ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2014 р.
Справа № 921/539/13-г/5

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії

головуючого - судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Г.М. Гнатюк

- Н.М. Кравчук

Розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ
«Боршівський цукровий завод»

на рішення господарського суду
Тернопільської області від 05.03.2014 року.

у справі № 921/539/13-г/5

за позовом: ПП «Гелосстар»

до : ТзОВ «Боршівський цукровий завод»

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: ФОП ОСОБА_2

про: стягнення заборгованості

З участю представників :

від позивача - Палкін А.Ю. - представник
(довіреність №б/н від 07.05.2014р.)

від відповідача - Купельська С.Д. -
представник (довіреність №б/н від
05.02.2014р.)

від третьої особи - не з'явився.

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 05.03.2014р.,
головуючий суддя Андрушків Г.З., судді:
Гевка В.Л., Стадник М.С, позов ПП
«Гелосстар» було задоволено. Стягнуто
з ТзОВ "Боршівський цукровий завод" на
користь ПП "Гелосстар" 600000грн.
попередньої оплати, 12000грн. в
повернення витрат по сплаті судового
збору, 10000грн. в повернення витрат по
сплаті послуг адвоката.

З даним рішенням не погодився
відповідач - ТзОВ «Боршівський
цукровий завод» і оскаржив його в
апеляційному порядку, оскільки вважає,
що судом порушено норми матеріального
та процесуального права.

ПП «Гелосстар» подало відзив на
апеляційну скаргу в якому просить
залишити рішення суду першої інстанції
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Розгляд справи відкладався.

Сторони були повідомлені належним
чином про час та місце судового
розгляду.

За клопотанням позивача здійснювався
звукозапис судового процесу.

Від третьої особи - ФОП ОСОБА_2 надійшла
письмова заява з клопотанням слухати
справу без його участі. Апеляційну
скаргу ФОП ОСОБА_2 просив задоволити.

Апелянт подав апеляційному суду
клопотання про долучення до матеріалів
справи звернень народних депутатів до
в.о. Генерального прокурора України про
проведення перевірки та порушення
кримінальної справи по факту
відвантаження цукру ПП «Гелосстар» з з
ТзОВ "Боршівський цукровий завод".

В судовому засіданні 28.04.2014р.
представник апелянта подав клопотання
про долучення до матеріалів справи
копій сертифікату відповідності на
цукор білий кристалічний ІІІ, ІV
категорій, протоколу сертифікаційних
випробувань №2171 від 22.11.2012р., висновку
державної санітарно-епідеміологічної
експертизи №05.03.02-04/111744 від 14.11.2012р. та
складської книги ТОВ «Борщівський
цукровий завод за 2012-2013р.

Апеляційний суд долучив до справи
вказані матеріали в якості
інформаційних матеріалів.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
докази, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційну скаргу слід
задовольнити повністю, рішення
господарського суду Тернопільської
області від 05.03.2014р. у справі №921/539/13-г/5
- скасувати, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.. 104 ГПК України,
підставами для скасування рішення
місцевого господарського суду є
невідповідність висновків, викладених
в рішенні, обставинам справи та
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.
Порушення або неправильне
застосування норм процесуального
права може бути підставою для
скасування або зміни рішення лише за
умови, якщо це порушення призвело до
прийняття неправильного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП
"Гелосстар" звернулося до
господарського суду з позовом про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Боршівський
цукровий завод" 600000грн. попередньої
оплати.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 05.03.2014р.
позов ПП «Гелосстар» було задоволено. З
таким висновком суду першої інстанції
колегія суддів апеляційного суду
погодитися не може з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

У лютому 2013р. між сторонами у справі
було досягнуто усної домовленості щодо
поставки 122,4 тон цукру білого
кристалічного за ціною 4901грн.96коп. на
загальну суму 600000грн.00коп. грн. (з ПДВ).

На підставі виставленого ТОВ
"Боршівський цукровий завод"
(відповідачем) рахунку на оплату №34 від
13.02.2013р. ПП "Гелосстар" (позивач)
платіжним дорученням №33 від 13.02.2013р.,
перерахувало на користь відповідача
600000грн.00коп.

На отриману суму попередньої оплати
відповідачем видано податкову
накладну №38/ від 14.02.2013р., копія якої
знаходиться в матеріалах справи.

Оскільки сторони не обумовили строк
виконання відповідачем зобов'язання
щодо поставки товару (цукру білого
кристалічного), то згідно ст.530
Цивільного кодексу України він
повинен виконати таке зобов'язання в
семиденний строк від дня пред'явлення
про це вимоги кредитором.

