м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/5670/14 18.04.14

Суддя Отрош І.М., розглянувши справу

за позовомПублічного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Оранта-Січ"доПублічного акціонерного
товариства "Брокбізнесбанк"
простягнення 1015205 грн. 48 коп.
Представники: від позивача: Горобець
О.В. - представник за довіреністю № 87
від 16.04.2014від відповідача: не
з'явивсяОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.04.2014 до Господарського суду м. Києва
надійшла позовна заява Публічного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Оранта-Січ" з вимогами до
Публічного акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк" про стягнення 1015205 грн.
48 коп. заборгованості за договором
банківського строкового вкладу
«Осінній» № 17-13 від 30.10.2013, в тому числі
1000000 грн. 00 коп. суми вкладу та 15205 грн. 48
коп. відсотків за лютий та березень 2014
року.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідач в
порушення норм чинного законодавства
України та укладеного між сторонами
договору банківського строкового
вкладу «Осінній» № 17-13 від 30.10.2013 не
виконав взяті на себе зобов'язання, у
зв'язку з чим в останнього виник
обов'язок з повернення вкладу у розмірі
1000000 грн. 00 коп. та сплати відсотків
річних за користування депозитом у
розмірі 15205 грн. 48 коп., нарахованих за
лютий та березень 2014 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 02.04.2014 порушено провадження у
справі № 910/5670/14 та справу призначено до
розгляду на 18.04.2014.

18.04.2014 до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва від
представника позивача надійшли
документи для долучення до матеріалів
справи.

Представник відповідача у судове
засідання 18.04.2014 не з'явився, клопотання
про відкладення розгляду справи не
подав, вимоги суду не виконав, про
причини неявки суд не повідомив, хоча
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи рекомендованим повідомленням
про вручення поштового відправлення №
010.

У судове засідання 18.04.2014 з'явився
представник позивача та надав
пояснення по суті справи, відповідно до
яких в повному обсязі підтримав
заявлені позовні вимоги та просить суд
їх задовольнити.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувається з
урахуванням положень ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
матеріалами.

У судовому засіданні 18.04.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши надані суду
докази та матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

30.10.2013 між Публічним акціонерним
товариством "Брокбізнесбанк" (банк) та
Публічним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Оранта-Січ"
(вкладник) укладено договір
банківського строкового вкладу
«Осінній» № 17-13, відповідно до умов
якого вкладник розміщує, а банк приймає
тимчасово вільні грошові кошти в сумі
1000000 грн. на умовах та в порядку,
встановлених цим договором.

Згідно з пунктом 1.1. договору строк
розміщення депозиту - з 30.10.2013 по 30.01.2014
або по дату, що визначається згідно п.4.8.
цього договору, у випадку настання
обставин, що визначені п. 4.8. цього
договору.

30.01.2014 між сторонами укладено додаткову
угоду № 1 до договору банківського
вкладу № 17-13 від 30.10.2013, відповідно до
якої пункт 1.1 договору викладено в
наступній редакції: «Строк розміщення
депозиту - з "30.10.2011 по 03.03.2014 або по дату,
що визначається згідно п.4.8. цього
договору, у випадку настання обставин,
що визначені п. 4.8. цього договору.».

У відповідності до пункту 1.4. договору
внесення/повернення грошових коштів
на/з депозитний/ного рахунок/ку
підтверджується випискою з
депозитного рахунку, засвідченою
штампом банка та підписом
уповноваженого працівника банка. У
виписці зазначається: найменування
банка, номер депозитного рахунку, сума
грошових коштів, зарахованих на
депозитний рахунок та списаних з
депозитного рахунку, залишок грошових
коштів на депозитному рахунку а також
дата зарахування та списання грошових
коштів з депозитного рахунку.

Відповідно до пункту 2.1. договору в день
укладання даного договору банк
відкриває вкладнику вкладний
(депозитний) рахунок № 8004.

Банк зобов'язаний повернути вкладнику
депозит у строки та в порядку
передбаченому договором (пункт 4.4.
договору).

