РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

"28" квітня 2014 р.
Справа № 903/203/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Петухов М.Г.

суддя
Бучинська Г.Б. ,

суддя
Філіпова Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщені Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача -
Комунального підприємства
"Ківерціводоканал"

на рішення господарського суду
Волинської області від 26.03.2014 р.

у справі № 903/203/14 (суддя Кравчук А.М.)

за позовом Комунального підприємства
"Ківерціводоканал"

до відповідача Волинського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення

за участю представників сторін:

від позивача: Сапожнік А.Н.;

від відповідача: Іващук Ю.М., Степанюк
А.І., Марчук Н.О.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Волинської області від 26 березня 2014
року у справі № 903/203/14 у
задоволенні позову Комунального
підприємства "Ківерціводокнал" до
Волинського обласного територіального
Відділення Антимонопольного комітету
України про визнання недійсним рішення
Адміністративної колегії Волинського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
30 грудня 2013 року № 80 відмовлено.

При винесенні вищевказаного рішення,
судом першої інстанції на підставі
матеріалів справи про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції № 56-13 від 30 грудня 2013 року
було встановлено, що з метою припинення
порушення конкуренційного
законодавства на ринку рідких
побутових відходів, адміністративною
колегією територіального відділення
від 11 червня 2013 року за № 77 були надані
Комунальному підприємству
«Ківерціводоканал» обов'язкові для
розгляду рекомендації «Про припинення
дій, які містять ознаки порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції», термін виконання яких - 30
днів з дня їх отримання. При цьому,
судом було встановлено, що вказані
рекомендації адміністративної колегії
територіального відділення щодо
припинення дій, які містять ознаки
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, не було
виконано. За вказаних обставин, було
розпочато розгляд справи №56-13 в зв'язку
з наявністю в діях КП
«Ківерціводоканал» ознак порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції. В процесі розгляду
вказаної справи досліджувалося саме
наведені у заяві обставини, в
результаті чого було встановлено
наявність в діях КП «Ківерціводоканал»
ознак порушення законодавства про
захист економічної конкуренції,
передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 13, п.2 ст. 50
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку надання послуг з вивезення
рідких побутових відходів.

Переглядаючи рішення адміністративної
колегії Волинського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
30 грудня 2013 року № 80 у справі № 56-13 на
предмет відповідності вимогам закону,
судом першої інстанції було прийнято
до уваги окремі положення Законів
України „Про Антимонопольний комітет
України", "Про захист економічної
конкуренції", "Про надання
житлово-комунальних послуг", Порядок
формування тарифів на послуги з
вивезення побутових відходів,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 2006 року №
1010.

В той же час, судом першої інстанції
встановлено, що рішенням
адміністративної колегії Волинського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
30.12.2013 року №80 у справі №56-13 визнано, що
КП «Ківерціводоканал» за результатами
діяльності протягом 2010 року - вересня
2013 року займає монопольне (домінуюче)
становище на ринку послуг з вивезення
рідких побутових відходів в межах м.
Ківерці та 5-ти кілометрової
навколишньої території з часткою понад
35%, а також визнано дії КП
«Ківерціводоканал», що полягають у
встановленні та застосуванні
економічно необгрунтованих тарифів на
послуги з вивезення рідких побутових
відходів, порушенням законодавства про
захист економічної конкуренції у
вигляді зловживання монопольним
(домінуючим) становищем на ринку послуг
з вивезення рідких побутових відходів,
у зв'язку з чим накладено на КП
«Ківерціводоканал» штраф у розмірі 5000
грн.

В обґрунтування своїх висновків, суд
першої інстанції вказав на те, що
механізм формування тарифів на послуги
з вивезення побутових відходів
визначено у Порядку формування тарифів
на послуги з вивезення побутових
відходів, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 26 липня
2006 року № 1010.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що
тарифи на послуги визначаються окремо
за кожною операцією поводження з
побутовими відходами та за видами
побутових відходів (тверді,
великогабаритні, ремонтні, рідкі,
небезпечні).

Також, при вирішенні спірних
правовідносин, судом першої інстанції
було встановлено, що вартість послуги з
вивезення рідких побутових відходів
підприємства "Ківерціводоканал" з 1
січня 2013 року становить 100 грн. за одну
бочку (ГАЗ -66 -4м3).

Водночас, абзацом 7 пункту 2 Порядку
передбачено, що тарифи на послуги -
грошовий вираз витрат із збирання,
зберігання, перевезення, перероблення,
утилізації, знешкодження та
захоронення 1 куб. метра або 1 тонни (за
наявності вагового обладнання)
побутових відходів, розрахований на
основі економічно обґрунтованих
планованих витрат з урахуванням
планованого прибутку та податку на
додану вартість.

Крім того, пунктом 34 Порядку
передбачено, що тарифи формуються для
трьох груп споживачів - населення,
бюджетних установ, інших споживачів.
Групи споживачів визначаються на
основі оцінки економічної
обґрунтованості розподілу витрат між
групами споживачів.

КП "Ківерціводоканал" сформовано один
загальний тариф, а не по групах
споживачів.

Крім того, суд звернув увагу на те, що
Комунальним підприємством
"Ківерціводоканал" на послугу з
вивезення рідких побутових відходів
було встановлений рівень
рентабельності 30 %, що суперечить
пункту 21 Порядку, в якому зазначено, що
рівень рентабельності формується з
урахуванням необхідності сплати
податку на прибуток підприємств та
спрямування частини отриманого
прибутку на технічне переоснащення
підприємств і не повинен перевищувати
в цілому по підприємству 12 відсотків, а
для категорій споживачів - бюджетних
установ та інших споживачів - 15 та 50
відсотків відповідно.

Відповідно до частини другої статті 31
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" виконавці/виробники
здійснюють розрахунки економічно
обґрунтованих витрат на виробництво
(надання) житлово-комунальних послуг і
подають їх органам, уповноваженим
здійснювати встановлення тарифів.

Однак, в матеріалах справи відсутні
докази на підтвердження затвердження
виконавчим комітетот Ківерцівської
міської ради тарифів на послуги з
вивезення рідких нечистот.

