КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2014 р. Справа№
05/5026/1144/2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Копитової О.С.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря Карпюк О.С.,

представників:

скаржника - ОСОБА_3 (дов. від 13.02.2014),
ОСОБА_1,

від боржника - арбітражний керуючий
Сінєльніков В.В. (ліквідатор),

від Регіонального фонду підтримки
підприємництва по Черкаській області -
Тищенко Ю.П. (дов. від 27.12.2013),

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду
Черкаської області від 25.02.2014

у справі № 05/5026/1144/2012 (суддя Швидкий В.А.)

за заявою Державної податкової
інспекції у м. Черкасах

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВП "Спецполімер"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду
Черкаської області від 25.02.2014 у справі
№ 05/5026/1144/2012 відмовлено у задоволенні
скарги на дії ліквідатора Сінєльнікова
В.В.

Не погодившись з зазначеною ухвалою,
ОСОБА_1 звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу Господарського суду
Черкаської області від 25.02.2014 у справі
№ 05/5026/1144/2012 і прийняти нове рішення по
суті заявленої скарги.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 14.04.2014 прийнято
до провадження апеляційну скаргу
ОСОБА_1.

Ухвалою від 22.04.2014 продовжено строк
розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 у
справі № 05/5026/1144/2012 на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 22.04.2014
відкладено розгляд даної справи на
13.05.2014 відповідно до ст. 77 ГПК України.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 12.05.2014, у
зв'язку з перебуванням судді Разіної
Т.І. у відпустці, доручено здійснити
розгляд даної справи колегії суддів у
складі: Сотніков С.В. - головуючий,
судді: Копитова О.С., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.05.2014 прийнято
до провадження апеляційну скаргу
ОСОБА_1.

Ліквідатор боржника надав відзив на
апеляційну скаргу, в якому просив
відмовити в задоволенні апеляційної
скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії
арбітражного керуючого Сінєльнікова
В.В.

Колегія суддів, розглянувши доводи
апеляційної скарги, дослідивши наявні
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників учасників провадження,
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство
регулюється Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі - Закон
про банкрутство), Господарським
процесуальним кодексом України (далі -
ГПК України), іншими законодавчими
актами України.

Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 22.12.2011 №
4212-VI викладено в новій редакції Закон
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Положення нової редакції Закону про
банкрутство застосовуються
господарськими судами у розгляді справ
про банкрутство, провадження в яких
порушено після набрання ним чинності,
тобто з 19.01.2013.

При цьому, положення Закону про
банкрутство в новій редакції, якими
врегульовано ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності Законом, якщо на цей
момент господарським судом не було
прийнято постанову про визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону про
банкрутство, у разі, якщо
громадянин-підприємець - боржник або
керівні органи боржника - юридичної
особи відсутні за її
місцезнаходженням, або у разі
ненадання боржником протягом року до
органів державної податкової служби
згідно із законодавством податкових
декларацій, документів бухгалтерської
звітності, а також за наявності інших
ознак, що свідчать про відсутність
підприємницької діяльності боржника,
заява про порушення справи про
банкрутство відсутнього боржника може
бути подана кредитором незалежно від
розміру його вимог до боржника та
строку виконання зобов'язань.

З матеріалів справи вбачається, що
провадження у даній справі порушено
ухвалою від 03.08.2012 з урахуванням
особливостей, передбачених статтею 52
Закону про банкрутство.

Частиною 2 статті 52 Закону про
банкрутство встановлено, що
господарський суд у двотижневий строк
з дня винесення ухвали про порушення
провадження у справі про банкрутство
відсутнього боржника виносить
постанову про визнання відсутнього
боржника банкрутом, відкриває
ліквідаційну процедуру і призначає
ліквідатором ініціюючого кредитора за
згодою останнього.

Постановою Господарського суду
Черкаської області від 16.08.2012 боржника
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
призначено арбітражного керуючого
Сінєльнікова Валерія Васильовича.

06.09.2012 в газеті "Голос України" № 166 (5416)
опубліковано оголошення про визнання
Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВП "Спецполімер"
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури.

Отже, розгляд даної справи про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВП "Спецполімер"
здійснюється за редакцією Закону про
банкрутство, яка була чинна до 19.01.2013.

