ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2014 р.
Справа № 911/840/14

Господарський суд Київської
області у складі судді Рябцевої О.О.,
розглянувши справу

за позовом дочірнього
підприємства «Київське обласне
дорожнє управління» відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України», м. Київ

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Спеціалізований
футбольний комплекс «Борекс», Київська
обл., смт. Бородянка

про стягнення 106726,70 грн.

за участю представників:

від позивача: Середа Ю.В. (дов. № 521 «д»
від 31.12.2013р.);

від відповідача: не з'явився;

Обставини справи:

дочірнє підприємство «Київське
обласне дорожнє управління»
відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» (далі -
позивач) звернулось до господарського
суду Київської області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Спеціалізований
футбольний комплекс «Борекс» (далі -
відповідач) про стягнення 106726,70 грн., з
яких 99500,00 грн. сплачених коштів за не
отриманий товар за договором поставки
№ 05-03-13 від 05.03.2013 р. та 7226,70 грн. пені.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що ним на виконання
умов договору поставки № 05-03-13 від
05.03.2013 р. було перераховано відповідачу
99500,00 грн. вартості товару. Оскільки
відповідач в порушення п. 5.1. договору
поставку товару не здійснив, позивач
просить суд стягнути з відповідача
сплачені ним грошові кошти у сумі 99500,00
грн. Крім того, позивачем на підставі п.
7.3.4. договору нараховано відповідачу
7226,70 грн. пені за порушення строку
поставки товару.

В позовній заяві позивач також просить
суд з метою забезпечення позову
накласти арешт на грошові кошти та
майно відповідача на суму 106726,70 грн. та
витребувати від відповідача
інформацію про всі відкриті на його
ім'я в банківських установах рахунки.

Згідно з ст. 66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Вказана заява позивача судом не
задоволена, як необґрунтована,
оскільки позивачем не доведено
необхідність вжиття відповідних
заходів до забезпечення позову та не
зазначено обставин, що можуть
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду
у разі задоволення позову.

В судовому засіданні 17.04.2014 р. було
оголошено перерву до 06.05.2014 р.

Представник позивача в судових
засіданнях 01.04.2014 р., 17.04.2014 р. та 06.05.2014 р.
позовні вимоги підтримав з підстав,
викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судові
засідання 01.04.2014 р. та 06.05.2014 р. не
з'явився, хоча про час та місце судових
засідань відповідач був повідомлений
належним чином, що підтверджується
телеграмою відповідача про
відкладення розгляду справи,
призначеного на 01.04.2014 р., та бланком
перерви від 17.04.2014 р. В судовому
засіданні 17.04.2014 р. представник
відповідача заперечував проти
позовних вимог, проте підстав
заперечень не зазначив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

05.03.2013 р. між товариством з обмеженою
відповідальністю «Спеціалізований
футбольний комплекс «Борекс»
(постачальник) та дочірнім
підприємством «Київське обласне
дорожнє управління» відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» (покупець) було
укладено договір поставки № 05-03-13
(договір).

Відповідно до п. 1.1. договору в порядку
та на умовах, визначених договором,
постачальник зобов'язується поставити
та передавати у власність покупця, а
покупець зобов'язується прийняти і
оплатити товар: снігоприбиральний
агрегат в кількості - один.

Пунктом 1.2. договору встановлено, що
асортимент, кількість та ціна товару,
що підлягає поставці згідно умов
договору, зазначається у видаткових
накладних.

Згідно з п. 3.1. договору загальна
вартість товару за договором 99500,00 грн.
в т.ч. ПДВ - 16583,33 грн.

Відповідно до п. 4.1. договору розрахунки
за поставлений товар проводяться у
гривнях шляхом перерахування вартості
товару, що підлягає поставці після
отримання покупцем від постачальника
рахунку на оплату товару та підписання
сторонами акта приймання-передачі
товару та/або видаткової накладної і
передачі документів, зазначених у п. 4.2.
договору.

Пунктом 4.2. договору встановлено, що до
рахунка додаються: документи, що
підтверджують належну якість товару
(сертифікат або паспорт якості),
видаткові накладні, податкові накладні
та інші первинні документи,
передбачені для даного виду товару
чинним законодавством. В разі
ненадання зазначених цим пунктом
договору документів постачальник
зобов'язується відшкодувати
спричинені покупцю збитки (витрати).

Згідно з п. 4.3. договору сторони
свідчать, що покупець зобов'язується
розрахуватися з постачальником за
отриманий товар протягом 30 календарних
днів з моменту отримання від
постачальника документів, зазначених в
п. 4.1., 4.2. договору.

Строк (термін) поставки (передачі)
товарів за договором: постачальник
здійснює поставку першої партії товару
на умовах EXW (ІНКОТЕРМС 2010) в строк 3
календарних днів після підписання
договору (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 5.4. договору після
передачі товару та виконання обов'язку
з поставки між сторонами оформлюється
акт приймання-передачі товару та/або
видаткова накладна, які підписуються
уповноваженими представниками сторін
та скріплюються печатками сторін.
Обов'язок з поставки є виконаним в
момент передачі товару та надання
документів, зазначених в п. 4.2. договору.

Датою передачі товару від
постачальника покупцю вважається дата
підписання акта приймання-передачі
товару та/або видаткової накладної (п.
5.5. договору).

Відповідно до пп. 6.1.1. договору покупець
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі сплачувати за поставлені
товари.