З урахуванням вказаного, місцевий
господарський суд зазначив, що тарифи
на послуги з вивезення рідких
побутових відходів затверджені
внутрішнім наказом КП
"Ківерціводоканал", суперечить частині
другій статті 31 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" що в свою
чергу призвело до негативного наслідку
- завищення цін на послуги для
споживачів

Враховуючи встановлені обставини у
даній справі та положення діючого
законодавства, суд першої інстанції
дійшов висновку, що позивачем не подано
суду достатніх та допустимих доказів,
які б підтверджували позовні вимоги,
оскільки в матеріалах справи відсутні
докази, які б спростовували
зловживання позивачем монопольним
(домінуючим) становищем на ринку. Окрім
того, позивач обставини, на які
посилався як на підставу своїх
позовних вимог, наявність підстав,
передбачених статтею 59 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
для визнання недійсним рішення,
належними доказами не довів, з огляду
на що, суд відмовив у задоволенні
позовних вимог про визнання недійсним
рішення Адміністративної колегії
Волинського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України № 80 від 30 грудня 2013 року у
справі 3 56-13.

Не погоджуючись із винесеним рішенням
суду першої інстанції, позивач -
Комунальне підприємство
«Ківерціводоканал» звернулось з
апеляційною скаргою до Рівненського
апеляційного господарського суду,
відповідно до якої просить рішення
господарського суду Волинської
області від 26 березня 2014 року у справі
№ 903/203/14 скасувати та прийняти нове
рішення, яким позов задоволити
повністю.

Скаржник вважає, що рішення
господарського суду є незаконним та
таким, що прийнято з порушенням вимог
чинного законодавства України, при
цьому суд першої інстанції не в повному
обсязі з'ясував обставини справи, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору,
неправильно та неповно дослідив
докази, що призвело до невідповідності
висновків суду обставинам справи, що
призвело до неправильного вирішення
господарського спору та застосуванню
норм як матеріального так і
процесуального права. .

На підтвердження своїх доводів,
скаржник (позивач) вказує наступне.

Комунальне підприємство
«Ківерціводоканал» зазначає, що
послуги з вивезення рідких побутових
відходів в м.Ківерці надають також інші
суб'єкти господарювання , зокрема,
згідно з листом Ківерцівської міської
ради №7.3/1610 від 30.12.2013 року, послуги з
вивезення рідких побутових відходів в
м. Ківерці надають наступні суб'єкти
господарювання: КП «Ківерціводоканал»
(вул. Л. Чайкіної, 9 м.
Ківерці):територіальне медичне
об'єднання Ківерцівського району (вул.
Філатова. 6. м.Ківерці; підприємець
підриємець ОСОБА_6; фізична особа
підриємець ОСОБА_7. Не врахування
відповідачем обсягів надання послуг з
вивезення рідких побутових відходів
іншими суб»єктами господарювання
призвело до хибного висновку щодо
наявності у КП «Ківерціводоканал»
ознак монопольного (домінуючого)
становища на ринку послуг з вивезення
рідких побутових відходів в межах м.
Ківерці.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається та позивачем подано докази
в підтвердження надання аналогічних
послуг в більших обсягах в даних
територіальних межах іншими суб'єктами
господарювання, в зв'язку з чим доводи
позивача, що він не займає монопольне
становище на даному ринку послуг, є
обгрунтованими.

Необгрунтованим є твердження
Антимонопольного комітету,що у
спірному правовідношенні порушено
позивачем вимоги ч. 2 ст. 31 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» в частині встановлення
економічно необгрунтованих, завищених
тарифів на послуги з вивезення рідких
побутових відходів. Частиною 2 статті 31
Закону України «Про житлово комунальні
послуги» передбачено, що
виконавці/виробники здійснюють
розрахунки економічно обгрунтованих
витрат на виробництво (надання)
житлово-комунальних послуг і подають
їх органам, уповноваженим здійснювати
встановлення тарифів. Визначення
виконавця житлово-комунальних послуг
відповідно до цього Закону в порядку,
затвердженому центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
житлово-комунального господарства,
згідно з ст. 7 даного Закону, належить до
повноважень органів місцевого
самоврядування.

В обґрунтування своїх вимог, скаржник
посилається на той факт, що
Ківерцівською міською радою КП
"Ківерціводоканал" не визначено як
виробник послуг з вивезення рідких
побутових відходів, то, відповідно,
порушити дану норму закону КП
«Ківерціводоканал» не могло.

Незважаючи на зазначене, суд дійшов
висновку про те, що тарифи на послуги з
вивезення рідких побутових відходів
затверджені внутрішнім наказом КП
«Ківерціводоканал», що суперечить
частині другій статті 31закону України
«Про житлово-комунальні послуги» та
призвело до негативного наслідку -
завищення цінна послуги для споживачів

З огляду на викладені вище аргументи на
підтвердження своєї правової позиції,
позивач вважає, що судом першої
інстанції було відмовлено у
задоволенні позову за відсутності на
те визначених законом підстав, у
зв'язку з чим рішення суду першої
інстанції слід скасувати.

Від відповідача надійшов відзив на
апеляційну скаргу позивача, відповідно
до якого просить оскаржуване рішення
суду першої інстанції залишити без
змін, а в задоволенні апеляційної
скарги- відмовити.

На спростування доводів, викладених в
апеляційній скарзі, відповідач вказує
наступне.

Відповідно до частини другої статті 12
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» монопольним (домінуючим)
вважається становище суб'єкта
господарювання, частка якого на ринку
товару перевищує 35 відсотків, якщо він
не доведе, що зазнає значної
конкуренції.

Визначення монопольного становища
Підприємства було проведено
територіальним відділенням у
відповідності до вимог Методики
визначення монопольного (домінуючого)
становища суб'єктів господарювання на
ринку, затвердженої розпорядженням
Антимонопольного комітету України від
5 березня 2002 року № 49-р, зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 1 квітня
2002 року за № 317/6605. Дана Методика
встановлює порядок визначення
монопольного (домінуючого) становища
суб'єктів господарювання на ринку і
призначена для аналізу діяльності
суб'єктів господарювання, груп
суб'єктів господарювання та споживачів
з виробництва, реалізації, придбання
товарів, надання послуг, виконання
робіт на загальнодержавних та
регіональних ринках.

Відповідно, у пункті 1 резолютивної
частини Рішення від 30 грудня 2013 року №
80 визнано, що відповідно до частини
другої статті 12 Закону України «Про
захист економічної конкуренції», КП
«Ківерціводоканал» за результатами
діяльності протягом 2010 року - вересня
2013 року займає монопольне (домінуюче)
становище на ринку послуг із вивезення
рідких побутових відходів в межах м.
Ківерці та 5-ти кілометрової
навколишньої території з часткою понад
35%.

