 000, 00 грн.
ПДВ. На виконання умов додаткова угода
від 30.08.2013р. до договору оренди № 520 від
01.07.2013р. між Позивачем та Відповідачем
31.08.2013р. був підписаний Акт
приймання-передачі (часткове
повернення) площі у розмірі 533.00 кв.м.

Як зазначає підприємство, позивач свої
зобов'язання по договору №520 від
01.07.2013р. протягом строку дії даного
Договору виконує належним чином, про що
свідчать Акти здачі-прийняття робіт
надання послуг), підписаних обома
сторонами (копії додаються).

Відповідач в обумовлений п.4.1. Договору
№ 520 від 01.07.2013р. з урахуванням умов
додаткової угоди від 30.08.2013р строк
оплати за оренду не здійснює, чим грубо
порушує умови Договору та чинного
законодавства України.

Позивач надавав претензію вих. № 301 від
22.10.2013р. про сплату боргів, проте сплата
боргу від відповідача не надійшла.

Таким чином, станом на 13 січня 2014 р. свої
обов'язки по договору оренди
нерухомого майна №520 від 01.07.2013р. не
виконав, у зв'язку з чим у відповідача
перед позивачем утворилась
заборгованість за період з липня 2013р.
по вересень 2013р. у сумі 210 000,00 грн.

З наведених підстав позивач звернувся
до господарського суду Одеської
області з позовом про стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Спільне
підприємство «АКВАВІНТЕКС»
заборгованості в загальному розмірі
1115040,00 грн.

Відповідач позовні вимоги визнав та в
своєму відзиві зазначив, що оскільки
основним видом діяльності ТОВ "СП
"Аквавінтекс" є виробництво та оптова
торгівля алкогольними напоями, тому у
своїй діяльності товариство, крім
іншого, повинно дотримуватись вимог
профільних нормативно-правових актів,
зокрема, Закону України «Про державне
регулювання виробництва та обігу
спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» від 19.12,1995 року №
481/95-ВР (з наступними змінами та
доповненнями). Так, 20.11.2012р. до положень
ст. З вищевказаного Закону було внесено
зміни у відповідності до яких
виробників алкогольних напоїв
зобов'язано використовувати у
виробництві коньяку не менше тридцяти
відсотків спирту коньячного власного
виробництва або спирту коньячного,
викуреного в Україні з вино матеріалів,
вироблених з вітчизняної сировини, та
витриманих не менше трьох років.

Відповідач зазначає, що як наслідок,
дотримання приведених вище вимог
Закону вимагало від товариства
значного збільшення валових витрат на
придбання спирту коньячного
вітчизняного виробництва у поточному
звітному періоді. Крім того, з 01.07.2013р.
майже вдвічі підвищилась вартість
марок акцизного податку. Так, в період
виникнення спірних правовідносин між
сторонами по даній справі щодо
дотримання строків виконання
відповідачем своїх грошових
зобов'язань по договору про надання
поворотної фінансової допомоги № ФИН
-01 від 15.12.2011р.., а саме з 01.01.2013р. у
відповідності до Закону України «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України» від 20.11.2012 року № 5503 зросли
ставки акцизного податку на алкогольні
напої та на спиртові дистиляти та
спиртові напої, одержані шляхом
перегонки вина або вичавок винограду
до 29 грн. за 1 літр 100-відсоткового
спирту.

Підприємство вказує, що вищевказані
обставини у сукупності призвели до
зростання незапланованих витрат ТОВ
«СП «Аквавінтекс» на виробництво
алкогольної продукції в частині
повноти та своєчасності сплати
акцизного податку та придбання
замовлених марок акцизного податку. В
свою чергу, це негативно вплинуло на
платоспроможність ТОВ «СП
«Аквавінтекс» у правовідносинах зі
своїми контрагентами по господарським
договорам.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача,
проаналізувавши норми чинного
законодавства, дійшов наступних
висновків.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України та ст. 174 Господарського
кодексу України договір є підставою
для виникнення цивільних прав і
обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з положеннями ст. 627 Цивільного
кодексу України, сторони є вільними в
укладанні договору, виборі контрагенту
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог чинного
законодавства.

Згідно за статтею 14 Цивільного кодексу
України особа не може бути примушена до
дій, вчинення яких не є обов'язковим для
неї.

Виходячи з вищевказаних норм
Цивільного кодексу України, суб'єкт
господарювання має можливість
укладати договори, визначати зміст або
утримуватися від їх укладання на свій
розсуд.

