ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

24 квітня 2014 року
Справа № 913/445/14

Провадження № 15пд/913/445/14

За позовом Краснодонської міської
ради, м.Краснодон Луганської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
м.Краснодон Луганської області

про дострокове розірвання договору
оренди землі від 17.07.2007, державна
реєстрація від 26.07.2007 за № 114000/17,
та зобов'язання повернути земельну
ділянку, привівши її у придатний для
використання стан шляхом демонтажу за
власний рахунок об'єкту незавершеного
будівництва

Суддя Смола С.В.

Секретар судового засідання Данилкіна
Н.В.

У засіданні брали участь:

від позивача - не прибув;

від відповідача - ОСОБА_2 - представник,
довіреність № 160 від 24.02.2014.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем заявлено вимоги про
дострокове розірвання договору оренди
землі від 17.07.2007, державна реєстрація
від 26.07.2007 за № 114000/17, який
укладений між Краснодонською міською
радою та Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1, та зобов'язання відповідача
повернути земельну ділянку площею 0,0600
га, яка знаходиться за адресою:
вул.Дзержинського (район ЛДЦ "Здоров'я"),
м.Краснодон Луганської області,
привівши її у придатний для
використання стан шляхом демонтажу за
власний рахунок об'єкту незавершеного
будівництва.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 13.02.2014 було
порушено провадження у справі та її
розгляд призначений на 27.02.2014.

Відзивом від 26.02.2014 б/н відповідач
вимоги позову відхилив, посилаючись на
те, що на момент подання позову ніякого
будівництва з порушенням встановлених
меж відповідач не здійснює, а якщо не
має процесу будівництва, то і
геодезична зйомка не може
підтверджувати факт такого
будівництва; що позивач передчасно
подав позовну заяву, оскільки не надав
доказів, що на пленарному засіданні
Краснодонської міської ради
вирішувалось питання про припинення
користування земельною ділянкою
шляхом розірвання договору оренди
землі відповідно до п.34 ст.26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні"; що позивач взагалі не надав
відповідних доказів завдання шкоди
органу місцевого самоврядування діями
відповідача щодо зміни встановлених
меж та в чому саме полягає істотність
такого порушення для орендних
правовідносин.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 27.02.2014 розгляд
справи відкладений на 13.03.2014.

Згідно ст.77 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 13.03.2014
оголошувалась перерва до 24.03.2014.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 24.03.2014 було
продовжено строк розгляду справи до
29.04.2014 та її розгляд відкладений на
24.04.2014.

Позивач не скористався своїм правом на
участь в судовому засіданні,
передбаченим ст.22 Господарського
процесуального кодексу України, та не
забезпечив участі повноважного та
компетентного представника, хоча про
дату, час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 24.04.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Краснодонської міської ради
від 27.06.2007 № 18/1207 вирішено передати
Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1
терміном на 2 роки земельну ділянку
площею 0,0600 га, яка знаходиться у місті
Краснодон Луганської області,
вул.Дзержинського (район ЛДЦ "Здоров'я").

17.07.2007 між Краснодонською міською радою
та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
було укладено договір оренди земельної
ділянки, державна реєстрація від 26.07.2007
за № 114000/17.

Предметом договору згідно п.1 є
земельна ділянка, яка знаходиться у
місті Краснодон Луганської області,
вул.Дзержинського (район ЛДЦ "Здоров'я"),
яка виділена в натурі у встановленому
законом порядку під будівництво
магазину по реалізації промислових
товарів.

В п.2 договору сторони встановили, що в
оренду передається земельна ділянка
загальною площею 0,0600 га.

Відповідно до п.4 договору нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
згідно витягу з технічної документації
про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки, виданого 08.12.2006
Краснодонським міським відділом
земельних ресурсів, становить 33579 грн 37
коп.

В п.5 сторони визначили, що договір
укладається на два роки починаючи з
дати його державної реєстрації. Після
закінчення строку договору орендар має
переважне право на поновлення його на
новий термін. У цьому разі зацікавлена
сторона повинна повідомити письмово
другу сторону про бажання щодо
продовження дії договору на новий
термін, не пізніше ніж за два місяця до
його закінчення.