Регулювання відносин у сфері
здійснення операцій поводження з
рідкими побутовими відходами
ґрунтується на підставі Законів
України «Про житлово-комунальні
послуги», «Про благоустрій населених
пунктів», «Про відходи», Правил надання
послуг з вивезення побутових відходів
(надалі - Правила з вивезення відходів),
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10.12.2008 року № 1070,
що набрала чинності 22.12.2008 року.

В порушення пункту 4 статті 7 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» виконавчим комітетом
Ківерцівської міської ради в межах м.
Ківерці не визначено виконавця послуг
з вивезення рідких побутових відходів

Під час перевірки та в ході розгляду
справи № 56-13 було встановлено, що КП
«Ківерціводоканал» надавало послуги з
вивезення рідких побутових відходів
споживачам м. Ківерці та 5-ти
кілометрової зони. Відповідно до
пункту 2.2 Статуту КП
«Ківерціводоканал», затвердженого
рішенням Ківецівської міської ради від
06.01.2005 р. № 20/10 та зареєстрованого в
Ківецівській районній державній
адміністрації 25.02.2005 р. за № 1000063,
основними напрямами діяльності
підприємства є: надання підприємствам,
установам, організаціям, громадянам
послуг водопостачання і
водовідведення; видача технічних умов
на проектування об'єктів
водопостачання і водовідведення;
узгодження технічної документації;
надання транспортних послуг; надання
інших послуг у сфері водопостачання і
водовідведення, що не суперечить
чинному законодавству України.

Водночас, підтвердженням надання КП
«Ківерціводоканал» споживачам послуг
з вивезення рідких побутових відходів
є розроблена і затверджена Директором
КП «Ківерціводоканал» Сапожніком А.Н.
калькуляція вартості викачки нечистот
та лист з матеріалів перевірки
територіального відділення, в якому
зазначений перелік комунальних послуг,
які надавалися КП «Ківерціводоканал» у
2010-2012 роках, а саме - викачка нечистот.

Тобто, фактично КП «Ківерціводоканал»
протягом 2010 - 2012 років та 9 місяців 2013
року було надавачем послуг з вивезення
рідких побутових відходів в межах м.
Ківерціі та 5-ти кілометрової зони
полів фільтрації с. Сокиричі
Ківерцівського району та згідно з
обсягів їх надання займало монопольне
(домінуюче) становище на зазначеному
ринку.

На спростування доводів позивача
(скаржника) про необґрунтованість
твердження територіального відділення
про порушення КП «Ківерціводоканал»
вимог частини другої статті 31 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» в частині встановлення
економічно необгрунтованих, завищених
тарифів на послуги вивезення рідких
побутових відходів, відповідач вказує
наступне.

Відповідно до частини другої статті 31
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» виконавці/виробники
здійснюють розрахунки економічно
обґрунтованих витрат на виробництво
(надання) житлово-комунальних послуг і
подають їх органам, уповноваженим
здійснювати встановлення тарифів.

В ході розгляду справи № 56-13
територіальним відділенням було
встановлено (доведено), що Позивачем
протягом 2010-2012 років - 9 місяців 2013 року
застосовувались економічно
необгрунтовані, завищені тарифи на
послуги з вивезення рідких побутових
відходів в межах м. Ківерці та 5-ти
кілометрової навколишньої території.

За наявності монопольного становища КП
«Ківерціводоканал» у 2010 - 2012 роках та 9
місяців 2013 року в ході проведення
розслідування у справі № 56-13,
територіальним відділенням було
проаналізовано та перевірено порядок
його дій із встановлення упродовж
даного періоду часу тарифів на послуги
із вивезення рідких побутових відходів
та їх економічна обґрунтованість.

Зокрема, було встановлено, що тарифи на
послуги з вивезення рідких побутових
відходів КП «Ківерціводоканал» були
затверджені внутрішнім наказом по
Підприємству, що суперечить частині
другій статті 31 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

Механізм формування тарифів на послуги
з вивезення рідких побутових відходів
визначено у Порядку формування тарифів
на послуги з вивезення побутових
відходів, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.2006
року № 1010 (надалі -Порядок).

Пунктом 8 Порядку передбачено, що
тарифи на послуги визначаються окремо
за кожною операцією поводження з
побутовими відходами та за видами
побутових відходів (тверді,
великогабаритні, ремонтні, рідкі,
небезпечні).

Вартість послуги з вивезення рідких
побутових відходів підприємства
«Ківерціводоканал» з 01.01.2013 року
становить 100 грн. за одну бочку (ГАЗ -66 -
4м3).

Водночас, абзацом 7 пункту 2 Порядку
передбачено, що тарифи на послуги це
грошовий вираз витрат із збирання,
зберігання, перевезення, перероблення,
утилізації, знешкодження та
захоронення 1 куб. метра або 1 тонни (за
наявності вагового обладнання)
побутових відходів, розрахований на
основі економічно обґрунтованих
планованих витрат з урахуванням
планованого прибутку та податку на
додану вартість.

Отже, КП «Ківерціводоканал» затвердило
тарифи на послуги з вивезення рідких
побутових відходів на 1 бочку - 4 м.куб.,
що суперечить вищезазначеному Порядку.

Статтями 1 і 3 Закону України «Про
Антимонопольний комітет» визнано
правовий статус і завдання
Антимонопольнго комітету України
(надалі - Комітет), метою діяльності
якого є забезпечення державного
захисту конкуренції у підприємницькій
діяльності.

Повноваження адміністративних колегій
територіальних відділень Комітету
щодо прийняття рішення про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції встановлені статтею 14
Закону України «Про Антимонопольний
комітет України».

Розпорядженням адміністративної
колегії територіального відділення
від 24.10.2013 року №57-рк було розпочато
розгляд справи № 56-13 в зв'язку з
наявністю в діях КП «Ківерціводоканал»
ознак порушення законодавства про
захист економічної конкуренції,
передбаченого пунктами 1 частини
другої статті 13, пунктом 2 статті 50
Закону України «Про захист економічної
конкуренції», у вигляді зловживання
монопольним (домініючим) становищем на
ринку послуг із вивезення рідких
побутових відходів.