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
При цьому, до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Господарський суд першої інстанцій не
взяв до уваги надані
відповідачем-апелянтом накладні,
оскільки вони не містять відомостей
про те, що товарно-матеріальні цінності
були отримані саме позивачем. В
накладних в графах "отримав" зазначено
прізвища ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 ОСОБА_10, ОСОБА_11 Довіреності,
видані позивачем на вказані прізвища,
не відповідають Інструкції про порядок
реєстрації виданих, повернутих і
використаних довіреностей на
одержання цінностей, затвердженої
наказом Мінфіну №99 від 16.05.1996, та не
зареєстровані в журналі реєстрації
довіреностей позивача.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанцій передчасними, а
рішення таким, що прийняте без
належного дослідження та врахування
всіх обставин справи.

Згідно ч.1 ст.47 Господарського
процесуального кодексу України судове
рішення приймається суддею за
результатами обговорення усіх
обставин справи.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом; ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

За приписами процесуального
законодавства, рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги
цивільного законодавства, вирішив
справу у відповідності з нормами
матеріального права та правильно
витлумачив ці норми права.

Згідно статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Щоб встановити наявність чи
відсутність підстав для стягнення з
відповідача на користь позивача суми
попередньої оплати згідно ст.693 ЦК
України, господарським судам слід
належним чином дослідити обставини
щодо виконання суб'єктом
господарювання як учасником
господарських відносин господарських
зобов'язань належним чином відповідно
до закону.

Неналежне оформлення довіреностей є
порушенням ведення бухгалтерського
обліку відповідача, але не спростовує
наявності чи відсутності факту
передачі речі.

Як вбачається із встановлених судом
обставин, після встановлення наявності
довіреностей, скріплених печаткою
позивача, останній не провів службове
розслідування за фактом незаконного
використання печатки, не надано
доказів повідомлення правоохоронних
органів про втрату чи викрадення
печаток.

Не врахувавши надані
відповідачем-апелянтом накладні як
належні докази у справі, місцевий
господарський суд не дослідив інші
документи, які можуть слугувати
доказами поставки товару.

Суд першої інстанції не з`ясував, чи
зафіксовано факт відвантаження товару
в податкових документах відповідача,
чи складались відповідачем податкові
накладні на постачання товару, не
дослідив відображення господарської
операції з поставки відповідачем
товару в обліку податкової звітності
останнього та наявності у відповідача
товару на момент складання видаткових
накладних.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що посилання
позивача на тяжкий фінансовий стан
підприємства не може слугувати
підставою для задоволення позову без
встановлення наявності для цього
належних законних підстав.

Відповідач-апелянт стверджує, що ним
виконано зобов'язання перед ПП
«Гелосстар» по поставці цукру.

Відповідач, на виконання ним
зобов'язання щодо поставки позивачу
товару (цукру білого кристалічного)
надав суду товарно-транспортні
накладні №Р196 від 14.02.2013р.; №Р199 від
14.02.2013р; №Р200 від 14.02.2013р.; №Р201 від
14.02.2013р.; №Р202 від 14.02.2013р.; №Р210 від
15.02.2013р.; №Р215 від 15.02.2013р. та видаткові
накладні №№196, 199, 200, 201, 202 від
14.02.2013року. №№210, 215 від 15.02.2013 року а
також копії довіреностей, отриманих за
допомогою факсимільного зв'язку, №2302/12
від 14.02.2013року, виданої позивачем на
отримання цукру білого кристалічного в
мішкотарі в кількості сто двадцять три
тонни на ім'я директора ОСОБА_12 та б/н
від 14.02.2013р., виданої на ім'я водіїв
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 і
б/н від 15.02.2013року, виданої на ім'я
водіїв ОСОБА_10, ОСОБА_11, а також
нотаріально завірені заяви
вищезазначених водіїв (копії заяв
знаходяться в матеріалах справи), в
яких вони стверджують, що 14 та 15 лютого
2013 року на території ТОВ "Боршівський
цукровий завод" було завантажено у
відповідні транспортні засоби цукор
білий кристалічний в мішкотарі для
перевезення на ПП "Гелосстар".

Дані обставини підтверджуються
постановою про закриття кримінального
провадження Слідчого відділення
Борщівського РВУ МВС України в
Тернопільській області від 30.12.2013р.
Згідно даної постанови факт
відвантаження товару, а саме цукру
білого кристалічного в мішкотарі в
кількості 123 тони підтверджується
товарно-транспортними накладними, де
чітко зазначено автопідприємство -
перевізник (ФОП - ОСОБА_5, ОСОБА_13,
ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_11) замовник та
вантажоодержувач - ПП «Геллостар»,
відправник - ТОВ «Боршівський цукровий
завод», пункт навантаження - м. Борщів,
Борщівський район Тернопільської
області.