Згідно п.6 договору розмір орендної
плати становить 5% від нормативної
грошової оцінки земельної ділянки.
Сума орендної плати на рік становить 1678
грн 97 коп.

В п.27 договору сторони передбачили, що
він може бути розірваний при наявності
таких обставин: взаємна згода сторін;
добровільна відмова орендаря від
оренди землі; рішення суду на вимогу
однієї із сторін унаслідок невиконання
другою стороною обов'язків,
передбачених цим договором, та
внаслідок випадкового знищення,
пошкодження орендованої земельної
ділянки, яке істотно перешкоджає її
використанню, а також з інших підстав,
визначених законом.

Додатковою угодою від 04.08.2009 сторони
поновили основний договір на два роки:
з 26.07.2009 по 26.07.2011.

Додатковою угодою від 06.06.2012 сторони
поновили строк дії договору оренди
земельної ділянки від 17.07.2007 строком на
два роки - з 26.07.2012 по 26.07.2014 та внесли
зміни у п.7, п.8 договору.

27.12.2013, за дорученням Краснодонського
МВ УМВС України в Луганській області,
та на підставі положення ч.6 п.20
договору оренди земельної ділянки,
державна реєстрація від 26.07.2007 за №
114000/17, щодо права орендодавця
вільного доступу до переданої в оренду
земельної ділянки для контролю за
додержанням умов орендарем договору,
представника Краснодонської міської
ради проведено обстеження умов
договору та встановлено на підставі
геодезичної зйомки, що будівництво
відповідачем ведеться з порушенням
встановлених меж земельної ділянки.

Позивач зазначив, що в порушення умов
ч.3 п.23 договору відповідач веде
будівництво об'єкту не у визначених
межах земельної ділянки, що веде до
дестабілізації роботи систем
водопостачання та водовідведення,
газопостачання, бо у результаті
будівництва буде обмежено доступ до
цих мереж у разі аварій або у разі
необхідності проведення ремонтних
робіт, що поставить під загрозу безпеку
життєдіяльності населення, яке мешкає
у будинках поблизу.

Вказані обставини стали підставою для
звернення позивача з даним позовом до
суду.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про
оренду землі" відносини, пов'язані з
орендою землі, регулюються Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим Законом, законами України,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цих Законів, а
також договором оренди землі.

Згідно ст.1 Закону України "Про оренду
землі" передбачено, що оренда землі -
це засноване на договорі строкове
платне володіння і користування
земельною ділянкою, необхідною
орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності.

В ст.15 Закону України "Про оренду землі"
наведено перелік істотних умов
договору оренди землі, до яких
відноситься об'єкт оренди
(кадастровий номер, місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної
ділянки, яка передається в оренду;
умови збереження стану об'єкта оренди;
умови і строки передачі земельної
ділянки орендарю; умови повернення
земельної ділянки орендодавцеві;
існуючі обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

На виконання вказаних приписів
законодавства і у відповідність до них
між сторонами було договір оренди
землі від 17.07.2007, державна реєстрація
від 26.07.2007 за № 114000/17.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

В ст.141 Земельного кодексу України
передбачені підстави припинення права
користування земельною ділянкою, а
саме, добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою;
вилучення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Кодексом;
припинення діяльності релігійних
організацій, державних чи комунальних
підприємств, установ та організацій;
використання земельної ділянки
способами, які суперечать екологічним
вимогам; використання земельної
ділянки не за цільовим
призначенням; систематична несплата
земельного податку або орендної
плати; набуття іншою особою права
власності на жилий будинок, будівлю
або споруду, які розташовані на
земельній ділянці; використання
земельної ділянки у спосіб, що
суперечить вимогам охорони
культурної спадщини.

Відповідно до ч.4 ст.31 Закону України
"Про оренду землі" розірвання договору
оренди землі в односторонньому порядку
не допускається, якщо інше не
передбачено законом або цим договором.