Розділ VII Закону України «Про захист
економічної конкуренції», який регулює
процедуру розгляду справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції передбачає для сторони,
яка бере участь у справі, лише обов'язок
добросовісно користуватися належними
їм правами (стаття 40 названого Закону).

Всебічне, повне і об'єктивне з'ясування
всіх обставин справи про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції органом Антимонопольного
Комітету України згідно з пунктами 21, 23
Правил розгляду заяв і справ про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, затверджених
розпорядженням Антимонопольного
комітету України від 19 квітня 1994 року
за № 5 (в редакції розпорядження
Антимонопольного комітету України від
29 червня 1998 року № 169-р) (із змінами),
зареєстрованих у Міністерстві юстиції
України 06 травня 1994 року за № 90/299,
проводиться службовцями
територіального відділення Комітету
після початку розгляду відповідної
справи. Тобто з'ясування правомірності
всіх аргументів наведених КП
«Ківерціводоканал», щодо фактичних
обставин справи, можливе лише в рамках
розгляду справи про порушенння
законодавства про захист економічної
конкуренції. Як вище зазначалося, у
разі відсутності такого порушення,
провадження у справі закривається. У
даному випадку, не мало місце порушення
процедури прийняття такого рішення та
прийнято воно в межах наданих
повноважень (відповідно до роз'яснень
викладених на сторінках 2-5 даного
відзиву).

Наявні ж в апеляційній скарзі
твердження позивача про порушення
Господарським судом Волинської
області норм процесуального права
підлягають відхиленню та є
безпідставними з огляду на те, що
позивачем взагалі не обгрунтовані дані
посилання.

Таким чином, територіальним
відділенням доведено факти порушення
КП
«Ківерціводоканал» законодавства про
захист економічної конкуренції і
рішення від 30.12.13 р. №80 прийняте після
повного з'ясування обставин, які мали
значення для справи № 56-13 та прийнято
без порушення норм матеріального чи
процесуального права.

В зв'язку з наведеним, відповідач
вважає, що вимоги позивача про визнання
недійсним та скасування рішення
адміністративної колегії
територіального відділення від 30.12.13 р.
№ 80 у зв'язку з недоведеністю
відповідними належними доказами
вчинення Позивачем порушення, не є
такими, що грунтуються на вимогах
законодавства України, а саме вимог
статті 60 Закону України «Про захист
економічної конкуренції», та не
підлягають задоволенню.

З урахуванням вказаного вище,
відповідач вважає, що оскаржуване
рішення є цілком законним та таким, що
відповідає встановленим обставинам
справи, а тому останнє слід залишити
без змін.

28 квітня 2014 року в судовому засіданні
Рівненського апеляційного
господарського суду представник
скаржника підтримав доводи, наведені в
апеляційній скарзі, стверджує, що судом
першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення було порушено
норми матеріального та процесуального
права. З огляду на вказане, вважає, що
рішення господарського суду
Волинської області від 26 березня 2014
року у справі № 903/203/14 слід скасувати та
прийняти нове рішення, яким задоволити
позов. Крім того, скаржник просить
врахувати додатково подані докази до
суду апеляційної інстанції, а саме:
лист Ківерційвської міської ради №
7.3/558 від 25.04.2014 р., лист Комунального
закладу "Ківерцівське районне
територіальне медичне об'єднання"
№428/1.28/2-14 від 25.04.2014 р. та лист
громадянина ОСОБА_7

Представники відповідача - Волинського
обласного територіального відділення
Антимонипольного комітету України в
судовому засіданні заявили, що з
доводами апелянта не погоджуються,
вважають їх безпідставними, а
оскаржуване рішення таким, що
відповідає встановленим обставинам
справи та нормам закону. Наголосили на
тому, що за результатами перевірки,
проведеної Ківерцівською міською
радою, не було надано переліку
надавачів послуг щодо виконання робіт
такого виду, тобто позивач є єдиним
надавачем послуг на ринку з виконання
даного виду робіт. Також, зауважили, що
тарифи на послуги були затверджені
лише директором КП «Ківерціводоканал»
без відповідного погодження на те з
міською радою, що суперечить вимогам
ст. 28 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні". Крім того,
пояснили, що КЗ "Ківерцівське РТМО" не є
надавачем таких послуг, оскільки
здійснює вивезення відходів лише для
власних потреб, а ОСОБА_7 не
зареєстрований підприємцем, тому не
може враховуватися при визначенні
частки ринку, яку займає позивач.

З огляду на зазначене, представнки
відповідача просять суд відмовити в
задоволенні апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення представників сторін,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
місцевим господарським судом при
винесенні рішення норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів вважає, що в задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити, а
оскаржуване рішення залишити без змін,
виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції
встановлено та як підтверджується
матеріалами справи, що за результатами
планової перевірки Ківерцівської
міської ради та її виконавчого
комітету щодо дотримання
законодавства про захист економічної
конкуренції протягом 2010-2012 років,
проведеної Волинським обласним
територіальним відділенням
Антимонопольного комітету України з 30
січня 2013 року по 28 лютого 2013 року
відповідно до наказу голови
територіального відділення від 4 січня
2013 року № 1 встановлено наявність в
діях КП "Ківерціводоканал" ознак
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції,
передбаченого п.1 ч.2 ст.13, п.2 ст.50 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку надання послуг з вивезення
рідких побутових відходів, шляхом
встановлення таких цін реалізації
товару (послуг), які неможливо було б
встановити за умов існування значної
конкуренції на ринку, а саме
встановлення та застосування
економічно необґрунтованих, завищених
тарифів на послуги з вивезення рідких
побутових відходів в межах м.Ківерці.

З метою припинення КП
"Ківерціводоканал" ознак порушення
конкуренційного законодавства на
ринку рідких побутових відходів,
адміністративною колегією
територіального відділення 11 червня 2013
року надані підприємству обов'язкові
для розгляду рекомендації щодо
припинення дій, які містять ознаки
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції № 77. Термін
виконання рекомендацій - 30 днів з дня їх
отримання (а.с. 31-33).

Зі змісту наданих рекомендацій
вбачається, що у разі виконання
положень рекомендацій, якщо порушення
не призвело до суттєвого обмеження чи
спотворення конкуренції, провадження у
справі про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції не
розпочинається, а розпочате
провадження закривається відповідно
до вимог частини 3 статті 46 Закону
України "про захист економічної
конкуренції".

