ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

06 травня 2014 року
Справа № 11/130пд(11/77пд)

За скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Медичне
підприємство "Ескулап", м. Алчевськ
Луганської області

на бездіяльність ВДВС Алчевського МУЮ
Луганської області

у справі за позовом Управління
економіки, ринкових відносин та
інвестицій Алчевської міської ради, м.
Алчевськ Луганської області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Медичне
підприємство "Ескулап", м. Алчевськ
Луганської області

про стягнення 43266 грн. 45 коп., розірвання
договору оренди та зобов'язання
орендаря повернути орендоване майно

орган виконання судових рішень - Відділ
державної виконавчої служби
Алчевського міського управління
юстиції, м. Алчевськ Луганської області

суддя Москаленко М.О.

секретар судового засідання Липова К.С.

у судовому засіданні брали участь:

від позивача (стягувача) - Підскальний
Д.О., довіреність № 6/01-06-1417 від 20.04.2011,
Баєва І.В., довіреність № 6/01-04-1069 від
04.04.2014,

від відповідача (боржника) -
представник не прибув,

від ВДВС Алчевського МУЮ - представник
не прибув,

в с т а н о
в и в:

Рішенням господарського суду
Луганської області від 06.04.2009 у справі
№ 11/77пд позовні вимоги
Управління економіки, ринкових
відносин та інвестицій Алчевської
міської ради до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Медичне
підприємство "Ескулап" про стягнення
43266 грн. 45 коп., розірвання договору
оренди та зобов'язання орендаря
повернути орендоване майно задоволено
повністю, з відповідача на користь
позивача стягнуто заборгованість з
орендної плати у розмірі 41134 грн. 44 коп.,
пеню у розмірі 2132 грн. 01 коп., витрати зі
сплати державного мита у розмірі 517 грн.
66 коп. та 118 грн. 00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу; розірвано договір
оренди № 332 від 01.05.2007 та зобов'язано
відповідача звільнити на користь
позивача вбудоване нежитлове
приміщення площею 900,6 кв. м, яке
розташоване за адресою: м. Алчевськ,
вул. Запорізька, буд. 105.

На виконання вказаного рішення
господарським судом Луганської
області позивачу 30.04.2009 видано
відповідні накази № 11/77пд від 24.04.2009.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 16.06.2009 рішення
господарського суду Луганської
області від 06.04.2009 у даній справі
залишено без змін.

Ухвалою господарського суду
Луганської області № 11/130пд(11/77пд) від
27.07.2010 залишено без задоволення заяву
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Медичне
підприємство "Ескулап", про перегляд
рішення господарського суду
Луганської області від 06.04.2009 у справі
№ 11/77пд за нововиявленими обставинами,
рішення господарського суду
Луганської області від 06.04.2009 у справі
№ 11/77пд залишене без змін.

11.03.2014 до господарського суду
Луганської області звернувся позивач
(стягувач) у даній справі - Управління
економіки, ринкових відносин та
інвестицій Алчевської міської ради
Луганської області, зі скаргою № 6/01-06-654
від 06.03.2014 на бездіяльність Відділу
державної виконавчої служби
Алчевського міського управління
юстиції (далі за текстом - ДВС), в якій
викладено вимоги про:

- визнання неправомірною
бездіяльності начальника ДВС з
розгляду скарги заявника від 01.10.2013 №
6/01-06-3080 на бездіяльність державного
виконавця по виконанню рішення
господарського суду Луганської
області від 06.04.2009 у справі № 11/77пд;

- визнання неправомірною бездіяльності
ДВС з виконання рішення господарського
суду Луганської області від 06.04.2009 у
справі № 11/77пд;

- зобов'язання ДВС здійснити примусове
виконання рішення господарського суду
Луганської області від 06.04.2009 у справі
№ 11/77пд, сплатити позивачу 43902,11 грн.,
присуджених за рішенням та звільнити
на користь позивача вбудоване
нежитлове приміщення площею 900,6 кв. м,
яке розташоване за адресою: м. Алчевськ,
вул. Запорізька, буд. 105.

Заявою від 25.03.2014 № 6/01-06-938 скаржник
уточнив вимоги скарги та заявив вимоги
про:

- визнання неправомірною
бездіяльності начальника ДВС з
розгляду скарги заявника від 19.02.2014 №
6/01-06-463 на бездіяльність державного
виконавця по виконанню рішення
господарського суду Луганської
області від 06.04.2009 у справі № 11/77пд;

- визнання неправомірною бездіяльності
ДВС з виконання рішення господарського
суду Луганської області від 06.04.2009 у
справі № 11/77пд;

- зобов'язання ДВС здійснити примусове
виконання рішення господарського суду
Луганської області від 06.04.2009 у справі
№ 11/77пд, сплатити позивачу 43902,11 грн.,
присуджених за рішенням та звільнити
на користь позивача вбудоване
нежитлове приміщення площею 900,6 кв. м,
яке розташоване за адресою: м. Алчевськ,
вул. Запорізька, буд. 105.