Відповідно до частин 6, 9 статті 3-1
Закону про банкрутство при реалізації
своїх прав та обов'язків арбітражний
керуючий (розпорядник майна, керуючий
санацією, ліквідатор) зобов'язаний
діяти сумлінно та розумно, з
урахуванням інтересів боржника та його
кредиторів. Невиконання або неналежне
виконання обов'язків, покладених на
арбітражного керуючого згідно з цим
законом, може бути підставою для
усунення арбітражного керуючого від
виконання ним своїх обов'язків, про що
господарський суд виносить ухвалу.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону дії
ліквідатора (ліквідаційної комісії)
можуть бути оскаржені до
господарського суду власником майна
(органом, уповноваженим управляти
майном) банкрута; особою, яка
відповідає за зобов'язаннями банкрута;
кожним кредитором окремо або комітетом
кредиторів; особою, яка, посилаючись на
свої права власника або іншу підставу,
передбачену законом чи договором,
оспорює правомірність віднесення
майнових активів або коштів до
ліквідаційної маси.

03.02.2014 до Господарського суду
Черкаської області звернувся ОСОБА_1 зі
скаргою на неправомірні дії
ліквідатора боржника.

Скарга мотивована тим, що ліквідатор
боржника Сінєльніков В.В. діє всупереч
приписів норм ст. 25 Закону про
банкрутство, чим порушує інтереси
боржника, що є підставою для усунення
його від виконання повноважень
ліквідатора банкрута, а саме не
звертався до керівника підприємства
про передачу первинних документів
банкрута, не звільнив директора
товариства з посади у зв'язку з
банкрутством підприємства, не проводив
заходів із виявлення дебіторів та
кредиторів банкрута тощо. Також, на
думку скаржника, в результаті
бездіяльності ліквідатора, у справі не
було проведено збори кредиторів та не
створено комітет кредиторів.

Як було зазначено вище, провадження у
даній справі порушено ухвалою від
03.08.2012 з урахуванням особливостей,
передбачених статтею 52 Закону про
банкрутство.

Відповідно до ч. 5 ст. 52 Закону про
банкрутство ліквідатор письмово
повідомляє про визнання господарським
судом відсутнього боржника банкрутом
усіх відомих йому кредиторів
відсутнього боржника, які в місячний
строк з дня одержання повідомлення
можуть направити ліквідатору заяви з
вимогами до банкрута. На думку
колегії суддів, обов'язком ліквідатора
є належне виконанням ним усіх
повноважень в ході ліквідаційної
процедури, зокрема, встановлення майна
та майнових прав (обтяжень) боржника,
його потенційних кредиторів шляхом
надіслання запитів до державних
реєстрів майнових прав та обтяжень
(заборон відчуження), надіслання
повідомлень до державних органів, які
контролюють сплату
загальнообов'язкових податків та
зборів, витребування в органах
державної виконавчої служби
виконавчих проваджень, порушених
кредиторами боржника та повідомлення
зазначених кредиторів про перебування
боржника в ліквідаційній процедурі та
права кредиторів згідно з частиною 5
статті 52 Закону про банкрутство подати
свої грошові вимоги. Наслідком
належного виконання ліквідатором
зазначених обов'язків буде
встановлення заставних, конкурсних
кредиторів боржника.

Як вбачається з матеріалів справи,
06.09.2012 в газеті "Голос України" № 166 (5416)
проведено публікацію про порушення
провадження у справі про банкрутство
боржника.

Арбітражним керуючим Сінєльніковим
В.В. було повідомлено потенційних
кредиторів банкрута та запропоновано в
місячний строк звернутися з грошовими
вимогами до банкрута.

Ліквідатором також було повідомлено
всі територіальні органи Державної
виконавчої служби м. Черкаси про
визнання боржника банкрутом та
необхідність закінчити виконавчі
провадження в порядку п. 7 ч. 49 Закону
України "Про виконавче провадження" та
передати виконавчі документи
ліквідатору.

Станом на 23.07.2013 ліквідатором було
складено реєстр вимог кредиторів у
справі про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю "НВП
"Спецполімер" відповідно до якого
загальний розмір вимог кредиторів до
банкрута складає 547 991,89 грн.

Ухвалою Господарського суду
Черкаської області від 10.09.2013
продовжено строк ліквідаційної
процедури банкрута та повноважень
ліквідатора банкрута Сінєльнікова В.В.
на шість місяців.

Слід зазначити, що стаття 52 Закону про
банкрутство не передбачає скликання
зборів кредиторів та створення
комітету кредиторів, оскільки
провадження у справі про банкрутство
відсутнього боржника відбувається за
спрощеною процедурою, без застосування
до боржника стадії розпорядження
майном та санації, у зв'язку з чим
доводи скаржника про порушення
ліквідатором відповідних норм
законодавства є безпідставними.

Разом з тим, ліквідатор скликав
загальні збори кредиторів, на яких був
утворений комітет кредиторів, перед
яким звітував арбітражний керуючий з
приводу своєї діяльності. Згідно
протоколу зборів кредиторів від 14.11.2013
роботу ліквідатора боржника визнано
задовільною.