Однак, листом за № 188 від 19 липня 2013 року
КП "Ківерціводоканал" повідомило, що
рекомендації не можуть бути виконані в
зв'язку з тим, що процедура
затвердження тарифу пов'язана не лише з
КП "Ківерціводоканал", а й з виконкомом
міської ради, який має його затвердити
(а.с. 52).

З наявних в матеріалах справи листів за
№ 147 від 3 липня 2013 року та за № 255 від 10
жовтня 2013 року вбачається, що КП
"Ківерціводоканал" заперечило
наявність монопольного (домінуючого)
становища на ринку послуг з вивезення
рідких побутових відходів в межах м.
Ківерці та повідомило, що
підприємстово не може бути визнано як
єдиний виконавець вищевказаних послуг,
так як послуги з вивезення рідких
побутових відходів в м.Ківерці надають
також інші суб'єкти господарювання (а.с.
34, 51).

Станом на 24 жовтня 2013 року КП
"Ківерціводоканал" рекомендації
адміністративної колегії
територіального відділення від 11.06.2013
року №77 щодо припинення дій, які
містять ознаки порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, не виконало.

За наведених обставин, розпорядженням
адміністративної колегії
територіального відділення від 24
жовтня 2013 року № 57-рк було розпочато
розгляд справи № 56-13 в зв'язку з
наявністю в діях КП "Ківерціводоканал"
ознак порушення законодавства про
захист економічної конкуренції,
передбаченого п.1 ч.2 ст.13, п.2 ст.50 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку послуг із вивезення рідких
побутових відходів шляхом
встановлення таких цін та умов
реалізації товару (послуг), які
неможливо було б встановити за умов
існування значної конкуренції на
ринку.

До матеріалів справи додано рішення
адміністративної колегії Волинського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
30 грудня 2013 року № 80 у справі № 56-13,
дослідивши зміст котрого вбачається,
що було постановлено наступне:

1. Визнати, що відповідно до ч.2 ст.12
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" КП "Ківерціводоканал" за
результатами діяльності протягом 2010
року - вересня 2013 року займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку послуг з вивезення рідких
побутових відходів в межах м.Ківерці та
5-ти кілометрової навколишньої
території з часткою понад 35%.

2. Визнати дії КП "Ківерціводоканал", що
полягають у встановленні та
застосуванні економічно
необгрунтованих тарифів на послуги з
вивезення рідких побутових відходів,
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції, передбаченим
пунктом 1 частини другої статті 13,
пунктом 2 статті 50, Закону України "Про
захист економічної конкуренції" у
вигляді зловживання монопольним
(домінуючим) становищем на ринку послуг
з вивезення рідких побутових відходів
шляхом встановлення таких цін
реалізації товару (послуг), які
неможливо було б встановити за умов
існування значної конкуренції на
ринку.

2.1. Відповідно до абзацу другого
частини другої статті 52 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
накласти на КП "Ківерціводоканал" штраф
у розмірі 5000 грн., за порушення,
зазначене у п.2 рішення.

3. КП "Ківерціводоканал" у двохмісячний
термін з дня отримання даного рішення
вжити заходів для припинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, зазначеного у пункті 2
резолютивної частини рішення, шляхом:

3.1. Тимчасового приведення тарифів на
послуги з вивезення рідких побутових
відходів для всіх категорій
споживачів, затверджених власним
наказом, до економічно - обґрунтованого
рівня (внісши зміни в наказ);

3.2. Подання виконавчому комітету
Ківерцівської міської ради для
встановлення тарифів на послуги з
вивезення рідких побутових відходів
для всіх категорій споживачів, після
отримання підприємством висновку
Державної інспекції з контролю за
цінами щодо економічно обґрунтованих
планових витрат на послуги з вивезення
рідких побутових відходів,
розрахованих відповідно до вимог
Порядку формування тарифів на послуги
з вивезення побутових відходів,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.2006 рок № 1010
(а.с. 8-11).

Доказом направлення даного рішення
відповідачем на адресу позивача є лист
№ 26/1.34-131 від 21 січня 2014 року "Про
надсилання рішення" (а.с.7).

Аналізуючи встановлені обставини у
даній справі та вирішуючи питання про
те, чи наявні визначені законом
підстави для задоволення позовних
вимог в частині визнання недійсними
рішення адміністративної колегії
Волинського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, суд апеляційної інстанції
приймає до уваги наступні нормативні
положення діючого законодавства
України.

За приписами статті 1 Закону України
„Про Антимонопольний комітет України"
Антимонопольний комітет України є
державним органом із спеціальним
статусом, метою діяльності якого є
забезпечення державного захисту
конкуренції у підприємницькій
діяльності та у сфері державних
закупівель.

У відповідності до положень статті 3
цього Закону, основним завданням
Антимонопольного комітету України є
участь у формуванні та реалізації
конкурентної політики в частині,
зокрема, здійснення державного
контролю за дотриманням законодавства
про захист економічної конкуренції на
засадах рівності суб'єктів
господарювання перед законом та
пріоритету прав споживачів,
запобігання, виявлення і припинення
порушень законодавства про захист
економічної конкуренції; здійснення
контролю щодо створення конкурентного
середовища та захисту конкуренції у
сфері державних закупівель.Відповідно
до положень п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст.7 Закону
України „Про Антимонопольний комітет
України" у сфері здійснення контролю за
дотриманням законодавства про захист
економічної конкуренції
Антимонопольний комітет України має
такі повноваження: розглядати заяви і
справи про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції та
проводити розслідування за цими
заявами і справами; приймати
передбачені законодавством про захист
економічної конкуренції розпорядження
та рішення за заявами і справами,
перевіряти та переглядати рішення у
справах, надавати висновки щодо
кваліфікації дій відповідно до
законодавства про захист економічної
конкуренції; перевіряти суб'єкти
господарювання, об'єднання, органи
влади, органи місцевого
самоврядування, органи
адміністративно - господарського
управління та контролю щодо дотримання
ними вимог законодавства про захист
економічної конкуренції та під час
проведення розслідувань за заявами і
справами про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції.

