номер провадження справи 18/19/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2014
справа № 908/582/14

за позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк" (49094, місто
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50; адреса для листування:
49027, місто Дніпропетровськ, а/с 1800;
електрона адреса: .)

до відповідача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про стягнення 26136,56 грн.

Суддя
Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: Богуславський В.В.,
довіреність № 4338-О від 21.10.2013 р., паспорт
серії НОМЕР_2 від 11.07.2006 р.;

від відповідача: не з'явився;

До господарського суду Запорізької
області 26.02.2014 року звернувся позивач -
публічне акціонерне товариство
комерційний банк "Приватбанк" з
позовною заявою до відповідача -
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 26136,56 грн.

Ухвалою суду від 28.02.2014 року порушено
провадження у справі № 908/582/14,
присвоєно справі номер провадження
18/19/14, судове засідання призначене на 20
березня 2014 р. У зв'язку з неявкою
відповідача, невиконанням вимог суду
учасниками судового процесу, розгляд
справи відкладався на 23.04.2014 р. В
судовому засіданні 23.04.2014 р. розгляд
справи закінчений, судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Представник позивача у судовому
засіданні 23.04.2014 р. підтримав позовні
вимоги з підстав, викладених у позовній
заяві. Підставою для звернення з
позовом до суду зазначив неналежне
виконання відповідачем зобов'язань за
договором банківського обслуговування
№ б/н від 10.05.2011 р., внаслідок чого
утворились заборгованість за кредитом
у розмірі 13400 грн., заборгованість по
процентам за користування кредитом у
розмірі 7861,34 грн. та заборгованість по
комісії за користування кредитом у
розмірі 1933,59 грн. За порушення
договірних зобов'язань відповідачу з
урахуванням умов договору та приписів
діючого законодавства нараховано 2941,63
грн. пені.

Відповідач заявлені позовні вимоги не
спростував, відзив на позов суду не
надав, представник відповідача в
судове засідання за викликом не
з'явився. Про час та місце судового
засідання відповідача повідомлено
належним чином, в порядку ст. 64 ГПК
України. Згідно з довідкою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців № 18400133 від
25.03.2014 р. адреса фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1: АДРЕСА_1. Саме
на цю адресу надсилались процесуальні
документи. Зазначене свідчить, що судом
вжиті всі заходи повідомлення
відповідача про порушення провадження
у справі та призначення судового
засідання.

Розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксації судового процесу та за
наявними у справі документальними
доказами в порядку ст. 75 ГПК України.

Заслухавши представника позивача,
вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(відповідач у справі) 10 травня 2011 року
підписала заяву про відкриття
поточного рахунку (далі - заява).

Згідно заяви відповідач приєднався до
«Умов та правил надання банківських
послуг» (надалі-Умови), Тарифів Банку,
що розміщені в мережі Інтернет на сайті
http://privatbank.ua, які разом із заявою
складають Договір банківського
обслуговування № б/н від 10.05.2011 р. (далі -
договір) та взяв на себе зобов'язання
виконувати умови Договору.

Відповідно до договору відповідачу
було встановлено кредитний ліміт, на
поточний рахунок НОМЕР_3 в електронному
вигляді через встановлені засоби
електронного зв'язку Банку і Клієнта
(системи клієнт-банк, інтернет клієнт
банк, sms - повідомлення або інших), що
визначено і врегульовано «Умовами та
правилами надання банківських послуг».

Відповідно до 3.18.1.16. Умов - при
укладанні договорів і угод, чи вчиненні
інших дій, які свідчать про приєднання
Клієнта до «Умов і правил надання
банківських послуг» (або у формі «Заяви
про відкриття поточного рахунку та
картки із зразками підписів і відбитка
печатки» або у формі авторизації
кредитної угоди в системах клієнт-банк
/ інтернет клієнт- банк, або у формі
обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), Банк і Клієнт допускають
використання підписів Клієнта у
вигляді електронно-цифрового підпису
та/або підтвердження через пароль,
спрямований Банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі Клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
електронний цифровий підпис»
електронний цифровий підпис за
правовим статусом прирівнюється до
власноручного підпису (печатки).
Електронний підпис не може бути
визнаний недійсним лише через те, що
він має електронну форму.