Судом встановлено, що правовідносини
між позивачем та відповідачем по
справі виникли на підставі укладених
01.12.2011 р., 07.05.2012 р., 01.02.2013 р., 01.07.2013 р.
договорів оренди та суборенди.

Частиною 1. 3 ст. 283 Господарського
кодексу України передбачено, що за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності. Орендар
зобов'язаний своєчасно і в повному
обсязі сплачувати орендну плату.

Ст. 193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання. враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору,
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо в
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню в
цей строк.

Відповідно до ст. ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Судом встановлено, що відповідач
підтверджено розмір виниклої
заборгованості, а саме

- підписаним актом звірки взаємних
розрахунків №б/н в період з 01.01.2013 р. по
11.11.2013 р. сторони встановили, що за
договором №01/12-11 від 11.12.2011 р.
заборгованість ТОВ СП «АКВАВІНТКС»
становить 698000,00 грн.;

- актом звірки взаємних
розрахунків №б/н в період з 01.01.2013 р. по
11.11.2013 р. сторони встановили, що за
договором №438-14 від 07.05.2012 р.
заборгованість ТОВ СП «АКВАВІНТКС»
становить 20000,00 грн.,

- актом звірки взаємних
розрахунків №б/н в період з 01.01.2013 р. по
11.11.2013 р. сторони встановили, що за
договором №299 від 01.02.2012 р.
заборгованість ТОВ СП «АКВАВІНТКС»
становить 187040,00 грн.

- актом звірки взаємних
розрахунків №б/н в період з 01.01.2013 р. по
11.11.2013 р. сторони встановили, що за
договором №520 від 01.07.2012 р.
заборгованість ТОВ СП «АКВАВІНТКС»
становить 210000,00 грн.

Зазначені акти складені та оформлені
належним чином, підписані
вповноваженими представниками сторін,
факт такого підписання сторонами в
судовому засіданні не заперечувався.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
дійшов висновку щодо наявності підстав
для задоволення позовних вимог в
повному обсязі з стягненням з
відповідача 1 115 040,00 грн.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Рішення прийнято на підставі наданих
сторонами доказів, оскільки згідно із
ст.33, 38 Господарського процесуального
кодексу України кожна сторона: повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень; самостійно визначити і
надати суду ті докази на підтвердження
своїх доводів, які вважає необхідними,
належними і достатніми. Докази
витребовуються судом у ході розгляду
справи лише у разі подання
відповідного клопотання - на суд не
покладено обов'язку вказувати стороні,
які докази вона повинна подати на
підтвердження свої вимог чи
заперечень, або проводити розшук тих чи
інших доказів з власної ініціативи.

При цьому суд приймає до уваги строк
розгляду справи, достатність часу у
будь-якої із сторін для надання доказів
на підтвердження власних доводів, для
спростування обставин чи доводів
протилежної сторони та для подання
суду клопотання про витребування таких
доказів у інших осіб.

За при приписами ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України
витрати позивача по сплаті судового
збору покладаються на відповідача у
справі.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44,49,82-85
Господарського процесуального кодексу
України,-

ВИРІШИВ:

Позов приватного малого підприємства
«ЛОЦМЕН» до товариства з обмеженою
відповідальністю «Спільне
підприємство «АКВАВІНТЕКС» про
стягнення заборгованості 1 115 040,00 грн. -
задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Спільне
підприємство «АКВАВІНТЕКС» (67832,
Одеська обл., м. Овідіопольський р-н.,
смт. Великодолинське, вул. Леніна, буд.
№126, ) на користь
приватного малого підприємства
«ЛОЦМЕН» (84311, Донецька обл., м.
Краматорськ, вул. 50 років ВЛКСМ, буд.
№2а, ) суму
заборгованість 1 115 040 (один мільйон сто
п'ятнадцять тисяч сорок) грн.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Спільне
підприємство «АКВАВІНТЕКС» (67832,
Одеська обл., м. Овідіопольський р-н.,
смт. Великодолинське, вул. Леніна, буд.
№126, ) на користь
приватного малого підприємства
«ЛОЦМЕН» (84311, Донецька обл., м.
Краматорськ, вул. 50 років ВЛКСМ, буд.
№2а, ) суму судових
витрат 22300 (двадцять дві тисячі триста)
грн. 80 коп.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст складено та
підписано 05.05.2014 року.

Суддя
Зайцев Ю.О.