В силу ч. 2 ст. 23 вказаного вище Закону
порядок розгляду Антимонопольним
комітетом України та його
територіальними відділеннями справ
про порушення законодавства про захист
економічної конкуренції повинен
забезпечувати дотримання прав і
законних інтересів фізичних та
юридичних осіб і держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
монопольним (домінуючим) вважається
становище суб'єкта господарювання,
частка якого на ринку товару перевищує
35 відсотків, якщо він не доведе, що
зазнає значної конкуренції.

Приписами ч. 1 ст. 48 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
унормовано, що за результатами
розгляду справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції органи Антимонопольного
комітету України приймають рішення,
зокрема, про визнання суб'єкта
господарювання таким, що займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку, накладення штрафу.

Положеннями п.2 ч.1 ст.50 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
визначено, що: порушеннями
законодавства про захист економічної
конкуренції є, зокрема, зловживання
монопольним (домінуючим) становищем.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 60 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" заявник, відповідач, третя
особа мають право оскаржити рішення
органів Антимонопольного комітету
України повністю або частково до
господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення.

В силу ч. 1 ст. 59 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
підставами для зміни, скасування чи
визнання недійсними рішень органів
Антимонопольного комітету України є:
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи; недоведення
обставин, які мають значення для справи
і які визнано встановленими;
невідповідність висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи; порушення
або неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Як вбачається зі змісту оспорюваного
рішення, останнім було визнано
позивача таким, що займає монопольне
становище на ринку послуг з вивезення
рідких побутових відходів в межах м.
Ківерці та 5-ти кілометрової
навколишньої території з часткою понад
35 %.

При цьому, згідно з приписами ч. 1 ст. 13
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" під зловживанням
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку слід розуміти дії чи
бездіяльність суб'єкта господарювання,
який займає монопольне (домінуюче)
становище на ринку, що призвели або
можуть призвести до недопущення,
усунення чи обмеження конкуренції, або
ущемлення інтересів інших суб'єктів
господарювання чи споживачів, які були
б неможливими за умов існування
значної конкуренції на ринку.

Як вбачається з ч. 2 ст. 13 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
зловживанням монопольним (домінуючим)
становищем на ринку визнається: 1)
встановлення таких цін чи інших умов
придбання або реалізації товару, які
неможливо було б встановити за умов
існування значної конкуренції на
ринку; 2) застосування різних цін чи
різних інших умов до рівнозначних угод
з суб'єктами господарювання,
продавцями чи покупцями без об'єктивно
виправданих на те причин; 3) обумовлення
укладання угод прийняттям суб'єктом
господарювання додаткових зобов'язань,
які за своєю природою або згідно з
торговими та іншими чесними звичаями у
підприємницькій діяльності не
стосуються предмета договору; 4)
обмеження виробництва, ринків або
технічного розвитку, що завдало чи може
завдати шкоди іншим суб'єктам
господарювання, покупцям, продавцям; 5)
часткова або повна відмова від
придбання або реалізації товару за
відсутності альтернативних джерел
реалізації чи придбання; 6) суттєве
обмеження конкурентоспроможності
інших суб'єктів господарювання на
ринку без об'єктивно виправданих на те
причин; 7) створення перешкод доступу на
ринок (виходу з ринку) чи усунення з
ринку продавців, покупців, інших
суб'єктів господарювання.

Поряд з тим, відповідно до пункту 15.4
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 15 "Про деякі питання
практики застосування конкурентного
законодавства" обов'язок з доведення в
суді факту зайняття суб'єктом
господарювання монопольного
(домінуючого) становища на ринку
покладається на Антимонопольний
комітет України або його територіальне
відділення, яке є стороною у справі.

Пунктом 12 вищезазначеної постанови
передбачено, що: вирішуючи питання про
наявність або відсутність у діях
(бездіяльності) суб'єкта
господарювання ознак зловживання
монопольним (домінуючим) становищем,
господарському суду необхідно
з'ясовувати, яким саме чином такі дії
(бездіяльність) призвели чи могли
призвести до недопущення, усунення чи
обмеження конкуренції або ущемлення
інтересів інших суб'єктів
господарювання чи споживачів і в чому
конкретно полягають чи могли полягати
відповідні негативні наслідки.

Зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку забороняється і
тягне за собою відповідальність згідно
з законом.

При цьому, за змістом статті 12 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" суб'єкт господарювання,
який заперечує зайняття ним
монопольного (домінуючого) становища
на ринку товару, має довести, що він
зазнає значної конкуренції.

Згідно статті 52 Закону за порушення
статті 50 накладається штраф у розмірі
до десяти відсотків доходу (виручки)
суб'єкта господарювання від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) за
останній звітний рік, що передував
року, в якому накладається штраф.

Як вбачається з рішення
адміністративної колегії позивач
займає монопольне становище на ринку
послуг з вивезення рідких побутових
відходів в межах м. Ківерці та 5-ти
кілометрової навколишньої території з
часткою понад 35%.

Що ж стосується обгрунтувань позивача
своїх позовних вимог щодо
безпідставності визначення
відповідачем у даному оскаржуваному
рішенні його монопольного становища
щодо надання послуг з вивезення рідких
побутових відходів за період 2010-2012
років та 9 місяців 2013 року, так як
вказані послуги надаються не лише
позивачем, а й іншими суб'єктами
господарювання, то враховуючи докази,
наявні в матеріалах справи колегія
суду вбачає наступне .

Визначення монопольного становища
підприємства проведено територіальним
відділенням у відповідності до вимог
Методики визначення монопольного
(домінуючого) становища суб'єктів
господарювання на ринку.

З доданого до матеріалів справи
Статуту КП "Ківерціводоканал", а саме
пункту 2.2 (затвердженого рішенням
Ківерцівської міської ради від 06.01.2005
року №20/10 та зареєстрованого в
Ківерцівській районній державній
адміністрації 25.02.2005 року за
№1000063) вбачається, що основними
напрямами діяльності підприємства є:
надання підприємствам, установам,
організаціям, громадянам послуг
водопостачання і водовідведення;
видача технічних умов на проектування
об'єктів водопостачання і
водовідведення, узгодження технічної
документації; надання транспортних
послуг; надання інших послуг у сфері
водопостачання і водовідведення, що не
суперечать чинному законодавству
України (а.с. 14-17).