Пунктом 3.18.1.1. Умов встановлено, що
кредитний ліміт на поточний рахунок
надається на поповнення обігових
коштів та здійснення поточних платежів
Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про
розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта
на свій вибір або в письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку Банка та Клієнта.

Відповідно до п. 3.18.1.3. Умов кредит
надається в обмін на зобов'язання
Клієнта щодо його повернення, сплати
процентів та винагороди.

Згідно з п. 3.18.1.6. Умов ліміт може бути
змінений Банком в односторонньому
порядку, передбаченому Умовами і
правилами надання банківських послуг,
у разі зниження надходжень грошових
коштів на поточний рахунок або
настання інших факторів, передбачених
внутрішніми нормативними документами
Банку. Підписавши Угоду, Клієнт
висловлює свою згоду на те, що зміна
Ліміту проводиться Банком в
односторонньому порядку шляхом
повідомлення Клієнта на свій вибір або
в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших).

Відповідно до п. 3.18.1.8 Умов проведення
платежів Клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться Банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання Клієнта до «Умов і правил
надання банківських послуг» (або у
формі «Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки» або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/ інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі - «Угода»).

Періодом безперервного користування
кредитом, відповідно до п. 3.18.1.11., є
період часу, протягом якого
безперервно існувало дебетове сальдо
на поточному рахунку. Період
безперервного користування "кредитним
лімітом на поточному рахунку" - не більш
ніж 35 днів.

Порядок розрахунків встановлений в
п.3.18.4 Умов.

Так, згідно з п. 3.18.4.1. Умов за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку Клієнта при закритті
банківського дня Клієнт сплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнуління дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця ("період, в який дебетове
сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок
процентів здійснюється за процентною
ставкою в розмірі 0% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості.
При необнулінні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнулінню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
Клієнт виплачує Банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24 % річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнулінню. У випадку непогашення
кредиту протягом 90 днів з дати
закінчення періоду, в якому дебетове
сальдо підлягало обнулінню, починаючи
з 91-го дня після закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнулінню, кредит вважається
простроченим, а грошові зобов'язання
Клієнта по погашенню заборгованості
вважаються порушеними. При порушенні
Клієнтом будь-якого з грошових
зобов'язань Клієнт сплачує Банку
проценти за користування кредитом в
розмірі 48 % річних від суми залишку
непогашеної заборгованості (п.п. 3.18.4.1.1.,
3.18.4.1.2, 3.18.4.1.3. Умов).

Розрахунок процентів за користування
кредитом здійснюється щодня, починаючи
з дати утворення на поточному рахунку
дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
процентів здійснюється до повного
погашення заборгованості по кредиту,
на суму залишку по кредиту. День
повернення кредиту до часового
інтервалу нарахування процентів не
входить. Нарахування процентів
здійснюється в дату сплати (п. 3.18.4.9
Умов).

Пунктом 3.18.4.4. Умов встановлено
обов'язок клієнта сплачувати Банку
винагороду за використання ліміту
відповідно до п.п. 3.18.1.6, 3.18.2.3.2, 1-го числа
кожного місяця в розмірі 0,9 % від суми
максимального сальдо кредиту, яке
існувало на кінець банківського дня за
попередній місяць, в порядку,
передбаченому умовами.

При перерахуванні клієнтом з поточного
рахунку коштів за рахунок кредитного
ліміту на будь-які рахунки або
пластикові карти, держателями яких є
сам власник поточного рахунку або інші
пов'язані з ним фізичні особи (за
виключенням зарахувань заробітної
плати), із суми кожного з проведених за
рахунок кредитного ліміту
перерахувань стягується комісійна
винагорода в розмірі 3% від суми
перерахувань (п. 3.18.1.17. Умов).

Пунктом 3.18.1.3 Умов встановлено, що
кредит надається в обмін на
зобов'язання Клієнта щодо його
повернення, сплати процентів та
винагороди.

