ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.05.14р. Справа № 904/1401/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Новомосковський завод
мінводи", с.Знаменівка
Дніпропетровський район
Дніпропетровська область

до Відповідач-1 Товариство з обмеженою
відповідальністю "ЛиСА", м. Вишневе
Києво-Святошинський район Київська
область

Відповідач-2 Товариство з обмеженою
відповідальністю "М'ясна фабрика
"М'ясна традиція", м. Дніпропетровськ

про стягнення 134918,25 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

При секретарі судового засідання -
помічник судді Бобир Ю.В.

Представники:

Від Позивача: представник Полєв В.О.,
паспорт НОМЕР_1 від 17.08.1999 р.

Від Відповідача -1: представник не
з'явився

Від Відповідача -2: представник не
з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Новомосковський завод мінводи"
(далі-Позивач) звернулось з позовом до
Відповідача-1 Товариство з обмеженою
відповідальністю "ЛиСА" Відповідача-2
Товариство з обмеженою
відповідальністю "М'ясна фабрика
"М'ясна традиція", в якому просить
господарський суд стягнути з
Відповідача-1 на свою користь суму
боргу за Договором поставки №030713-ГП
від 03.07.2013р. в сумі 133918,25 грн., стягнути
солідарно з Відповідача-1 та
Відповідача-2 суму боргу за Договором
поставки №030713-ГП від 03.07.2013р. в розмірі
1000,00 грн. та судові витрати по справі.

Позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги наявністю невиконаних
Відповідачами грошових зобов'язань за
договором поставки №030713-ГП від 03.07.2013р.
та договором поруки №б/н від 03.07.2013
року.

В підтвердження обґрунтованості
позовних вимог Позивач надав до позову:

копії договору поставки №030713-ГП від
03.07.2013р. з додатковими угодами №1, №2 та
договору поруки №б/н від 03.07.2013р.;

копії видаткових накладних №РН-0000685
від 04.07.13р., №РН-0000715 від 16.07.13р., №РН-0000863
від 08.08.13р., №РН-0000929 від 26.08.13р., №РН-0001059
від 25.09.13р., №РН-0001196 від 24.10.13р., №РН-0001350
від 20.11.13р.;

копії видаткових накладних на
повернення товару №ЛС-0000486 від 16.09.13р.,
№ЛС-0000726 від 21.10.13р., №ЛС-000582 від 21.11.13р.,
№ЛС-0000636 від 21.11.13р., №ЛС-0000009 від 31.01.14р.,
№ЛС-0000011 від 04.02.14р.;

копії банківських виписок від 07.08.13р. на
суму 5000,00 грн., від 16.09.13р. на суму 5000,00
грн., від 09.10.13р. на суму 2000,00 грн., від
14.10.13р. на суму 5000,00 грн., від 22.10.13р. на
суму 5000,00 грн., від 27.12.13р. на суму 5000,00
грн., від 10.01.14р. на суму 5000,00 грн., від
11.02.14р. на суму 5000,000 грн., від 18.02.14р. на
суму 3000,00 грн., від 25.02.14р. на суму 5000,00
грн.;

копію акту звіряння взаєморозрахунків
від 31.01.14р.;

копію вимоги від 31.01.13р. з доказами
відправлення та одержання
Відповідачем-1.

На виконання вимог ухвали суду від
06.03.14р. 20.03.14р. Позивач подав до
матеріалів справи копії
правовстановлюючих документів, докази
направлення повідомлення Відповідачам
про час розгляду справи та акту звірки
Відповідачу-1 та довідку про суму боргу
Відповідачів станом на 19.03.14р. (а.с. 57-73).

Під час судового засідання представник
Позивача подав докази направлення
повідомлення Відповідачам про дату та
час розгляду справи, акт звірки,
довідку про суму боргу Відповідачів
станом на 05.05.14р. та в якості доказу
часткової оплати за Договором поставки
№030713-ГП від 03.07.2013р. з боку Відповідача
подав копію банківської виписки по
рахунку про сплату 3000 грн. (а.с. 81-86).