Види діяльності за КВЕД - 2010: 37.00
Каналізація, відведення й очищення
стічних вод; 36.00 Забір, очищення та
постачання води; 42.21 Будівництво
трубопроводів; 43.22 Монтаж
водопровідних мереж, систем опалення
та кондиціонування; 46.90
Неспеціалізована оптова торгівля; 49.41
Вантажний автомобільний транспорт.

З доданого до матеріалів справи листа
Ківерцівської міської ради №7.3/1610 від 30
грудня 2013 року вбачається, що послуги з
вивезення рідких побутових відходів в
м. Ківерці надають наступні суб'єкти
господарювання: КП "Ківерціводоканал"
(вул. Л. Чайкіної, 9 м. Ківерці);
територіальне медичне об'єднання
Ківерцівського району (вул. Філатова, 6,
м.Ківерці підприємець ОСОБА_6 (АДРЕСА_1);
фізична особа ОСОБА_7 (АДРЕСА_2) (а.с. 13).

Водночас, листом № 38/1.3/2.13 від 10 січня 2014
року Комунальний заклад "Ківерцівське
районне територіальне медичне
б'єднання" повідомив, що послуг з
вивезення рідких побутових відходів
організаціям, установам та населенню
за період 2010-2012 років та 9 місяців 2013
року не надавав (а.с. 58).

Крім того, згідно Довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців ОСОБА_7 не
являється суб'єктом підприємницької
діяльності (а.с. 60).

Підприємець ОСОБА_6 своїм листом надав
інформацію щодо обсягів вивезення
рідких відходів, отриманих доходів,
динаміки змін тарифів (а.с. 59).

Листом № 339 від 25 грудня 2013 року КП
"Ківерціводоканал" надало інформацію
щодо обсягів надання послуг з
вивезення рідких побутових відходів в
м.Ківерці, доходи та витрати по наданню
даних послуг (а.с. 56).

З огляду на що, Волинським обласним
територіальним відділенням
Антимонопольного комітету України
було проведено розрахунки щодо обсягів
реалізації послуг з вивезення рідких
побутових відходів в м. Ківерці
позивачем за період 2010-2012 років та 9
місяців 2013 року, котрими встановлено
розмір частки КП "Ківерціводоканал" на
ринку за результатами діяльності 2010
року в розмірі 70,6 % (частка на ринку
підприємця ОСОБА_6 - 29,4%), за
результатами діяльності 2011 року - 68,6 %
(частка підприємця ОСОБА_6 - 31,4%), за
результатами діяльності 2012 року - 65,4 %
(частка на ринку підприємця ОСОБА_6 - 34, 6
%), за результатами діяльності 9 місяців
2013 року - 66,2 % (частка на ринку
підприємця ОСОБА_6 - 33,8 %), тобто,
перевищувала 35 %, дане свідчить про той
факт, що КП "Ківерціводоканал" займало
монопольне (домінуюче) становище на
зазначеному ринку послуг.

Крім того, лист Ківерцівької міської
ради №7.3/252 від 24 лютого 2014 року (а.с. 12),
на який посилається позивач, не є
належним доказом в спростування
зайняття позивачем монопольного
(домінуючого) становища на ринку,
оскільки в ньому не спростовується
факт надання підприємством послуг з
вивезення рідких побутових відходів в
м.Ківерці.

Окрім того, ще одним доказом на
підтвердження того факту, що
комунальне підприємство
«Ківерціводоканал» займає монопольне
становище на ринку послуг з вивезення
рідких побутових відходів в межах м.
Ківерці є довідка головного Управління
статистики у Волинській області
відділу статистики у Ківерцівському
районі за № 181/5/1-08 від 25 липня 2013 року
(а.с. 37), з котрої вбачається, що згідно
звітуючи підприємств за формою №
1-відходи (рідина) за 2012 рік підприємств,
які надавали б такі послуги (у межах м.
Ківерці) не має.

В той же час, колегія суддів вважає
безпідставними доводи скаржника в тій
частині, що лист Комунального закладу
"Ківерцівське районне територіальне
медичне об'єднання" від 25.04.2014 р.
№428/1.28/2-14 спростовує висновки
відповідача щодо зайняття позивачем
монопольного становища на ринку послуг
з вивезення рідких побутових відходів.
Адже, матеріали справи не містять
доказів на підтвердження факту надання
КЗ "Ківерцівське РТМО" послуг з
вивезення рідких побутових відходів
для інших осіб. Лист КЗ "Ківерцівське
РТМО" від 25.04.2014 р. №428/1.28/2-14 лише
констатує факт вивезення відходів в
межах медичного об'єднання.

Крім того, як було встановлено вище з
матеріалів справи, фізична особа -
ОСОБА_7 не зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності,
відповідно не може надавати послуги з
вивезення відходів, як господарюючий
суб'єкт і його частка на ринку не може
бути врахована при визначенні частки
позивачем.

В той же час, наявними в матеріалах
справи доказами підверджується той
факт, що розмір частки КП
"Ківерціводоканал" на ринку за
результатами діяльності 2010-2013 рр.
навіть з врахуванням відходів
вивезених КЗ "Ківерцівське РТМО"
перевищує 50 %, тоді як за приписами ч. 2
ст. 12 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" монопольним
(домінуючим) вважається становище
суб'єкта господарювання, частка якого
на ринку товару перевищує 35 відсотків.

Таким чином, вказаним вище доведено той
факт, що КП "Ківерціводоканал" займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку послуг з вивезення рідких
побутових відходів.

Враховуючи докази, наявні в матеріалах
справи, з котрих не вбачається надання
аналогічних послуг в більших обсягах в
даних територіальних межах іншими
суб'єктами господарювання, а відтак
доводи позивача, що він не займає
монопольне становище на даному ринку
послуг, є необгрунтованими.

Крім того, посилання позивача на
необґрунтованість тверджень
відповідача у спірному рішенні про
порушення позивачем вимог ч. 2 ст. 31
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" в частині встановлення
економічно необґрунтованих, завищених
тарифів на послуги з вивезення рідких
побутових відходів, оскільки КП
"Ківерціводоканал" не визначено
виконкомом Ківерцівської міської ради
як виробник даних послуг, то
підприємство не підпадає під дію
статті 22 Закону, оскільки не є
монополістом, не заслуговують на увагу
виходячи із наступного.