Згідно з 5.1. договору банк нараховує:
проценти не пізніше останнього
банківського дня кожного місяця та в
день закінчення строку розміщення
депозиту в розмірі процентної ставки,
визначеної в пункту 1.3. договору (або в
розмірі процентної ставки, визначеної
в пункті 6.4. та пункті 6.5. договору у
випадку дострокового повернення
частин(и) депозиту або розірвання
договору та повернення всієї суми
депозиту), за фактичну кількість днів
користування грошовими коштами
вкладника (враховуючи вихідні і
святкові дні) в поточному календарному
місяці, на суму щоденного залишку на
депозитному рахунку.

Відповідно до пункту 5.6. договору банк
не нараховує проценти за депозитом
після закінчення строку розміщення
депозиту, що встановлений в пункті 1.2.
договору, крім умов передбачених
пунктом 6.7. договору. У випадку якщо
днем закінчення строку розміщення
депозиту/днем дострокового повернення
депозиту або його частини/днем сплати
нарахованих процентів є вихідний або
святковий день, виконання Банком своїх
зобов'язань по поверненню депозиту
та/або сплаті нарахованих процентів
переноситься па наступний за ним
банківський день (пункт 6.7. договору).

Банк повертає всю суму депозиту в
останній день розміщення депозиту,
шляхом перерахування на поточний
рахунок вкладника №265044791, відкритий в
Космічному відділенні ПАТ ЗОД
«Райффайзен Банк Аваль» МФО 313827
(поточний рахунок) без надання
вкладником відповідного платіжного
доручення на перерахування грошових
коштів. Банк перераховує нараховані
проценти протягом п'яти банківських
днів кожного місяця, наступного за
місяцем, в якому було здійснено
нарахування, в день повернення
депозиту, в день дострокового
повернення депозиту (частини депозиту)
шляхом перерахування на поточний
рахунок вкладника (пункт 6 та 6.1
договору).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11
Цивільного кодексу України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків є, зокрема, договори та інші
правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного договору,
суд дійшов до висновку, що даний
правочин за своєю правовою природою є
договором банківського вкладу
(депозиту).

Відповідно до частини 1 статті 1058
Цивільного кодексу України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Згідно з частиною 3 статті 1058
Цивільного кодексу України до відносин
банку та вкладника за рахунком, на який
внесений вклад, застосовуються
положення про договір банківського
рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо
інше не встановлено цією главою або не
випливає із суті договору банківського
вкладу.

Нормами частин 1 та 2 статті 1060
Цивільного кодексу України
встановлено, що договір банківського
вкладу укладається на умовах видачі
вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу)
або на умовах повернення вкладу зі
спливом встановленого договором
строку (строковий вклад). Договором
може бути передбачено внесення
грошової суми на інших умовах її
повернення. За договором банківського
вкладу незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
вкладів, зроблених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Як встановлено судом, позивачем 30.10.2013
на депозитний рахунок № 8004 згідно
з договором банківського вкладу № 17-13
від 30.10.2013 було перераховано кошти у
розмірі 1000000 грн. 00 коп., що
підтверджується наявним в матеріалах
справи платіжним дорученням № 1602 від
30.10.2013.

Публічне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Оранта-Січ"
звернулось до Публічного акціонерного
товариства "Брокбізнесбанк" з листами
№ 3-03/111 від 27.02.2014, № 940 від 04.03.2014 щодо
повернення депозитного вкладу та з
претензією № 984 від 06.03.2014 про
повернення депозитного вкладу за
договором № 17-13 від 30.10.2013, які були
отримані відповідачем, що
підтверджується відмітками на листах.

Листом № 256/044-07 від 13.03.2014 відповідач
повідомив позивача про неможливість
повернення депозитного вкладу, у
зв'язку із запровадження в АТ
«Брокбізнесбанк» тимчасової
адміністрації строком на три місяці з
03.03.2014 по 02.06.2014.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до частини 1 статті 1074
Цивільного кодексу України обмеження
прав клієнта щодо розпоряджання
грошовими коштами, що знаходяться на
його рахунку, не допускається, крім
випадків обмеження права
розпоряджання рахунком за рішенням
суду або в інших випадках, встановлених
законом, а також у разі зупинення
фінансових операцій, які можуть бути
пов'язані з легалізацією (відмиванням)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванням тероризму,
передбачених законом.

