ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.05.14р. Справа № 904/1601/14

За позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА "АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК "НОВИЙ", м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
м. Дніпропетровськ

про стягнення 13 318,66 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: Артемов А.О.- представник
(дов. № 83-Д від 12.07.2013 року)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Акціонерний комерційний банк "Новий"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області із позовом
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором № 2730608/01 від 19.06.2008
року у розмірі 13 318,66 грн., з яких: 8 328,00
грн. - основний борг, 4 882,47 грн. -
відсотки за користування кредитом та
108,19 грн. - пеня за прострочення строків
оплати відсотків.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем зобов'язань за
кредитним договором № 2730608/01 від 19.06.2008
року, в частині повного та своєчасного
розрахунку за наданий кредит зі
сплатою відсотків.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 14.03.2014
року порушено провадження у справі та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 14.04.2014 року.

У межах строків передбачених статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи відкладався з
14.04.2014 року на 12.05.2014 року.

07.05.2014 року представник позивача
надіслав до господарського суду
Дніпропетровської області письмові
пояснення щодо нарахування пені.

Відповідач відзив на позов не надав, у
судові засідання, призначені для
розгляду справи, явку свого
повноважного представника не
забезпечив. Був належним чином
повідомлений про дату та місце
судового засідання.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Згідно зі статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 12.05.2014 року було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.06.2008 року між Акціонерним комерційним
банком "Новий", правонаступником якого
є Публічне акціонерне товариство
"Акціонерний комерційний банк "Новий",
що підтверджується статутом (а.с.19)
(кредитор) та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 (позичальник) було
укладено кредитний договір № 2730608/01
(а.с.13).

Відповідно до пункту 1.1 договору
кредитор надає позичальнику кредит в
розмірі 33 000,00 грн. з 19.06.2008 року по 18.06.2010
року шляхом перерахування грошових
коштів з позичкового рахунку
позичальника на поточні цілі, пов'язані
з поповненням оборотних засобів.

Погашення кредиту здійснюється
позичальником згідно графіку у період
з червня 2008 року по липень 2010 року.

Строк повернення кредиту 18 липня 2010
року.

На виконання умов договору банком
19.06.2008 року видано відповідачу кредит в
сумі 33 000,00 грн., що підтверджується
розпорядженням (а.с.15) та банківською
випискою (а.с.31).

Відповідно до п. 1.2 договору плата за
користування кредитом встановлюється
в розмірі 18 % річних.

Пунктом 1.3 договору встановлено, що
нарахування відсотків за користування
кредитом проводиться щомісячно за
фактичне користування грошових коштів
на кожний останній робочий день місяця
за поточний звітний місяць, крім
нарахування відсотків за грудень
місяць. Нарахування відсотків за
грудень місяць проводиться по 31 число
включно. Для нарахування відсотків
застосовується метод "факт - факт",
тобто фактична кількість днів у місяці
та фактична кількість днів у році. При
розрахунку відсотків враховується
перший день видачі кредитних коштів та
не враховується день повного погашення
заборгованості по кредиту.

Оплата нарахованих відсотків за
користування кредитом здійснюється
щомісячно не пізніше останнього
робочого дня поточного місяця.
Кінцевий розрахунок по відсоткам
здійснюється при повному погашенні
кредитних зобов'язань.

Даний договір набирає чинності з
моменту його підписання та діє до
повного погашення кредиту та
нарахованих по ньому відсотків
(комісії за кредитне обслуговування) і
штрафних санкцій (пункт 1.8 договору).

28.05.2010 року між Публічним акціонерним
товариством "Акціонерний комерційний
банк "Новий" (кредитор) та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_2
(позичальник) було укладено договір про
зміни умов кредитного договору № 2730608/01
від 19.06.2008 року (а.с.16).

Відповідно до пункту 1.1 договору про
зміни умов кредитного договору
кредитор надає позичальнику кредит в
розмірі 33 000,00 грн. з 19.06.2008 року по 27.11.2011
року шляхом перерахування грошових
коштів з позичкового рахунку
позичальника на поточні цілі, пов'язані
з поповненням оборотних засобів.

Погашення кредиту здійснюється
позичальником згідно графіку у період
з червня 2010 року по листопад 2011 року.

Строк повернення кредиту 27 листопада
2011 року.

Відповідно до п. 1.2 договору про зміни
умов кредитного договору плата за
користування кредитом встановлюється
в розмірі 19 % річних.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач здійснив часткове
погашення кредиту в розмірі 24 672,00 грн.
Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем по кредиту
становить 8 328,00 грн.

Відповідач здійснив часткове
погашення відсотків за користування
кредитними коштами в розмірі 9 025,17 грн.
Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем по оплаті
відсотків за період з 19.06.2008 року по
04.03.2014 року становить у сумі 4 882,47 грн.

Враховуючи викладене, заборгованість
відповідача перед позивачем по
кредитному договору становить 13 210,47
грн., з яких: 8 328,00 грн. - кредит та 4 882,47
грн. - відсотки за користування
кредитними коштами.

Відповідач порушив умови кредитного
договору, в строк наданий кредит та
відсотки за користування кредитом
банку не повернув, що і є причиною
виникнення спору.

Приймаючи рішення, господарський суд
виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України передбачено, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 1048
Цивільного кодексу України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором.

Відповідно до частини 1 статті 1049
Цивільного кодексу України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу
України зазначено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що одностороння
відмова вiд зобов'язання або
одностороння змiна його умов не
допускається, якщо iнше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином вiдповiдно
до умов договору та вимог цього
Кодексу, iнших актiв цивiльного
законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (стаття 530
Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 1.1 договору про
зміну умов кредитного договору, строк
повернення кредиту є таким, що настав
27.11.2011 року.

Станом на час розгляду справи доказів
сплати заборгованості у повному обсязі
від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача щодо стягнення
з відповідача суми основного боргу у
розмірі 8 328,00 грн. та відсотки за
користування кредитними коштами у
розмірі 4 882,47 грн. підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України
зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею)
є грошова сума або інше майно, яке
боржник має передати кредиторові у
випадку порушення боржником
зобов'язання.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштiв сплачують на
користь одержувачiв цих коштiв за
прострочку платежу пеню в розмiрi, що
встановлюється за згодою сторiн.

Частиною 6 статті 232 Господарського
кодексу України передбачено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно з пунктом 5.5 договору про зміну
умов кредитного договору за порушення
строків сплати відсотків, зазначених в
п.п. 1.3, 1.5, 4.3 цього договору, позичальник
зобов'язується сплатити кредитору пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
Національного Банку України, яка діяла
в період, за який сплачується пеня, від
неповерненої в строк суми відсотків.

У зв'язку з невиконанням умов
кредитного договору у частині
здійснення оплати відсотків за
кредитне обслуговування та
своєчасного повернення суми кредиту у
відповідності до п. 5.5. кредитного
договору, відповідачу була нарахована
пеня за несвоєчасну сплату відсотків
за користування кредитом за період з
05.03.2013 року по 04.03.2014 року у сумі 108,19 грн.

Перевіривши розрахунок позивача
(а.с.11-12), судом встановлено, що вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
пені у розмірі 108,19 грн. є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, при задоволені позову судові
витрати у справі покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 - 85,
115 - 117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний банк "Новий" (49000, м.
Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 93;
ідентифікаційний код 19361982) - 8
328,00 грн. основний борг, 4 882,47 грн.
відсотки за користування кредитом, 108,19
грн. пеню та 1 827,00 грн. судовий збір, про
що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 14.05.2014р.

Суддя Я.С. Золотарьова