Товар отримали безпосередньо водії,
які зазначені в товарно-транспортних
накладних, що засвідчено підписами
останніх на первинних документах.

Відповідно до даної постанови
кримінальне провадження за ознаками
злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК
України закрито у зв'язку із
встановленням відсутності в даному
випадку складу кримінального
правопорушення (том ІІ, а.с. 10-11).

Також відповідно до Інформаційного
листа Прокуратури Борщівського району
Тернопільської області від 09.08.2013р.
№49-1932, направленого на адресу
господарського суду Тернопільської
області, прокурорською перевіркою
встановлено факт відвантаження ТзОВ
«Борщівський цукровий завод» через
перевізників, зазначених в наданих
накладних, ПП «Геллостар» цукру
кристалічного в мішкотарі в кількості
122,4 тон на загальну суму 600000 грн. В діях
посадових осіб сторін дій, що
переслідуються в порядку
кримінального судочинства не
встановлено.

Факт відвантаження товару
підтверджується товарно-транспортними
накладними, де чітко зазначалось:
автопідприємство-перевізник (ФОП -
ОСОБА_5, ОСОБА_13, ОСОБА_2, ОСОБА_14, ОСОБА_10,
ОСОБА_11) замовник та вантажоодержувач -
ПП «Геллостар», відправник - ТОВ
«Боршівський цукровий завод», пункт
навантаження - м. Борщів, Борщівський
район Тернопільської області, пункти
розвантаження: м. Стрий, м. Чернівці, м.
Одеса, м. Городенка, м.
Кам'янець-Подільський. Отримували
товар безпосередньо водії на підставі
довіреності, що засвідчено підписами
останніх на первинних документах.

До вказаного Інформаційного листа
Прокуратури Борщівського району
Тернопільської області від 09.08.2013р.
№49-1932 долучено матеріали перевірки на
28 аркушах (Том І, а.с. 130-159).

Суд першої інстанції не надав жодної
оцінки викладеним фактам, встановлених
правоохоронними органами. В свою чергу
апеляційний суд не має підстав ставити
під сумнів матеріали перевірки органів
МВС та прокуратури по обставинам
даного спору. Вказані перевірки
проводились за зверненням апелянта -
ТзОВ «Боршівський цукровий завод». В
свою чергу позивач - ПП «Гелосстар» не
звертався в правоохоронні органи з
приводу шахрайських дій відповідача,
які на його думку мають місце.

Крім того, апелянт-відповідач надав
апеляційному суду підтвердження
наявності у нього виробничих
можливостей по виробництву
кристалічного цукру та сертифікат
відповідності даного товару державним
стандартам (Том ІІ, а.с. 65-69).

За таких обставин апеляційний суд
приходить до висновку, що позивач
всупереч вимог ст.. 33-34 ГПК України не
довів суду обставин на обґрунтування
своїх позовних вимог, а тому в позові
слід відмовити.

З огляду на викладене, колегія
Львівського апеляційного
господарського суду вважає, що рішення
господарського суду Тернопільської
області від 05.03.2014р. по справі №921/539/13-г/5
винесене без належного дослідження
обставин справи, з порушенням вказаних
норм матеріального та процесуального
права, а тому підлягає скасуванню.

Апеляційний суд постановляє нове
рішення, яким в позові ПП «Гелосстар»
відмовляє за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.101,103,104,105 ГПК України
Львівський апеляційний господарський
суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ТзОВ «Боршівський
цукровий завод» задовольнити повністю.

Рішення господарського суду
Тернопільської області від 05.03.2014р. по
справі №921/539/13-г/5 скасувати повністю.

Постановити нове рішення. В позові ПП
«Гелосстар» відмовити повністю .

Судові витрати покласти на позивача.

Стягнути з Приватного підприємства
"Гелосстар" вул. Верхня, 2а,
м.Дніпропетровськ () на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Боршівський
цукровий завод" вул. В.Великого, 1, м.
Борщів, Борщівського району,
Тернопільської області () 6220 грн. (шість тисяч двісті
двадцять гривень) в повернення
сплаченого судового збору при поданні
апеляційної скарги.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку.

Матеріали справи скерувати в
господарський суд Тернопільської
області.

Головуючий-суддя О.Л. Мирутенко

Судді:
Г.М. Гнатюк

Н.М. Кравчук

«Повний текст постанови виготовлено
29.04.2014р.»