Зміна скаржником вимог скарги щодо
визнання неправомірною бездіяльності
начальника ДВС з розгляду скарги
заявника від 19.02.2014 № 6/01-06-463 на
бездіяльність державного виконавця по
виконанню рішення господарського суду
Луганської області від 06.04.2009 у справі
№ 11/77пд судом не може бути прийнята до
розгляду, оскільки одночасно змінено і
предмет, і підстави скарги у вказаній
частині. У вказаній частині скарга
розглядається судом у первісному
вигляді.

У судове засідання прибули повноважні
представники позивача (стягувача).

Відповідач (боржник) явку свого
представника у засідання суду не
забезпечив, надавши суду телеграму про
неможливість явки в судове засідання.

Представник ДВС явку в судове
засідання не забезпечив, надавши суду
письмове клопотання від 06.05.2014 про
відкладення розгляду скарги на іншу
дату. При цьому вказане клопотання
здане до канцелярії господарського
суду Луганської області представником
ДВС Дашко Т.І. особисто 06.05.2014 о 10 годині
55 хвилин.

Розгляд скарги призначений судом на
06.05.2014 на 11 годин 00 хвилин, тому дата та
час подання клопотання ДВС (за п'ять
хвилин до початку судового засідання)
свідчить про навмисне ухилення
вказаного державного органу від явки в
судове засідання з метою штучного
затягування розгляду скарги позивача.

Письмовим відзивом № 7923 від 09.04.2014 (том
справи 4, а.с. 137 - 250, том спарви 5, а.с. 1 - 76)
орган ДВС проти вимог скарги заперечив,
посилаючись на факт вжиття усіх
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження» заходів щодо
виконання рішення суду у даній справі.

Дослідивши матеріали скарги, надані
учасниками судового процесу докази,
господарський суд вважає скаргу
позивача такою, що підлягає
задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими для виконання на всій
території України. Аналогічні приписи
щодо обов'язковості до виконання на
усій території України рішень, ухвал,
постанов господарського суду
передбачені ст.ст. 4 - 5 Господарського
процесуального кодексу України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
(в тому числі і ДВС) та органи місцевого
самоврядування зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 115 Господарського
процесуального кодексу України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

Рішенням господарського суду
Луганської області від 06.04.2009 у справі
№ 11/77пд з відповідача на
користь позивача стягнуто
заборгованість з орендної плати у
розмірі 41134 грн. 44 коп., пеню у розмірі
2132 грн. 01 коп., витрати зі сплати
державного мита у розмірі 517 грн. 66 коп.
та 118 грн. 00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу; відповідача
зобов'язано звільнити на користь
позивача вбудоване нежитлове
приміщення площею 900,6 кв. м, розташоване
за адресою: м. Алчевськ, вул. Запорізька,
буд. 105.

На виконання вказаного рішення
господарським судом Луганської
області позивачу 30.04.2009 видано
відповідні накази № 11/77пд від 24.04.2009.

Відповідно до ст. 30 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк.

Статтею 75 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено
загальні умови виконання рішень, за
якими боржник зобов'язаний особисто
вчинити певні дії або утриматися від
їх вчинення. Відповідно до вказаної
норми після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити
певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не
пізніше ніж на наступний день після
закінчення строку, встановленого
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення.
У разі невиконання зазначених
вимог без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника
штраф відповідно до статті 89 цього
Закону і не пізніше п'яти робочих днів з
дня його накладення повторно перевіряє
стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і
виконання може бути проведено без
участі боржника, державний
виконавець організовує виконання
відповідно до повноважень, наданих
йому законом, та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

Відповідно до актів державного
виконавця від 27.11.2009, 07.12.2009, 17.02.2010,
11.11.2010, 18.11.2010, 24.11.2010 та ін. приміщення
відповідачем на користь позивача у
справі (стягувача у виконавчому
провадженні) звільнене не було та,
відповідно, не був виконаний судовий
наказ про виселення боржника. Причиною
неможливості виконання судового
наказу про звільнення приміщення ДВС у
вказаних актах зазначено факт
відсутності у приміщенні будь-кого з
представників боржника.