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, витребувані судом документи
не надали. Суд вважає за можливе
розглянути справу за їх відсутністю,
оскільки останні були належним чином
повідомлені про слухання справи в суді,
про що свідчать поштові повідомлення у
справі (а.с. 78, 79). Клопотань про
відкладення розгляду справи
Відповідачі не подавали. Крім того,
матеріали справи містять достатньо
документів для його вирішення по суті.

Строк вирішення спору був продовжений
судом за клопотанням Позивача - до
20.05.14р. в порядку ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні 06.05.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення в порядку ст. 85 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи та
враховуючи пояснення представника
Позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази,
господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством
"Новомосковський завод мінводи"
(далі-Компанія) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "ЛиСА" (далі
- Дистриб'ютор) був укладений договір
поставки №030713-ГП від 03.07.2013р. (далі -
Договір поставки) (а.с. 10-16), відповідно
до умов якого Компанія зобов'язалася
відповідно до умов Договору передавати
Дистриб'ютору Товар - природну столову
мінеральну воду та безалкогольні напої
- у власність для його подальшого
розповсюдження на території на умовах,
визначених в Договорі, а Дистриб'ютор
зобов'язався прийняти цей товар,
сплатити його вартість, здійснювати
його продаж, розповсюдження,
просування та забезпечити максимальну
представленість Товару на території
відповідно до умов, що визначені цим
договором. Під територією в цьому
договорі розуміється
адміністративно-територіальні одиниці
України зазначені в Додатку №1 до цього
Договору, що є його невід'ємною
частиною (п.п. 1.1, 1.2 Договору поставки).

Продаж Товару Дистриб'ютору
здійснюється Компанією за цінами,
наведеними в Специфікації (Додаток №3)
(а.с. 1-20).

Компанія визначає наступні умови
розрахунку за товар Дистриб'ютором:

- розмір загальної суми отриманого
Дистриб'ютором, але не оплаченого
товару, не може перевищувати 300000 грн.
Компанія залишає за собою право
змінити розмір загальної суми
отриманого Дистриб'ютором, але не
оплаченого Товару, на свій розсуд (п. 5.2
Договору поставки).

Пунктом 5.3 Договору поставки
встановлено термін оплати за отриманий
Дистриб'ютором товар на умовах
товарного кредиту:

- не більш, ніж 60 календарних днів у
період травень-вересень (включно);

- не більш, ніж 120 календарних днів у
період жовтень-квітень (включно).

Фактом оплати вважається надходження
грошових коштів на розрахунковий
рахунок Компанії (п. 5.4 Договору).

Додатковою угодою №1 від 03.07.13р. до
договору поставки №030713-ГП (а.с. 26),
сторони узгодили, що Дистриб'ютор
повинен провести оплату реалізованого
протягом минулого тижня товару
протягом робочого дня, що настає за
днем подання звіту про товар. Фактом
оплати вважається надходження
грошових коштів на розрахунковий
рахунок Компанії (п. 5.4 Додаткової угоди
№1).

У випадку, якщо Дистриб'ютор порушує
вимоги п.5.2 щодо надання своєчасних,
повних та достовірних про товар, а
також у разі, якщо продаж товару є
незадовільним на думку компанії.
Компанія має право висунути
Дистриб'ютору вимогу про повернення
товару або про оплату наявного у
Дистриб'ютора товару протягом ---- днів з
дати одержання Дистриб'ютором
відповідної вимоги. У відповідь на
одержану вимогу, Дистриб'ютор повинен
повідомити компанії протягом 3 робочих
днів або про намір оплатити товар, або
про час та місце повернення товару (п. 5.6
Додаткової угоди).

Додатковою угодою №2 від 01.09.2013р. до
договору поставки №030713-ГП (а.с. 27),
сторони доповнили договір пунктом 7.3
наступного змісту: "7.3 Дистриб'ютор має
право за згодою компанії, повернути
компанії нереалізований товар, що є
придбаним до подальшого вживання
(термін придатності не сплив, товарний
вид збережений тощо)". Інші умови
Договору залишаються без змін.

