ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2014 р.Справа № 922/981/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання
Коваленко М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Татнєфть-АЗС-Україна", м. Полтава до
Комунального закладу охорони здоров'я
"Обласний спеціалізований будинок
дитини Зелений гай", смт. Високий про
стягнення 41 991,92 грн. за участю
представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - Титаренко І.О., головний
лікар, витяг з наказу №100 від 03.07.1991 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Татнєфть-АЗС-Україна", м.
Полтава (позивач) звернулося до
господарського суду із позовною
заявою, в якій просить суд (з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог) стягнути з
Комунального закладу охорони здоров'я
"Обласний спеціалізований будинок
дитини Зелений гай", смт. Високий
(відповідача) 41 991,92 грн. заборгованості,
з яких: 32 700,50 грн. основного
боргу, 655,81 грн. 3% річних, 425,10 грн.
інфляційних втрат та 8 207,83 грн. пені,
посилаючись на неналежне виконання
відповідачем договірних зобов'язань за
договором № 0904/1х/бензин поставки
нафтопродуктів (скраплений газ) по
одноразових відомостях та договором №
0904/2х/газ поставки нафтопродуктів по
одноразових відомостях (бензин),
укладених між сторонами 09.04.2013 р.
Позивач також просить суд покласти на
відповідача витрати по сплаті судового
збору в розмірі 1 827,00 грн.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився. Через канцелярію
суду подав клопотання вх.№13168 від 14.04.2014
р. 14526 від 29.04.2014 р. про розгляд справи за
відсутності представника відповідача
за наявними у справі документами, а
також повідомив суду про те, що після
звернення позивача до суду з даним
позовом відповідач повністю погасив
суму основного боргу в розмірі 32 700,50
грн. На підтвердження оплати
заборгованості подав платіжні
доручення №№181, 182, 183 від 07.04.2014 р.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти клопотання позивача
про розгляд справи по суті за наявними
матеріалами без участі його
представника не заперечує та просить
суд задовольнити клопотання
відповідача від 30.04.2014 р. вх.№14600 про
звільнення від сплати 163,50 грн.
інфляційних втрат, 655,81 грн. 3% річних, 8
207,83 грн. пені та судового збору,
посилаючись на той факт, що організація
відповідача є неприбутковою та
фінансується з обласного бюджету, який
скорочено у 2014 р. на 5% у порівнянні з
бюджетом 2013 р. При цьому фінансування
здійснюється тільки за захищеними
статтями бюджету.

Розглянувши клопотання позивача про
розгляд справи по суті за наявними
матеріалами без участі його
представника, суд вважає за можливе
задовольнити його як таке, що не
суперечать інтересам сторін та вимогам
чинного законодавства.

У судовому засіданні 29.04.2014 р. було
оголошено перерву до 30.04.2014 р.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, дослідивши
матеріали справи, всебічно та повно
оцінивши надані сторонами докази у їх
сукупності, суд встановив наступне.

09 квітня 2013 року між позивачем
(постачальник) та відповідачем
(покупцем) було укладено договір №
0904/1х/бензин поставки нафтопродуктів
(скраплений газ) по одноразових
відомостях та договір № 0904/2х/газ
поставки нафтопродуктів по
одноразових відомостях (бензин) (далі -
договори), за умовами яких позивач
зобов'язався поставити відповідачеві
нафтопродукти (далі - товар), а
відповідач зобов'язався прийняти і
оплатити нафтопродукти на умовах даних
договорів.

За умовами п. 2.1. договорів кількість
поставленого товару визначається
відповідно до видаткової накладної на
відпуск разових відомостей на
нафтопродукти.

Згідно з п.3.4. договорів товар
вважається поставленим позивачем і
прийнятим відповідачем з моменту
підписання сторонами витратної
накладної.

Дані договори набувають чинності з
моменту їх підписання сторонами і
діють до 31.12.2013 р., а в частині
взаєморозрахунків - до їх повного
проведення (п.9.1. договорів).

Відповідно до статті 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому кожна суттєва для справи
обставина повинна підтверджуватися
належними і допустимими доказами.

Як свідчать надані позивачем та
досліджені судом матеріали справи,
позивач виконав свої договірні
зобов'язання належним чином, 13 червня
та 08 жовтня 2013 р. відповідачеві були
надані одноразові відомості (талони) на
отримання нафтопродуктів на загальну
суму 32 700,50 грн., що підтверджується
відповідними видатковими накладними:
№ТН000004974 від 13.06.2013 р., №ТН000008693 від
08.10.2013 р. та №ТН000008695 від 08.10.2013 р. (а.с. 14,
16, 19), підписаними повноважними
представниками сторін і скріпленими їх
печатками, та довіреностями на
отримання відповідачем
товарно-матеріальних цінностей: №043
від 13.06.2013 р., №075 від 08.10.2013 р. та №76 від
08.10.2013 р. (а.с. 15, 17, 20).