Крім того, з метою виявлення активів
боржника ліквідатором було направлено
запити до Головного управління
статистики в Черкаській області,
Державної митної служби України,
Територіального управління
Держгірпромнагляду в Черкаській
області, Фонду Державного майна
України, Регіонального відділення
Фонду Державного майна України по
Черкаській області, Виконавчого
комітету Черкаської міської ради
(Управління з питань державної
реєстрації суб'єктів господарювання),
Міськрайонного управління Держкомзему
у місті Черкаси та Черкаському районі
Черкаської області, Інспекції
Державного технічного нагляду
Черкаської облдержадміністрації,
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку, Державної
авіаційної адміністрації, Державної
інспекції України з безпеки на
морському та річковому транспорті.

Відповідно до довідок на вищевказані
запити у Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВП "Спецполімер"
відсутні будь-які активи (в тому числі
основні засоби), відсутнє будь-яке
рухоме та нерухоме майно.

Разом з тим, під час ліквідаційної
процедури було встановлено, що
рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 06.06.2007 залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Черкаської області від 04.02.2008 та
ухвалою Верховного Суду України від
28.07.2008 було визнано недійсним договір
купівлі-продажу № 190 від 24.01.2007 за яким
ОСОБА_2 придбала нежитлову будівлю за
адресою: АДРЕСА_1 з належними
інженерно-технічними комунікаціями
(мережами) та невід'ємним технологічним
крановим устаткуванням та зобов'язано
передати це майно у власність боржника.
Вказане майно було зареєстроване
ліквідатором та реалізовано згідно
рішення комітету кредиторів.

Також, ліквідатором були закриті
рахунки в банківських установах, що
підтверджується довідками ПАТ
"АРТЕМ-БАНК" № 15/04-326 від 06.03.2014 та Філії
АТ "УКРЕКСІМБАНК" у м. Черкаси № 072-10 від
07.07.2014.

В процесі ліквідаційної процедури було
проведено інвентаризацію майна
Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВП "Спецполімер",
про що складено відповідний акт від
28.02.2014.

Таким чином, на думку колегії суддів,
ліквідатором були вжиті заходи щодо
виявлення товарно-матеріальних
цінностей та інших активів, які
належать банкруту на праві власності,
розрахункових рахунків боржника та
грошових коштів на них.

За таких обставин, колегія суддів
вважає доводи ОСОБА_1, викладені в
апеляційній скарзі щодо неналежного
виконання повноважень ліквідатором,
такими, що спростовуються належними та
допустимими доказами, наявними в
матеріалах справи.

На підставі викладених вище обставин
справи, колегія суддів вважає, що у
задоволенні скарги на дії ліквідатора
Сінєльнікова В.В. належить відмовити.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Скаржником не надано беззаперечних
доказів на підтвердження тих доводів,
на які він посилається в апеляційній
скарзі.

Разом з тим, апеляційна колегія
зазначає, що суд першої інстанції
фактично усунувся від покладених на
нього обов'язків згідно ст. 4-7, ст. 43, 86
ГПК України щодо розгляду поданої
ОСОБА_1 скарги по суті при прийнятті
оскаржуваної ухвали без будь-якого
обґрунтування та без посилання на
норми відповідного законодавства.
Тобто, оскаржувана ухвала прийнята з
порушенням норм процесуального права.

При цьому, колегія суддів враховує, що
керівник боржника ОСОБА_1 станом на час
подання скарги на дії ліквідатора не
був звільнений з роботи останнім в
порядку визначеному Кодексом законів
про працю України, що підтверджується
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних та фізичних осіб-підприємців
та поясненнями арбітражного керуючого
Сінєльнікова В.В., а отже має статус
учасника провадження у даній справі та
вправі, зокрема, на оскарження дій
ліквідатора банкрута.

Згідно ч. 2 ст. 104 ГПК України, порушення
або неправильне застосування норм
процесуального права може бути
підставою для скасування або зміни
рішення лише за умови, якщо це
порушення призвело до прийняття
неправильного рішення.

Враховуючи, що порушення
процесуального права, які були
допущенні під час прийняття
оскаржуваної ухвали не призвели до
прийняття невірного рішення, колегія
суддів вважає за можливе залишити її
без змін, проте з урахуванням обставин
та висновків, які викладені у даній
постанові.

Керуючись ст.ст. 99, 101 - 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду
Черкаської області від 25.02.2014 у справі
№ 05/5026/1144/2012 залишити без змін з
урахуванням мотивувальної частини
даної постанови.

Головуючий суддя
С.В. Сотніков

Судді
О.С. Копитова

В.О. Пантелієнко