ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2014 р.
Справа № 2/139

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді
Желік М.Б.

суддів
Кузь В.Л.

Малех І.Б.

розглянувши апеляційну скаргу 643
Управління начальника робіт
Міністерства оборони України, м.
Житомир, вул. Ватутіна, 61 (вих. № 76 від
26.03.2014 року)

на ухвалу Господарського суду
Львівської області від 13.03.2014 року

за заявою 643 Управління начальника
робіт Міністерства оборони України, м.
Житомир

про відстрочку виконання рішення

у справі № 2/139

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Львівзахідтрансбуд",
м. Львів

до відповідача 1 643 Управління
начальника робіт Міністерства оборони
України, м. Житомир

до відповідача 2 Дочірнього
підприємства "Константа-Агро", м. Львів

про стягнення 166 361,40 грн.

За участю представників сторін

від позивача - Сеник Р.Р. - представники
за довіреністю;

від відповідача 1 - Бородін Д.В.-
представник за довіреністю;

від відповідача 2 - не з'явився.

Сторонам роз'яснено їх права та
обов'язки, передбачені ст. ст. 22, 27 ГПК
України. Клопотань про технічну
фіксацію судового процесу не
поступало, заяв про відвід складу суду
не надходило.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

13.03.2014 року господарським судом
Львівської області винесено ухвалу у
справі № 2/139 (суддя Мазовіта А.Б.) за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Львівзахідтрансбуд"
до відповідача 1 643 Управління
начальника робіт Міністерства оборони
України, до відповідача 2 Дочірнього
підприємства "Константа-Агро" про
стягнення 166 361,40 грн., відповідно до
якої в задоволенні заяви 643 Управління
начальника робіт Міністерства оборони
України про відстрочку виконання
рішення господарського суду
Львівської області від 05.12.2012 року у
справі № 2/139 відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої
інстанції 643 Управління начальника
робіт Міністерства оборони України
подало апеляційну скаргу, в якій
просить поновити строк на апеляційне
оскарження ухвали суду першої
інстанції, прийняти апеляційну скаргу
до розгляду, скасувати ухвалу
Господарського суду Львівської
області від 13.03.2014 року та прийняти нове
рішення, яким задоволити заяву про
відстрочку виконання рішення до 01.09.2014
року.

В апеляційній скарги скаржник
зазначає, що при винесенні
оскаржуваної ухвали суд першої
інстанції не врахував, що заявник не
має коштів та майна, на яке може бути
звернуто стягнення, а у разі одержання
коштів у першу чергу погашатимуться
вимоги щодо сплати податків та інших
обов'язкових платежів. Тому виконати
рішення іншим чином, ані ж як
розстрочити його виконання є
неможливим.

Згідно автоматизованого розподілу
справ КП "Документообіг господарських
судів", 10.04.2014 року справу за № 2/139
розподілено до розгляду судді -
доповідачу Желіку М.Б. Розпорядженням
в.о. голови Львівського апеляційного
господарського суду від 14.04.2014 року у
склад колегії для розгляду справи № 2/139
введено суддів Кузя В.Л. та Малех І.Б.

19.03.2014 року ухвалами Львівського
апеляційного господарського суду
клопотання скаржника задоволено,
поновлено строк на апеляційне
оскарження рішення суду першої
інстанції, а матеріали апеляційної
скарги визнано достатніми для
прийняття її до провадження, розгляд
справи призначено на 23.04.2014 року.

23.04.2014 року через канцелярію
Львівського апеляційного
господарського суду від позивача
надійшов відзив на апеляційну скаргу, в
якому зазначено, що доводи апеляційної
скарги є необґрунтованими, відтак
рішення слід залишити без змін.

У судовому засіданні 23.04.2014 року
сторони участь уповноважених
представників забезпечили, які надали
пояснення по суті апеляційної скарги
та просили врахувати їх при винесенні
постанови.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
законодавства, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, колегія суддів дійшла до
висновку, що в задоволенні вимог
апеляційної скарги слід відмовити, а
ухвалу Господарського суду Львівської
області від 13.03.2014 року у справі № 2/139
залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Відповідно до чинного законодавства
рішення суду є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або
виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Згідно з п. 20 ч. 1 ст. 106 ГПК України
окремо від рішення місцевого
господарського суду можуть бути
оскаржені в апеляційному порядку
ухвали місцевого господарського суду
про відстрочку або розстрочку
виконання рішення, ухвали, постанови,
зміни способу та порядку їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
застосовуючи заходи, передбачені
статтею 121 ГПК України, господарські
суди повинні мати на увазі, що
підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом.
Вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, відстрочка або розстрочка
виконання рішення суду чи зміна
способу його виконання можлива лише у
виняткових випадках, які суд визначає,
виходячи з особливого характеру
обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення.
Визначальним фактором є винятковість
цих випадків та їх об'єктивний вплив на
виконання судового рішення. Крім того,
повинні враховуватись інтереси обох
сторін, зокрема, їх матеріальний стан.

Отже, виходячи із наведеного,
законодавець у будь-якому випадку
пов'язує розстрочення виконання
судового рішення з об'єктивними,
непереборними, виключними обставинами,
що ускладнюють вчасне виконання
судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено місцевим
господарським судом підставою такої
розстрочки відповідач 1 зазначає
сезонність виконання робіт, які є
предметом діяльності 643 УНР, що в
майбутньому може призвести до
отримання коштів, які після погашення
обов'язкових платежів будуть
спрямовані на погашення
заборгованості перед позивачем.

Заявником у заяві не вказується на
реальну можливість повернення
заборгованості у майбутньому, зокрема
наявність договорів на виконання
робіт, згідно яких відповідач отримає
винагороду, чи наявність інших доходів.
Окрім того, заявник не навів доказів
того, що ним вживаються дії по
покращенню результатів господарської
діяльності.

Враховуючи те, що заборгованість за
договором послуг № 12/04-КРР від 12.04.2010
року виникла з вини 643 УНР, провадження
у справі про стягнення заборгованості
порушено ухвалою Господарського суду
Львівської області від 27.08.2010 року, що
порушує матеріальні інтереси позивача,
який на протязі всього часу не може
отримати належні йому кошти, а заявник
не навів об'єктивних, непереборних,
виключних обставин, що ускладнюють
вчасне виконання судового рішення,
висновки господарського суду щодо
відмови у задоволенні заяви про
відстрочку виконання рішення суду є
такими, що відповідають об'єктивним
обставинам справи.

Оскільки доводи, викладені в
апеляційній скарзі спростовуються
висновками суду апеляційної інстанції
колегія суддів визнає їх не належною
підставою для зміни чи скасування
оскаржуваної ухвали.

За таких умов, колегія суддів діючи в
межах повноважень передбачених ст. 103
Господарського процесуального кодексу
України вважає, що ухвалу
Господарського суду Львівської
області у справі № 2/139 від 13.03.2014 року
слід залишити без змін, а вимоги
апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні вимог апеляційної
скарги 643 Управління начальника робіт
Міністерства оборони України, м.
Житомир, вул. Ватутіна, 61 (вих. № 76 від
26.03.2014 року) відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду
Львівської області від 13.03.2014 року у
справі № 2/139 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в
місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 23.04.2014
року

Головуючий суддя
Желік М.Б.

суддя
Кузь В.Л

суддя
Малех І.Б.