Стаття 651 Цивільного кодексу України
визначає, що підставами для зміни або
розірвання договору є згода сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом; за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Частиною 1 ст.32 Закону України "Про
оренду землі" передбачено, що на вимогу
однієї із сторін договір оренди землі
може бути достроково розірваний за
рішенням суду в разі невиконання
сторонами обов'язків, передбачених
статтями 24 і 25 цього Закону та умовами
договору, в разі випадкового знищення
чи пошкодження об'єкта оренди, яке
істотно перешкоджає передбаченому
договором використанню земельної
ділянки, а також на підставах,
визначених Земельним кодексом України
та іншими законами України.

Відповідно до п.2.20 постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 17.05.2011 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" у вирішенні
спорів про розірвання договору
оренди земельної ділянки судам слід
враховувати, що відповідно до статті
32 Закону України "Про оренду землі" на
вимогу однієї із сторін договір
оренди землі може бути достроково
розірваний за рішенням суду в разі
невиконання сторонами обов'язків,
передбачених умовами договору, та з
підстав, визначених статтями 24 і 25
Закону України "Про оренду землі", у
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке
істотно перешкоджає передбаченому
договором використанню земельної
ділянки, а також з підстав, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Статтею 24 Закону України "Про оренду
землі" передбачені права та обов'язки
орендодавця земельної ділянки, а ст.25
вказаного Закону права та обов'язки
орендаря.

Відповідно до п.23 договору орендар,
зокрема, зобов'язаний використовувати
орендовану земельну ділянку у
відповідності з метою, визначеною
договором, дотримуючись при цьому
вимог чинного земельного та
екологічного законодавства, державних
та місцевих стандартів, норм і правил
щодо використання землі.

У відповідності до п.4 ст.129 Конституції
України та ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Сторони
вільні у наданні до суду своїх доказів
та у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до приписів ст.34
Господарського процесуального кодексу
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи викладене, позивачем в
даному випадку повинно бути доведено
факт порушення відповідачем
встановлених договором меж.

Акт обстеження земельної ділянки від
27.12.2013, який складений працівниками
відділу головного архітектора і
земельних відносин Краснодонської
міської ради, на якій посилається
позивач в обґрунтування своїх позовних
вимог, враховуючи приписи ст.ст.33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, не є належним доказом того, що
відповідачем допущено порушення меж
земельної ділянки, яка надана в оренду
з договором оренди землі від 17.07.2007,
державна реєстрація від 26.07.2007 за №
114000/17, враховуючи наступне.

Згідно Порядку планування та
здійснення контрольних заходів з
питань перевірки стану дотримання
суб'єктами господарювання вимог
земельного законодавства,
затвердженого Наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 25.02.2013 №132, Державний нагляд
(контроль) з питань перевірки стану
дотримання суб'єктами господарювання
вимог земельного законодавства
здійснюється Державною інспекцією
сільського господарства України та її
територіальними органами (далі -
інспекційні органи). Пунктом 1.4
вказаного Порядку встановлено, що
планові та позапланові заходи
здійснюються шляхом проведення
перевірок, обстежень земельних
ділянок.

Відповідно до пункту 5.3 Порядку, за
результатами здійснення планових та
позапланових заходів з питань
перевірки стану дотримання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства, використання та охорони
земель усіх категорій та форм
власності, які використовуються ними у
процесі ведення господарської
діяльності, державні інспектори
складають акт перевірки згідно з
уніфікованою формою акта перевірки
дотримання суб'єктами господарювання
вимог земельного законодавства
(додаток до наказу Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 12 липня 2012 року № 424 "Про
затвердження Переліку питань та
уніфікованої форми акта перевірки для
здійснення планових заходів
державного нагляду (контролю) за
дотриманням суб'єктами господарювання
вимог земельного законодавства",
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 30 липня 2012 року за N
1289/21601) (далі - акт перевірки).