Відповідно до п. 3.18.2.2. Умов клієнт
зобов'язався: використовувати кредит з
метою, вказаною в п. 3.18.1.1. даного
розділу "Умов та правил надання
банківських послуг" (п. 3.18.2.2.1. Умов);
сплатити проценти за весь час
фактичного користування кредитом
згідно п., п. 3.18.4.1., 3.18.4.2., 3.18.4.3. (п. 3.18.2.2.2.
Умов); здійснювати погашення кредиту,
отриманого в межах встановленого
ліміту, не пізніше строку закінчення
періоду безперервного користування
кредитом, встановленого п. 3.18.1.11. (п.
3.18.2.2.3. Умов); повернути кредит в строки,
встановлені п., п. 3.18.1.10., 3.18.2.3.4., 3.18.2.2.17.
(п. 3.18.2.2.5. Умов), сплатити Банку
винагороду, тощо.

При порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань зі сплати процентів за
користування кредитом, передбачених п.,
п. 3.18.2.2.2., 3.18.4.1., 3.18.4.2., 3.18.4.3., строків
повернення кредиту, передбачених п., п.
3.18.1.8., 3.18.2.2.3., 3.18.2.3.4., винагороди,
передбаченої п., п. 3.18.2.2.5., 3.18.4.4., 3.18.4.5.,
3.18.4.6. клієнт сплачує банку за кожний
випадок порушення пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення платежу (п.
3.18.5.1. Умов).

Згідно з п.3.18.5.4 Умов нарахування
неустойки за кожний випадок порушення
зобов'язань, передбачених п.3.18.0.5.1.,
3.18.5.2., 3.18.5.3, здійснюється протягом 3
років з дня, коли відповідне
зобов'язання повинно бути виконано
клієнтом.

Відповідно до ст., ст. 11, 509 ЦК України
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору є договір.

Згідно з частинами 1 і 2 ст. 639 ЦК України
договір може бути укладений у будь-якій
формі, якщо вимоги щодо форми договору
не встановлені законом. Якщо сторони
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася.

Приписами статей 626 та 627 ЦК України
унормовано, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Відповідно до статті 6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Як свідчать довідка ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"
№ 08.7.0.0/59 від 15.01.2014 р. з 19.09.2011 р.
відповідачу був встановлений
кредитний ліміт в розмірі 13400,00 грн.

Факт кредитування рахунку на підставі
Договору банківського обслуговування
б/н від 10.05.2011 р. відповідачем не
спростований.

Як вбачається з наданої позивачем
Виписки з 25.07.2012 р. по 26.12.2013 р. по рахунку
відповідача кредит обліковується на
рахунку прострочених сум.

Відповідачем не надано доказів на
спростування факту належного
виконання ним прийнятих на себе
зобов'язань за Договором банківського
обслуговування б/н від 10.05.2011 р. в
частині повного та своєчасного
погашення кредитної заборгованості,
сплати процентів за користування
кредитом та комісії за користування
кредитом.

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем зобов'язань за договором,
25.12.2013 р. на його адресу Банком була
направлена претензія № 10510ZРL0S0СЕ від
27.11.2013 р. про сплату простроченої
заборгованості за тілом кредиту, за
відсотками, комісією за користування
кредитом, а також про сплату пені.
Посилаючись на умови договору, ст. 526 ЦК
України, Банк вимагав негайного
погашення простроченої заборгованості
в повному обсязі за реквізитами,
встановленими умовами договору.

Зазначену претензію відповідачем
залишено без відповіді та без
задоволення, що стало підставою для
звернення позивача з позовом до суду.

Відповідно до ст. 68 Конституції України
закони України підлягають
обов'язковому виконанню на всій
території України всіма юридичними та
фізичними особами.

Статтею 193 ГК України встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту
містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання є недопустимою, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Якщо відповідно до договору
банківського рахунка банк здійснює
платежі з рахунка клієнта, незважаючи
на відсутність на ньому грошових
коштів (кредитування рахунка), банк
вважається таким, що надав клієнтові
кредит на відповідну суму від дня
здійснення цього платежу. Права та
обов'язки сторін, пов'язані з
кредитуванням рахунка, визначаються
положеннями про позику та кредит
(параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу),
якщо інше не встановлено договором або
законом (ст. 1069 ЦК України).