Підпунктом 6.3.1. договору встановлено,
що постачальник зобов'язаний
забезпечити поставку товарів у строки,
встановлені договором.

В п. 10.1. договору зазначено, що договір
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами та скріплення
печатками сторін і діє до 31.12.2013 р., а в
частині розрахунків - до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 10.3. договору
закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

На виконання умов п. 4.1. договору
відповідачем було виставлено позивачу
рахунок-фактуру № СФ-0000001 від 11.03.2013 р.
на оплату вартості товару
(снігоприбиральний агрегат) у сумі 99500,00
грн.

Як встановлено господарським судом,
вказаний рахунок-фактура був повністю
оплачений позивачем 15.03.2013 р., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи платіжними дорученнями № 87 від
14.03.2013 р. на суму 47000,00 грн., № 88 від 14.03.2013
р. на суму 46500,00 грн. та № 89 від 15.03.2013 р.
на суму 6000,00 грн. та банківською
випискою з рахунку позивача від 15.03.2013
р.

Однак, відповідач в порушення
встановленого п. 5.1. договору строку не
поставив позивачу передбачений
договором товар (снігоприбиральний
агрегат) загальною вартістю 99500,00 грн.

Відповідно до пп. 7.3.12. договору всі
сплачені позивачем кошти за не
отриманий товар підлягають
терміновому поверненню в повному
обсязі покупцеві протягом семи днів
від пред'явлення відповідної вимоги.

Позивач звернувся до відповідача з
листом № 96 від 18.09.2013 р., в якому просив
до 27.09.2013 р. поставити товар за
договором № 05-03-13 від 05.03.2013 р. або
повернути в термін до 01.10.2013 р. сплачені
позивачем кошти.

Вказаний лист було отримано директором
відповідача 18.09.2013 р., що
підтверджується його підписом на
примірнику листа позивача, проте він
був залишений відповідачем без
відповіді та задоволення.

Таким чином, оскільки відповідач
станом на момент звернення позивача до
суду не поставив передбачений
договором № 05-03-13 від 05.03.2013 р. товар,
позивач просить суд стягнути з
відповідача 99500,00 грн. сплачених коштів
за не отриманий товар.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного
кодексу України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного кодексу України
встановлено, що продавець зобов'язаний
передати товар покупцеві у строк,
встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього
Кодексу.

Згідно з приписами статтей 525, 526
Цивільного кодексу України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Таким чином, враховуючи те, що
відповідач в порушення п. 5.1. договору
не поставив позивачу передбачений
договором товар (снігоприбиральний
агрегат) загальною вартістю 99500,00 грн.,
то відповідно до пп. 7.3.12. договору з
моменту отримання відповідної вимоги
(18.09.2013 р.) у нього виникло зобов'язання
щодо повернення в повному обсязі
сплачених позивачем грошових коштів.

Оскільки станом на час прийняття
рішення відповідач не поставив
позивачу передбачений договором №
05-03-13 від 05.03.2013 р. товар та повернув
сплачені позивачем грошові кошти за
товар у сумі 99500,00 грн., то господарський
суд дійшов висновку, що вимога позивача
про стягнення з відповідача 99500,00 грн.
підлягає задоволенню.

Позивачем також заявлено позовну
вимогу про стягнення з відповідача 7226,70
грн. пені за порушення строку поставки
товару.

Відповідно до пп. 7.3.4. договору
постачальник за порушення строку
поставки товару за вимогою покупця
зобов'язаний сплатити останньому пеню
у розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від ціни непоставленої у строк
частини товару за кожний день такого
прострочення.

Так, позивач просить суд стягнути з
відповідача 7226,70 грн. пені, нарахованої
на вартість непоставленого товару за
загальний період з 11.03.2013 р. по 11.09.2013 р.

Проте, наданий позивачем розрахунок
пені є невірним, оскільки позивачем
неправильно визначено дату початку
прострочення виконання відповідачем
зобов'язання з поставки товару.

Як вже зазначалось, відповідно до п. 5.1.
договору постачальник здійснює
поставку товару в строк 3 календарних
днів після підписання договору, тобто
останнім днем виконання відповідачем
зобов'язання з поставки товару є 11.03.2013
р., оскільки 08.03.2013 р. - святковий день, а
09.03.2013 р. та 10.03.2013 р. - вихідні дні.

Отже, відповідач вважається таким, що
прострочив виконання зобов'язання з
поставки товару з 12.03.2013 р.

Таким чином, відповідно до вірного
розрахунку, здійсненого судом за
загальний період з 12.03.2013 р. по 11.09.2013 р.,
сума пені становить 7185,81 грн., які
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 44,
49 ГПК України покладається судом на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Спеціалізований
футбольний комплекс «Борекс» (07800,
Київська обл., Бородянський р-н, смт.
Бородянка, провулок Жиліна, 1, код 31646748)
на користь дочірнього підприємства
«Київське обласне дорожнє управління»
відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» (03151, м.
Київ, Солом'янський р-н, вул. Народного
Ополчення, 11-А, код 33096517) 99500,00 грн.
(дев'яносто дев'ять тисяч п'ятсот грн. 00
коп.) сплачених коштів за не отриманий
товар, 7185,81 грн. (сім тисяч сто
вісімдесят п'ять грн. 81 коп.) пені та 2133,72
грн. (дві тисячі сто тридцять три грн. 72
коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Рябцева О.О.

Рішення підписано 12.05.2014 р.