З наведеного вбачається, що чинним
законодавством встановлено орган,
спеціально уповноважений для
здійснення відповідних перевірок та
фіксації порушень вимог земельного
законодавства користувачами земельних
ділянок на відповідних територіях.
Вказаним Порядком також встановлений
порядок складання актів проведених
перевірок та їх форма.

До того ж, підстави та порядок
примусового припинення права
користування земельною ділянкою
встановлено ст.ст.143-144 Земельного
кодексу України. Згідно вказаних норм,
у разі виявлення порушення земельного
законодавства, державний інспектор по
використанню та охороні земель складає
протокол про порушення та видає особі,
яка допустила порушення, вказівку про
його усунення у 30-денний строк. Якщо
особа, яка допустила порушення
земельного законодавства, не виконала
протягом зазначеного строку вказівки
державного інспектора щодо припинення
порушення земельного законодавства,
державний інспектор відповідно до
закону накладає на таку особу
адміністративне стягнення та повторно
видає вказівку про припинення
правопорушення чи усунення його
наслідків у 30-денний строк. У разі не
усунення порушення земельного
законодавства у вказаний термін
державний інспектор по використанню та
охороні земель звертається до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування з
клопотанням про припинення права
користування земельною ділянкою.

Однак, в матеріалах справи відсутні
докази складання по відношенню до
відповідача вказаного пакету
документів та здійснення відповідних
заходів щодо примусового усунення
виявлених порушень земельного
законодавства.

Відносно доводів позивача про те, що
відповідач веде будівництво об'єкту не
у визначених межах земельної ділянки,
що веде до дестабілізації роботи
систем водопостачання та
водовідведення, газопостачання, бо у
результаті будівництва буде обмежено
доступ до цих мереж у разі аварій або у
разі необхідності проведення
ремонтних робіт, що поставить під
загрозу безпеку життєдіяльності
населення, яке мешкає у будинках
поблизу, суд зазначає наступне.

З наданих відповідачем документів, а
саме, технічного паспорту від 29.05.2013
(а.с.32-42), декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, яка
зареєстрована в інспекції державного
архітектурного контролю у Луганській
області 22.04.2013 за № ЛГ (а.с.43-47)
вбачається, що станом на момент
проведення перевірки та складання акту
від 27.12.2013, будівництво магазину на
земельній ділянці, яка знаходиться у
місті Краснодон Луганської області,
вул.Дзержинського (район ЛДЦ "Здоров'я"),
вже не велося.

Крім того, позивачем жодним чином не
доведено, що діяльність відповідача
веде до дестабілізації роботи систем
водопостачання та водовідведення,
газопостачання, а також ставить під
загрозу безпеку життєдіяльності
населення, яке мешкає у будинках
поблизу.

Також суд зазначає, що навколо
земельної ділянки, яка знаходиться у
місті Краснодон Луганської області,
вул.Дзержинського (район ЛДЦ "Здоров'я"),
відповідно до акту встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) від 01.11.2005 (а.с.20)
знаходяться інші земельні ділянки, які
належать позивачу, тому якщо навіть
припустити, що відповідачем допущено
проведення будівництво не у межах
виділеної земельної ділянки, то це є
підставою для звернення з позовом про
захист прав власника цих ділянок, а не
про розірвання договору оренди спірної
земельної ділянки та зобов'язання
відповідача її повернути.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку про недоведеність та
необґрунтованість позовних вимог
позивача та про відмову в їх
задоволенні.

Судовий збір покладається на позивача,
згідно ст.ст.44, 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. В позові Краснодонської міської ради
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про дострокове розірвання договору
оренди землі від 17.07.2007, державна
реєстрація від 26.07.2007 за № 114000/17,
та зобов'язання повернути земельну
ділянку, привівши її у придатний для
використання стан шляхом демонтажу за
власний рахунок об'єкту незавершеного
будівництва, відмовити повністю.

2. Судові витрати зі сплати судового
збору віднести на позивача.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 28.04.2014.

Суддя
С.В. Смола