За своєю правовою природою Договір
банківського обслуговування б/н від
10.05.2011 р. в частині встановлення та
обслуговування кредитного ліміту, є
кредитним договором, згідно якого, за
приписами ст. 1054 ЦК України, банк або
інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. До відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 глави 71 ЦК
України, якщо інше не встановлено
параграфом 2 і не випливає із суті
кредитного договору.

Позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. У разі
відсутності іншої домовленості сторін
проценти виплачуються щомісяця до дня
повернення позики (ст. 1048 ЦК України).

Позика вважається повернутою в момент
зарахування грошової суми, що
позичалася, на банківський рахунок
позикодавця (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Як вбачається з наданого позивачем
розрахунку відповідно до умов Договору
банківського обслуговування б/н від
10.05.2011 р. позивачем відповідачу
нараховувалися відсотки за
користування кредитними коштами.
Загалом, станом на 26.12.2013 р. за
відповідачем рахується 7861,34 грн.
заборгованості по відсоткам за
користування кредитними коштами.

Таким чином, факт наявності
заборгованості відповідача за
кредитом станом на 26.12.2013 р. в сумі 13400
грн., заборгованості по процентах за
користування кредитом за період з
01.09.2012 р. по 26.12.2013 р. в сумі 7861,34 грн. та
заборгованості по комісії за
користування кредитом за період з
01.08.2012 р. по 26.12.2013 р. у сумі 1933,59 грн.
підтверджується матеріалами справи та
не спростований відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно
від наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання (ч. 1 ст. 550 ЦК
України). Сплата неустойки не звільняє
боржника від виконання свого обов'язку
в натурі (ч. 1 ст. 552 ЦК України).

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 ГК
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

В пункті 3.18.5.4 Умов передбачено, що
нарахування неустойки за кожний
випадок порушення зобов'язань
здійснюється протягом 3 років з дня,
коли відповідне зобов'язання повинно
бути виконано клієнтом.

При цьому, згідно з п. 3.18.5.7. Умов строки
позовної давності за вимогою про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів
встановлюються сторонами тривалістю 5
років.

У зв'язку з невиконанням ФОП ОСОБА_1 у
визначений строк зобов'язань з
повернення кредиту та сплати процентів
за користування кредитом і комісії,
позивачем, на підставі п. 3.18.5.1., 3.18.5.4.
Договору банківського обслуговування
б/н від 11.05.2011 р. за період прострочки з
27.11.2012 р. по 26.12.2013 р. нараховано пеню в
сумі 2941,63 грн.

Враховуючи норми наведеного діючого
законодавства України та здійснивши
системний аналіз норм права суд дійшов
висновку, що наданий позивачем
розрахунок суми пені у розмірі 2941,63 грн.
є виконаним з дотриманням вказаних
норм права та умов договору, тому
вимога позивача щодо стягнення пені у
розмірі 2941,63 грн. за період з 27.11.2012 р. по
26.12.2013 р. судом задовольняється.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. При цьому,
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Доказів оплати наявної заборгованості,
процентів за користування кредитом,
комісії та пені відповідач суду не
надав, викладені в позові обставини не
спростував.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог в повному об'ємі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий
збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН
НОМЕР_1) на користь публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» (юридична адреса:
49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50; ) 13400,00
грн. (тринадцять тисяч чотириста грн. 00
коп.) заборгованості за кредитом, 7861,34
грн. (сім тисяч вісімсот шістдесят одну
грн. 34 коп.) заборгованості по процентам
за користування кредитом, 2941,63 грн. (дві
тисячі дев'ятсот сорок одну грн. 63 коп.)
пені, 1933,59 грн. (одну тисячу дев'ятсот
тридцять три грн. 59 коп.) заборгованості
по комісії, 1827,00 грн. (одну тисячу
вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.)
судового збору. Видати наказ.

Суддя
В.В.
Носівець

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно
із вимогами ст. 84 ГПК України, 24 квітня
2014 р.