Цей Договір набирає силу з моменту
підписання його Сторонами та діє до
31.12.2013р. (п. 19.1 Договору).

Так, Продавець здійснив поставку
Товару на загальну суму 217061,90 грн. з ПДВ,
що підтверджується копіями видаткових
накладних №РН-0000685 від 04.07.13р., №РН-0000715
від 16.07.13р., №РН-0000863 від 08.08.13р., №РН-0000929
від 26.08.13р., №РН-0001059 від 25.09.13р., №РН-0001196
від 24.10.13р., №РН-0001350 від 20.11.13р., копії
яких наявні в матеріалах справи (а.с.
29-35). Накладні мають підписи з боку
Позивача та Відповідача та скріплені
печатками обох підприємств.

Відповідач свої зобов'язання по повній
та своєчасній оплаті отриманого Товару
здійснив частково у сумі 45000,00 грн., що
підтверджується копіями банківських
виписок від 07.08.13р. на суму 5000,00 грн., від
16.09.13р. на суму 5000,00 грн., від 09.10.13р. на
суму 2000,00 грн., від 14.10.13р. на суму 5000,00
грн., від 22.10.13р. на суму 5000,00 грн., від
27.12.13р. на суму 5000,00 грн., від 10.01.14р. на
суму 5000,00 грн., від 11.02.14р. на суму 5000,000
грн., від 18.02.14р. на суму 3000,00 грн., від
25.02.14р. на суму 5000,00 грн., під час
судового розгляду справи у сумі 3000 грн.
(а.с. 42-51, 86) та здійснив повернення
нереалізованого товару відповідно
видаткових накладних (повернення)
№ЛС-0000486 від 16.09.13р., №ЛС-0000726 від 21.10.13р.,
№ЛС-000582 від 21.11.13р., №ЛС-0000636 від 21.11.13р.,
№ЛС-0000009 від 31.01.14р., №ЛС-0000011 від 04.02.14р.
(а.с. 36-41), внаслідок чого у останнього
виникла заборгованість в сумі 131918,25
грн. основного боргу.

З метою досудового врегулювання спору
Позивач направив на адресу
Відповідача-1 вимогу вих.№38/01 від 31.01.14р.
про сплату заборгованості за
поставлений товар (а.с. 53), яка останнім
отримана 13.02.14р. (а.с. 54) та залишена без
відповіді та без задоволення.

Враховуючи умови договору, з
урахуванням додаткових угод №1 та №2,
які передбачають право Позивача за
певних обставин вимагати виплати
компенсації за товар та право
Відповідача у випадку відсутності
реалізації товару повернути його або
сплатити кошти, а також факт
пред'явлення Позивачем вимоги про
перерахування коштів за отриманий
товар та відсутність з боку
Відповідача-1 дій ані щодо повернення
товару на спірну суму, ані щодо
перерахування коштів за нього, суд
дійшов висновку, що порушення прав та
інтересів Позивача за договором має
місце. Також у справі відсутні
обставини, які спростовують
обґрунтованість позовних вимог
Позивача про стягнення коштів.

За вимогою суду Позивач направив на
адресу Відповідача-1 акт звірки
взаєморозрахунків (а.с. 83), який з боку
Відповідача не підписано та не
спростовано.

При вирішенні спору суд керується тим,
що правовідносини Позивача та
Відповідача-1 ґрунтуються на договорі
поставки, який регулюється статтями
264-271 Господарського кодексу України.

Так, відповідно до ст.265 ГК України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з приписами частин 1 і 7 ст. 193 ГК
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору; а одностороння відмова від
виконання зобов'язань не допускається
крім випадків, передбачених законом.

Статтею, 611 ЦК України визначено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Також, 03.07.2013р. між Публічним
акціонерним товариством
"Новомосковський завод мінводи"
(далі-Кредитор) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "М'ясна
фабрика "М'ясна традиція"
(далі-Поручитель) укладений Договір
поруки (а.с. 55 з/б). Відповідно до п.1.1
цього Договору Поручитель поручається
перед Кредитором за виконання
обов'язків Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛиСА" (далі-Боржник),
за договором поставки, передбаченим
ст.2 цього договору, щодо розрахунків за
отриманий товар за всіма видатковими
накладними, які будуть підписані
протягом терміну дії Основного
договору у розмірі 1000 грн.