До матеріалів справи ДВС також надано
постанови від 27.11.2009, 07.12.2009 про
стягнення з боржника штрафу за
невиконання судового рішення. Доказів
фактичного виконання вказаних
постанов, а саме стягнення штрафів з
директора підприємства - боржника, ДВС
суду не надано. Також не надано доказів
надсилання вказаних постанов
боржникові.

Відповідно до постанови від 15.02.2010 ДВС
до виконання рішення залучено
працівників органів внутрішніх справ,
проте доказів надсилання вказаної
постанови до відповідного органу
внутрішніх справ ДВС суду не надано
(також не надано будь-яких інших
доказів повідомлення органу
внутрішніх справ про час та місце
вчинення виконавчих дій). 17.02.2010
виконавчі дії були здійснені без
участі представника органу внутрішніх
справ.

Також ДВС суду не надано доказів
повідомлення відповідним постановами
органу внутрішніх справ і про інші дати
вчинення виконавчих дій з виконання
наказу господарського суду Луганської
області від 24.04.2009 № 11/77 про звільнення
належного стягувачеві приміщення.

Таким чином, ДВС не виконані вимоги
Закону України «Про виконавче
провадження» щодо строків та порядку
виконання судових рішень про
звільнення боржниками приміщень.

Крім того, ДВС порушено вимоги
Інструкції про порядок взаємодії
органів внутрішніх справ України та
органів державної виконавчої служби
при примусовому виконанні рішень судів
та інших органів (посадових осіб),
затвердженого наказом Міністерства
внутрішніх справ України та
Міністерства юстиції України № 607/56/5
від 25.06.2002, зареєстрованого у
Міністерстві юстиції України 27.06.2002 за
№ 541/6829 (далі за текстом - Інструкція).

Пунктами 2.4 - 2.7 Інструкції передбачено,
що постанова державного виконавця про
залучення працівників органів
внутрішніх справ для охорони
громадського порядку при проведенні
виконавчих дій не пізніше ніж за три
дні до запланованого часу проведення
виконавчих дій надається начальнику
відповідного органу внутрішніх справ.
Начальник органу внутрішніх справ
залежно від місця проведення
виконавчих дій та характеру примусових
заходів виконання рішення видає
розпорядження про направлення
необхідної кількості працівників
міліції для забезпечення охорони
громадського порядку при проведенні
виконавчих дій державним виконавцем.
Про одержання постанови державного
виконавця та прийняте рішення щодо
виділення працівників міліції для
забезпечення охорони громадського
порядку при проведенні виконавчих дій
начальник органу внутрішніх справ
письмово повідомляє державного
виконавця не пізніше наступного дня
після отримання постанови.

рім того, що ДВС взагалі не надано
доказів надсилання органу внутрішніх
справ постанов про залучення
працівників міліції до проведення
виконавчих дій, ДВС ще й не надано
жодної відповіді начальника органу
внутрішніх справ, що свідчила б про
факт отримання постанови ДВС та
направлення працівників міліції для
участі у проведенні виконавчих дій
відповідно до Інструкції та Закону
України «Про міліцію».

Зі змісту судового наказу у даній
справі випливає, що виконавчі дії зі
звільнення приміщення (виселення
боржника), належного стягувачеві,
можливо виконати без участі боржника,
передавши зазначене у судовому наказі
приміщення стягувачеві за відповідним
актом.

Викладені у відповідних актах
різноманітні посилання ДВС на
відсутність боржника або його
посадових осіб у приміщенні, з якого
боржник підлягає виселенню, не
відповідають положенням Закону
України «Про виконавче провадження» і
не є підставою для тривалого
невиконання рішення суду про виселення
боржника (звільнення приміщення).

Вирішуючи вимоги скарги по суті, суд
враховує також те, що 17.07.1997 Україна
ратифікувала Конвенцію про захист прав
людини і основоположних свобод (далі за
текстом - Конвенція), яка відповідно до
частини 1 статті 9 Конституції України
стала частиною національного
законодавства України.

Відповідно до статті 19 Конвенції для
забезпечення дотримання
державами-учасницями Конвенції взятих
на себе зобов'язань за Конвенцією та
протоколами до неї створюється
Європейський суд з прав людини (далі за
текстом - Суд).

