ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.05.2014 Справа № 920/602/14

за позовом: фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Суми,

до відповідача: Сумського
державного університету, м. Суми,

про стягнення 26 976 грн. 00 коп.

Суддя Жерьобкіна Є.А.

Представники:

Від позивача - ОСОБА_1;

Від відповідача - Світайло А.О.
(довіреність від 05.02.2014року);

При секретарі судового засідання Чижик
С.Ю.,

Суть спору: позивач подав позовну
заяву, в якій просить стягнути з
відповідача 26 976 грн. 00 коп.
заборгованості за надані послуги
відповідно до укладеного між сторонами
договору про надання послуг № 141013-1 від
14.10.2013року.

Позивач підтримує позовні вимоги у
повному обсязі.

Відповідач обґрунтованого письмового
відзиву на позовну заяву не подав.

Представник відповідача у судовому
засіданні 05.05.2014року зазначив, що
Сумський державний університет є
державною установою освіти, з
загальнодержавною формою власності,
видатки на забезпечення господарської
діяльності університету фінансуються
з Загального та Спеціального фондів
Державного бюджету України. При
виконанні умов договору про надання
послуг відповідачем виконано усі без
винятку його умови, які у відповідності
до законодавства зобов'язаний був
виконати університет: приймання
готової продукції, підписання акту
виконаних робіт та оплата виконаних
робіт у межах строку, встановленого
договором. Усі подальші дії з виконання
умов договору у відповідності до ст. 49
Бюджетного Кодексу України
законодавством покладено на Державну
казначейську службу України і
відповідач на ці дії ніякого впливу не
має. За яких обставин кошти не надійшли
на рахунок позивача, університету
невідомо, а позивачем не надано
доказів, що університет не
перераховував кошти, чи кошти не
надходили до уповноваженого банку.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
наявні у справі докази, заслухавши
пояснення повноважних представників
сторін, суд встановив:

14.10.2013року між сторонами було укладено
договір № 141013-1, відповідно до умов
якого позивач зобов'язався надати
відповідачу послуги з друкування (друк
посібників 300 шт.), а останній в свою
чергу, зобов'язався прийняти та
оплатити надані послуги.

Сума договору становить 26 976 грн. 00 коп.
(без ПДВ) та може змінюватися залежно
від фінансування видатків та реальної
потреби в послугах. Замовник здійснює
попередню повну оплату шляхом
перерахування суми на рахунок
виконавця у розмірі 100% вартості
договору. Оплата послуг здійснюється
протягом 7 днів з моменту отримання
рахунку замовником (п.п. 3.1., 3.2., 3.3.
договору).

Матеріалами справи, зокрема актом
здачі - прийому робіт (надання послуг)
від 25.10.2013року, підтверджується факт
надання позивачем та прийняття
відповідачем послуг друкування на
суму 26 976 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач не
оплатив надані послуги, у зв'язку з чим
у нього виникла заборгованість перед
позивачем в загальній сумі 26 976 грн. 00
коп.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України, за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Статтею 903 Цивільного кодексу України
визначено, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.ст. 526, 629 Цивільного
кодексу України, п. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, одностороння відмова від
зобов'язання не допускається; договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 538 Цивільного кодексу
України, виконання свого обов'язку
однією із сторін, яке відповідно до
договору обумовлене виконанням другою
стороною свого обов'язку, є зустрічним
виконанням зобов'язання. Якщо
зустрічне виконання обов'язку
здійснено однією із сторін, незважаючи
на невиконання другою стороною свого
обов'язку, друга сторона повинна
виконати свій обов'язок.

Згідно з частиною першою статті 222
Господарського кодексу України,
учасники господарських відносин, що
порушили майнові права або законні
інтереси інших суб'єктів, зобов'язані
поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

За актом звірки розрахунків станом на
31.12.2013року, підписаним обома сторонами,
заборгованість відповідача складає 26
976 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Судом встановлено, що факт надання
позивачем відповідачу послуг на
загальну суму 26 976 грн. 00 коп.
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами. При цьому відповідач
не розрахувався за отриманий товар, чим
порушив права та охоронювані законом
інтереси позивача.

Відповідно до правової позиції,
викладеної у п. 1.4. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань», з урахуванням
пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" моментом виконання грошового
зобов'язання є дата зарахування коштів
на рахунок кредитора або видачі їх йому
готівкою, а згідно з пунктом 8.1 статті 8
цього Закону банк зобов'язаний
виконати доручення клієнта, що
міститься в розрахунковому документі,
який надійшов протягом операційного
часу банку, в день його надходження. При
цьому порушення банком, що обслуговує
платника (боржника), строку
перерахування коштів до банку, який
обслуговує кредитора, або несвоєчасне
зарахування банками коштів на рахунок
кредитора, в зв'язку з чим сталося
прострочення виконання грошового
зобов'язання, не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання цього
зобов'язання, однак надає боржникові
право звернутися до банку, який його
обслуговує, з вимогою щодо сплати пені
відповідно до пункту 32.2 статті 32
названого Закону (див. також частину
третю статті 343 ГК України).

З огляду на зазначене, суд не приймає до
уваги посилання відповідача в
обґрунтування своєї позиції у справі
на те, що ним виконані усі умови
укладеного між сторонами договору.
Будь-яких доказів оплати наданих
позивачем послуг відповідачем не
надано, а позивач зазначає, що кошти від
відповідача не отримані.

Частина 2 ст. 617 Цивільного кодексу
України та ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України передбачають, що
відсутність у боржника необхідних
коштів, а також порушення зобов'язань
контрагентами правопорушника не
вважаються обставинами, які є
підставою для звільнення боржника від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

З огляду на викладене, враховуючи
встановлений судом факт неналежного
виконання відповідачем зобов'язань
стосовно оплати наданих послуг, суд
вважає обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню позовні вимоги
щодо стягнення з відповідача 26 976 грн. 00
коп. заборгованості.

Відповідно до ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню судовий
збір в сумі 1 827 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Сумського державного
університету (вул. Римського-Корсакова,
2, м. Суми, ) на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, іден. код НОМЕР_1) 26 976 грн. 00
коп. заборгованості, 1827 грн. 00 коп.
судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 05.05.2014року.

Суддя
Є.А. Жерьобкіна