Механізм формування тарифів на послуги
з вивезення побутових відходів
визначено у Порядку формування тарифів
на послуги з вивезення побутових
відходів, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 26 липня
2006 року № 1010 (надалі - Порядок).

Пунктом 8 Порядку передбачено, що
тарифи на послуги визначаються окремо
за кожною операцією поводження з
побутовими відходами та за видами
побутових відходів (тверді,
великогабаритні, ремонтні, рідкі,
небезпечні).

З доданої до матеріалів справи
калькуляції вартості викачки нечистот
1 бочки ГАЗ-66 підприємства
«Ківерціводоканал» з 1 січня 2013 року
(затвердженої директором КП
«Ківерціводоканал») вбачається, що
вартість послуги з вивезення рідких
побутових відходів підприємства
"Ківерціводоканал" з 1 січня 2013 року
становить 100 грн. за одну бочку (ГАЗ -66
-4м3) (а.с. 78).

Поряд з тим, абзацом 7 пункту 2 Порядку
передбачено, що тарифи на послуги -
грошовий вираз витрат із збирання,
зберігання, перевезення, перероблення,
утилізації, знешкодження та
захоронення 1 куб. метра або 1 тонни (за
наявності вагового обладнання)
побутових відходів, розрахований на
основі економічно обґрунтованих
планованих витрат з урахуванням
планованого прибутку та податку на
додану вартість.

Крім того, пунктом 34 Порядку
передбачено, що тарифи формуються для
трьох груп споживачів - населення,
бюджетних установ, інших споживачів.
Групи споживачів визначаються на
основі оцінки економічної
обґрунтованості розподілу витрат між
групами споживачів.

З аналізу вищезазначених норм чинного
законодавства та матеріалів справи
вбачається, що КП "Ківерціводоканал"
сформовано один загальний тариф, а не
по групах споживачів.

Також, КП "Ківерціводоканал" на послугу
з вивезення рідких побутових відходів
був встановлений рівень
рентабельності 30 % (а.с. 49), що суперечить
пункту 21 Порядку, в якому зазначено, що
рівень рентабельності формується з
урахуванням необхідності сплати
податку на прибуток підприємств та
спрямування частини отриманого
прибутку на технічне переоснащення
підприємств і не повинен перевищувати
в цілому по підприємству 12 відсотків, а
для категорій споживачів - бюджетних
установ та інших споживачів - 15 та 50
відсотків відповідно.

Відповідно до частини другої статті 31
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" виконавці/виробники
здійснюють розрахунки економічно
обґрунтованих витрат на виробництво
(надання) житлово-комунальних послуг і
подають їх органам, уповноваженим
здійснювати встановлення тарифів.

Як вбачається з листа за № 189 від 25
липня 2013 року, Комунальне підприємство
"Ківерціводоканал" лише у липні 2013 року
звернулося до міського голови
м.Ківерці з проханням затвердити на
виконкомі міської ради тарифи на
послуги з вивезення рідких нечистот
згідно Постанови КМУ №1010 від 26 липня 2006
року та рекомендацій Волинського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України № 77
від 11 червня 2013 року (а.с.67).

З врахуванням вищенаведеного в
матеріалах справи відсутні докази як
на підтвердження затвердження
виконавчим комітетот Ківерцівської
міської ради тарифу на послуги з
вивезення рідких нечистот так і
звернення позивача з відповідним
клопотанням у 2010-2012 роках. Також, до
матеріалів справи не долучені докази
отримання висновку щодо економічної
обгрунтованості витрат Державної
інспекції України з контролю за цінами.

Водночас, в порушення вимог частини
другої статті 31 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", тарифи на
послуги з вивезення рідких побутових
відходів затверджені внутрішнім
наказом КП "Ківерціводоканал" (а.с. 73, 75,
77), що в свою чергу призвело до
негативного наслідку - завищення цін на
послуги для споживачів

Посилання позивача на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи є недоведене належними та
допустимии доказами .

Відповідно до статті 59 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
підставами для зміни, скасування чи
визнання недійсними рішень органів
Антимонопольного комітету України є:
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи; недоведення
обставин, які мають значення для справи
і які визнано встановленими;
невідповідність висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи; порушення
або неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

З огляду на вказане, суд апеляційної
інстанції погоджується з тим, що суд
першої інстанції вірно відзначив, що
рішення від 30.12.2013 року № 80 у справі
№56-13 "Про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції"
прийняте Адміністративною колегією
Волинського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України в межах повноважень, наданих їй
ч. 6 ст. 52 Закону України "Про захист
економічної конкуренції", при повному
з'ясуванні обставин, доведених з
посиланням на докази, відповідності
висновків обставинам справи, з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Крім того, з можливих 131 640 грн. (дохід
від реалізації продукції (товарів,
робіт, послуг) КП "Ківерціводоканал" за
звітний 2012 рік, що передував року
накладення штрафу, склав 1
316 400 грн. х 10%) штраф накладено лише в
розмірі 5 000 грн.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об`єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Статтею 129 Конституції України
встановлено, що основними засадами
судочинства є змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Згідно із ст. 4-3
Господарського процесуального кодексу
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Відповідно до статті 33 вказаного
Кодексу кожна сторона повинна довести
ті обставини справи, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Натомість, скаржником не надано жодних
належних та допустимих доказів у
розрізі статтей 32, 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України на
підтвердження своєї правової позиції,
викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія
зазначає, що доводи скаржника,
викладені в апеляційній скарзі, не
спростовують встановлених обставин
справи, не підтверджуються наявними в
матеріалах справи доказами та
суперечать положенням чинного
законодавства, а тому не приймаються
судом апеляційної інстанції до уваги.

Отже, судовою колегією не встановлено
порушень або неправильного
застосування норм процесуального чи
матеріального права судом першої
інстанції, неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи, які
можуть бути підставою для скасування
оскаржуваного рішення в порядку статті
104 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене,
рішення господарського суду
Волинської області від 26 березня 2014
року у справі № 906/1427/13 слід залишити
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Керуючись статтями 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Волинської області від 26 березня 2014
року у справі № 903/203/14
залишити без змін, а апеляційну скаргу
Комунального підприємства
«Ківерціводокнал» - без задоволення.

2. Справу № 903/203/14 надіслати
господарському суду Волинської
області.

Головуючий суддя
Петухов М.Г.

Суддя
Бучинська Г.Б.

Суддя
Філіпова Т.Л.