З моменту ратифікації Україною
Конвенції Судом було направлено Уряду
України близько 1130 справ для надання
Урядом України зауважень, у 415 з яких
було винесено відповідні рішення щодо
суті. Переважна більшість з них
стосувалась скарг заявників за ст.ст. 6
(право на справедливий судовий розгляд)
та 13 (ефективні засоби внутрішнього
правового захисту) Конвенції, а також
ст. 1 Першого протоколу до Конвенції
(право власності).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному
гарантовано право на звернення до суду
з позовом стосовно його прав та
обов'язків цивільного характеру. У
справі "Горнсбі проти Греції" Суд
зазначив, що виконання рішення,
ухваленого будь-яким судом, має
розцінюватись як складова частина
судового розгляду. Здійснення права на
звернення до суду з позовом стосовно
його прав та обов'язків цивільного
характеру було б ілюзорним, якби
внутрішня правова система допускала,
щоб остаточне судове рішення, яке має
обов'язкову силу, не виконувалося б на
шкоду однієї зі сторін. Крім того,
невиконання рішення є втручанням у
право на мирне володіння майном,
гарантоване ст. 1 Першого протоколу до
Конвенції.

Виносячи рішення з констатацією
порушення у зв'язку з невиконанням
рішень національних судів, винесених
на користь заявників, Суд зобов'язує
державу виплатити заявникам суми,
присуджені їм за цими рішеннями, а
також відшкодувати нематеріальну
шкоду. Остання полягає у грошовій
компенсації за тривалість виконання,
що призводить до додаткових збитків
Державного бюджету.

Матеріали справи свідчать, що наказ
господарського суду Луганської
області № 11/77пд від 24.04.2009 щодо
виселення боржника не виконується ДВС
близько п'яти років. При цьому підстави
для висновку про неможливість
виконання судового рішення вказаним у
ньому способом відсутні.

З урахуванням викладеного вище суд
доходить висновку про обґрунтованість
доводів скарги та необхідність її
задоволення у частині вимог про
визнання неправомірною бездіяльності
Відділу державної виконавчої служби
Алчевського міського управління
юстиції з виконання рішення
господарського суду Луганської
області від 06.04.2009 у справі № 11/77пд
(наказу господарського суду Луганської
області від 24.04.2009 № 11/77пд про
звільнення приміщення (виселення
боржника) та зобов'язання Відділу
державної виконавчої служби
Алчевського міського управління
юстиції здійснити негайне примусове
виконання рішення господарського суду
Луганської області від 06.04.2009 у справі
№ 11/77пд та наказу господарського суду
Луганської області № 11/77пд від 24.04.2009
про звільнення приміщення (виселення
боржника), а також про стягнення з
боржника зазначених у судовому наказі
грошових коштів.

Разом з цим підлягає залишенню без
розгляду вимога скарги про визнання
неправомірною бездіяльності
начальника ДВС з розгляду скарги
заявника від 01.10.2013 № 6/01-06-3080 на
бездіяльність державного виконавця по
виконанню рішення господарського суду
Луганської області від 06.04.2009 у справі
№ 11/77пд, оскільки за вказаною вимогою
скаржником пропущений встановлений ст.
121-2 Господарського процесуального
кодексу України 10-денний строк для
звернення зі скаргою та не подано
відповідного клопотання про
поновлення пропущеного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 86, 1212 Господарського процесуального
кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Скаргу Управління економіки,
ринкових відносин та інвестицій
Алчевської міської ради Луганської
області № 6/01-06-654 від 06.03.2014 на
бездіяльність Відділу державної
виконавчої служби Алчевського
міського управління юстиції
задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною бездіяльність
Відділу державної виконавчої служби
Алчевського міського управління
юстиції з виконання рішення
господарського суду Луганської
області від 06.04.2009 у справі № 11/77пд.

3. Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Алчевського
міського управління юстиції здійснити
негайне примусове виконання рішення
господарського суду Луганської
області від 06.04.2009 у справі № 11/77пд
(наказу господарського суду Луганської
області № 11/77пд від 24.04.2009 про
звільнення вбудованого нежитлового
приміщення площею 900,6 кв. м,
розташованого за адресою: м. Алчевськ,
вул. Запорізька, буд. 105 (виселення
боржника), та наказу господарського
суду Луганської області від 24.09.2009 №
11/77пд про стягнення грошових коштів) .

4. Залишити без розгляду вимогу скарги
про визнання неправомірною
бездіяльності Відділу державної
виконавчої служби Алчевського
міського управління юстиції з
розгляду скарги заявника від 01.10.2013 №
6/01-06-3080 на бездіяльність державного
виконавця з виконання рішення
господарського суду Луганської
області від 06.04.2009 у справі № 11/77пд.

Суддя
М.О. Москаленко