Згідно з частиною 1 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

За умовами п. 4.6. договорів відповідач
зобов'язався здійснити розрахунки за
товар протягом 20-ти днів з дати
підписання видаткової накладної.

Відповідач товар отримав, але в
порушення умов п.4.6. договорів вартість
товару станом на день звернення
позивача до суду з даним позовом не
оплатив.

Як свідчать надані позивачем докази
(платіжні доручення №№181, 182, 183 від
07.04.2014 р.), відповідач після звернення
позивача з позовом до суду повністю
погасив суму основного боргу в розмірі
32 700,50 грн. З огляду на даний факт суд
дійшов висновку про те, що провадження
у справі в цій частині підлягає
припиненню за відсутністю предмету
спору відповідно до вимог п. 1-1 ч. 1 ст. 80
ГПК України.

За приписами ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з п. 5.2. договорів у випадку
затримки оплати за товар відповідач
відповідно до ст. 625 ЦК України повинен
виплатити позивачеві суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, три
відсотки річних від простроченої суми
та пеню, яка нараховується за кожний
день прострочення платежу з розрахунку
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла на момент такого прострочення.

Позивач нарахував та пред'явив до
стягнення з відповідача 163,50 грн.
інфляційних втрат, 655,81 грн. 3% річних та 8
207,83 грн. пені.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Перевіривши правильність нарахування
позивачем інфляційних втрат в розмірі
163,50 грн., 3% річних в розмірі 655,81 грн. та
пені в розмірі 8 207,83 грн., суд вважає, що
позовні вимоги в цій частині є
правомірними та обґрунтованими.

Водночас представник відповідача у
судовому засіданні та у клопотанні
просить суд звільнити відповідача від
сплати 163,50 грн. інфляційних втрат,
655,81грн. 3% річних та 8 207,83 грн. пені,
посилаючись на той факт, що організація
відповідача є неприбутковою
організацією, що фінансується з
обласного бюджету, який скорочено у 2014
р. на 5% у порівнянні з бюджетом 2013 р.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно зі ст. 233 ГК України у разі якщо
належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу. Якщо порушення зобов'язання
не завдало збитків іншим учасникам
господарських відносин, суд може з
урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Розглянувши клопотання відповідача
про звільнення відповідача від сплати
інфляційних втрат в розмірі 163,50 грн., 3%
річних в розмірі 655,81 грн. та пені
розмірі 8 207,83 грн., враховуючи той факт,
що неналежне виконання договірних
зобов'язань виникло у зв'язку з тим, що
організація відповідача є
неприбутковою (рішення №169 від 25.01.2007 р.
про внесення до реєстру неприбуткових
організацій (установ) та фінансується з
обласного бюджету, суд вважає за
можливе у відповідності до ст. 233 ГК
України, п. 3 ст. 83 ГПК України зменшити
розмір пред'явленої позивачем до
стягнення пені на 99%. В частині
клопотання про звільнення відповідача
від сплати інфляційних втрат в розмірі
163,50 грн. та 3% річних в розмірі 655,81 грн.
слід відмовити, оскільки це не
передбачено чинним законодавством
України.

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
в частині стягнення 655,81 грн. 3% річних,
425,10 грн. інфляційних втрат та 82,08 грн.
пені. В частині позовних вимог щодо
стягнення 32 700,50 грн. основного боргу
провадження у справі має бути
припинено. В частині позовних вимог
щодо стягнення пені в розмірі 8 125,75 грн.
у позові слід відмовити.

Представник відповідача також просить
суд звільнити відповідача від сплати
судового збору.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України
та пунктом 4.6. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", на підставі яких
вважає, що спір доведено до суду саме з
вини відповідача і частину
заборгованості він погасив вже після
звернення позивача до суду, тому
судовий збір у повному обсязі слід
покласти на відповідача.

За таких обставин у задоволенні
клопотання про звільнення відповідача
від сплати судового збору слід
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 193, 216, 217, 230, 232, 233 Господарського
кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 549, 610,
611, 612, 625, 629, 692, 712 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 1, 4, 12, 32, 33, 43, 44, 49, п. 1-1 ч. 1
ст. 80, ст. ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального закладу
охорони здоров'я "Обласний
спеціалізований будинок дитини
Зелений гай" (вул. Фрунзе, 11, смт.
Високий, Харківський район, Харківська
область, 62460, 0,
п/р 1964 в ГУДКСУ в
Харківській області, МФО 851011) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Татнєфть-АЗС-Україна" (вул. Половки,
м. Полтава, 36010, , п/р
8726 в ПАТ "ОТП Банк", МФО 300528) 655,81
грн. 3% річних, 425,10 грн. інфляційних
втрат, 82,08 грн. пені та 1 827,00 грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В частині позовних вимог щодо
стягнення 32 700,50 грн. основного боргу
провадження у справі припинити.

В частині позовних вимог щодо
стягнення пені в розмірі 8 125,75 грн. у
позові відмовити.

Повне рішення складено 05.05.2014 р.

Суддя О.В. Макаренко