У разі невиконання Боржником
зобов'язань за Основним договором
Поручитель відповідає перед
Кредитором за невиконані зобов'язання
Боржника виключно у розмірі,
визначеному п.1.1 Договору поруки.
Виконання зобов'язань Поручителя за
цим Договором є беззаперечним (п. 1.2
Договору).

26.02.2014р. Позивач на адресу Відповідача-2
направив повідомлення вих.№34ю/02-14 (а.с.
55), яким повідомив, що ТОВ "ЛиСА" не
виконало зобов'язання щодо повного та
своєчасного проведення розрахунку за
товар за Договором поставки №030713-ГП
від 03.07.2013р. Розмір боргу за Договором
поставки на дату складання цього
повідомлення складає 134918,25 грн. у
зв'язку з чим у Позивача виникає право
вимагати від Відповідача-2 сплатити
1000,00 грн. (сума, якою Поручитель
поручився за Договором поруки від
03.07.2013р.).

На момент вирішення спору Відповідач-2
не надав доказів виконання взятих на
себе зобов'язань за договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2
ст. 554 Цивільного кодексу України).

В силу частини 1 ст. 543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Під час розгляду справи Відповідачі
доказів повного погашення
заборгованості не надали.

На підставі викладеного, з урахуванням
встановлених обставин, із яких видно,
що Відповідач-1 як Боржник, та
Відповідач-2 як Поручитель, неналежним
чином виконали свої зобов'язання перед
Позивачем за вищевказаними Договорами
поставки та поруки, суд доходить
висновку, що позовні вимоги Позивача
про солідарне стягнення з Відповідача-1
та Відповідача-2 суми у розмірі 1000,00 грн.
та стягнення з Відповідача-1 суми боргу
за Договором поставки №030713-ГП від
03.07.2013р. в сумі 130918,25 грн. - є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Враховуючи те, що Відповідач-1 під час
судового розгляду добровільно сплатив
частину суми основного боргу на суму 3000
грн., суд припиняє провадження у справі
в цій частині позовних вимог на
підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

За результатами розгляду справи судові
витрати покладаються на Відповідачів в
порядку ст. 49 ГПК України. В частині
позовних вимог, провадження відносно
яких припиняється, судові витрати
також покладаються на відповідачів
через виникнення спору з їх вини та
припинення предмету спору в цій
частині під час розгляду справи в суді.

Керуючись ст.ст. 4, 15, 32-36, 43, 44, 49, 75, п.1-1 ч.1
ст.80, ст.ст. 82-85, 115-117 ГПК України,
господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛиСА" (08132, Київська
область, м.Вишневе, вул. Промислова, буд.
5-Б, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Новомосковський завод мінводи" (51281,
Дніпропетровська область,
Дніпропетровський район, с.Знаменівка,
вул.Жукова, 1А, ) суму
боргу за Договором поставки №030713-ГП
від 03.07.2013р. в сумі 130918,25 грн.

Стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю "ЛиСА" (08132,
Київська область, м.Вишневе, вул.
Промислова, буд. 5-Б, ) та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "М'ясна фабрика
"М'ясна традиція" (49000,
м.Дніпропетровськ,
вул.Молодогвардійська, буд. 6, ) на користь Публічного
акціонерного товариства
"Новомосковський завод мінводи" (51281,
Дніпропетровська область,
Дніпропетровський район, с.Знаменівка,
вул.Жукова, 1А, ) суму
боргу за Договором поставки №030713-ГП
від 03.07.2013р. в розмірі 1000,00 грн. та 2698,37
грн. судового збору.

В частині позовних вимог про стягнення
основного боргу на суму 3000 грн.
припинити провадження у справі.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня складення його повного тексту і
може бути оскаржено протягом цього
строку до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Суддя Н.Б. Кеся

Повне рішення складено - 08.05.14р.