Судом встановлено, що Виконавчою
дирекцією Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб 28.02.2014 прийнято рішення №
9 про виведення з ринку та здійснення
тимчасової адміністрації, відповідно
до якого на підставі постанови
Правління Національного банку України
від 28 лютого 2014 року №107 «Про
віднесення Публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк» до
категорії неплатоспроможних»,
керуючись пунктом 2 частини 5 статті 12
та статтею 34 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" вирішила розпочати процедуру
виведення Публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк» з ринку та
запровадити в ньому тимчасову
адміністрацію з 03.03.2014 по 02.06.2014.

Відповідно до норм частини 5 статті 36
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
під час тимчасової адміністрації не
здійснюється: задоволення вимог
вкладників та інших кредиторів банку;
примусове стягнення коштів та майна
банку, звернення стягнення на майно
банку, накладення арешту на кошти та
майно банку; нарахування неустойки
(штрафів, пені), інших фінансових
(економічних) санкцій за невиконання чи
неналежне виконання зобов'язань перед
кредиторами та зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів); зарахування зустрічних
однорідних вимог, якщо це може
призвести до порушення порядку
погашення вимог кредиторів,
встановленого цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини 6 статті 36
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
обмеження, встановлене пунктом 1
частини п'ятої цієї статті, не
поширюється на зобов'язання банку щодо
виплати коштів за вкладами вкладників
за договорами, строк яких закінчився,
та за договорами банківського рахунку
вкладників. Зазначені виплати
здійснюються в межах суми
відшкодування, що гарантується Фондом.

У відповідності до пунктів 3 та статті 2
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
вклад це кошти в готівковій або
безготівковій формі у валюті України
або в іноземній валюті, які залучені
банком від вкладника (або які надійшли
для вкладника) на умовах договору
банківського вкладу (депозиту),
банківського рахунку або шляхом видачі
іменного депозитного сертифіката,
включаючи нараховані відсотки на такі
кошти. Вкладник - фізична особа (крім
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності), яка
уклала або на користь якої укладено
договір банківського вкладу (депозиту),
банківського рахунку або яка є
власником іменного депозитного
сертифіката;

Крім того, згідно зі статтею 2 Закону
України «Про банки і банківську
діяльність» визначено поняття
«кредитор банку» - юридична або фізична
особа, яка має документально
підтверджені вимоги до боржника щодо
його майнових зобов'язань.

З огляду на те, що Публічне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Оранта-Січ» є кредитором Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» щодо майнового
зобов'язання з повернення вкладу та з
урахуванням встановленої Законом
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб» (пункт 1 частини
5 статті 36) заборони на задоволення
вимог кредиторів банку щодо майнових
зобов'язань, вимоги позивача не
підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Оранта-Січ» є кредитором
Публічного акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк», вимоги якого щодо
повернення вкладу та сплати відсотків
є вимогами щодо майнових зобов'язань
банку яка не підлягає задоволенню, у
зв'язку із запровадженням у Публічному
акціонерному товаристві
«Брокбізнесбанк» тимчасової
адміністрації з 03.03.2014 по 02.06.2014,
відповідно до пункту 1 частини 5 статті
36 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частини 1 статті 1
Господарського процесуального кодексу
України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Судом встановлено, що з урахуванням
пунктів 1.1, 4.4, 5.1., 6 та 6.1 договору
банківського вкладу від 30.10.2013, частини
1 та 2 статті 1060 Цивільного кодексу
України та частини 1 статті 1074
Цивільного кодексу України у
відповідача 04.03.2014 виник обов'язок з
повернення вкладу у розмірі 1000000 грн. 00
коп. та сплати відсотків річних за
користування депозитом за лютий 2014 та
березень 2014 року у розмірі 15205 грн. 48
коп. Враховуючи вищезазначене та
беручи до уваги те, що на момент
виникнення у відповідача обовязку з
повернення вкладу та сплати відсотків
та на момент звернення позивача з
позовом до суду та на момент винесення
рішення у Публічному акціонерному
товариства «Брокбізнесбанк» діє
тимчасова адміністрація, вимоги
позивача щодо повернення вкладу на
сплати відсотків не підлягають
задоволенню з урахуванням приписів
пункту 1 частини 5 статті 36 Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб».

Згідно з частиною 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
шляхом подання, протягом 10 днів з дня
складання повного рішення, апеляційної
скарги через Господарський суд міста
Києва.

Повне рішення складено: 23.04.2014

Суддя
І.М. Отрош