м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 922/4857/13 07.04.14
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "Інстрок ЛТД"
до Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Харківській області, м. Харків
Фонду державного майна України, м.
про зобов'язання вчинити певні дії
Суддя Цюкало Ю.В.
У засіданні брали участь:
від позивача: не з'явилися;
від відповідача 1: Сіднєнко О.Л. (за
довіреністю від 19.08.2013);
від відповідача 2: Сіднєнко О.Л. (за
довіреністю від 20.12.2013);
В судовому засіданні 07 квітня 2014 року,
відповідно до положень ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, було оголошено вступну та
резолютивну частину рішення.
22.11.2013 до Господарського суду
Харківської області надійшла позовна
заява Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "Інстрок ЛТД" до
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Харківській області, Фонду державного
майна України про зобов'язання вчинити
Ухвалою Господарського суду
Харківської області від 25.11.2013 було
порушено провадження у справі №922/4857/13
та прийнято позовну заяву до розгляду.
Ухвалою Господарського суду
Харківської області від 23.12.2013 на
підставі ст.17 Господарського
процесуального кодексу України
матеріали справи №922/4857/13 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "Інстрок ЛТД" до
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Харківській області, Фонду державного
майна України про зобов'язання вчинити
певні дії, передано за встановленою
територіальною підсудністю до
Господарського суду міста Києва.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.01.2014 суддею Цюкало Ю.В.
прийнято справу до свого провадження,
розгляд справи призначено на 03.03.2014.
У судове засідання, призначене на
03.03.2014, представники сторін не
з'явилися, причини неявки суд не
повідомили, про дату, час та місце
судового засідання повідомлені
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.03.2014 відкладено розгляд
справи на 24.03.2014.
У судове засідання, призначене на 24.03.2014
з'явився представник відповідача 1, 2
надав усні пояснення по суті спору,
відповів на запитання суду.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суд не повідомив, про дату, час та місце
судового засідання повідомлений
Також, представником відповідача 1, 2
надано клопотання про продовження
строку розгляду спору.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.03.2014 продовжено строк
розгляду спору на 15 днів на підставі ст.
69 Господарського процесуального
кодексу України. Відкладено розгляд
справи на 07.04.2014.
В судове засідання, призначене на 07.04.2014
з'явились представники відповідача-1,
відповідача-2, надали усні пояснення по
суті спору, відповіли на запитання
суду, щодо задоволення позовних вимог
Представник позивача у судове
засідання 07.04.2014 не з'явився, причин
неявки суд не повідомив, був належним
чином повідомлений про час та дату
судового засідання.
Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосування
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
відповідача-1 та відповідача-2, суд, -
16.05.2003 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Інстрок ЛТД» (далі
за текстом - ТОВ «Інстрок ЛТД») та
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по
Харківській області було укладено
Договір оренди №440 цілісного майнового
комплексу Бази відпочинку «Росінка» -
структурного підрозділу ВАТ
«Харківський електротехнічний завод
«Укрелектромаш» за адресою: Харківська
обл., Вовчанський район, с. Революційне,
вул. Росяна, 1 (далі за текстом - Договір).
Позивач зазначає, що протягом строку
дії вищевказаного Договору, орендар
сумлінно виконував зобов'язання за
Договором, утримував державне майно в
Крім того, позивач вказує на те, що на
підставі технічного висновку та
кошторису витрат, Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Харківській області була
надана згода на проведення невід'ємних
поліпшень орендованого майна. На
підставі зазначеного позивачем за
рахунок власних коштів проведено
ремонт чотирьох поверхового спального
комплексу Бази відпочинку на суму 586
932,00 грн., проведено газопровід до Бази
відпочинку, вартість проведення якого
складає 91 969,18 грн., як зазначено у
ТОВ фірма «Інстрок ЛТД» звернулось з
листом до Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Харківській області, та просило
здійснити приватизацію цілісного
майнового комплексу Бази відпочинку
«Росінка» шляхом викупу.
Позивач наголошує на тому, що листом
від 01.11.2013 №08-5849 Регіональне відділення
Фонду державного майна України по
Харківській області надало відповідь
на вказаний лист, яким зазначило, що
згідно наказу ФДМУ №1007-П від 30.07.2009
об'єкт державної форми власності групи
Ж включений до переліку об'єктів, що
підлягають приватизації шляхом
продажу на аукціоні разом із земельною
ділянкою, на якій розташований об'єкт.
На підставі вищезазначеного позивач
звернувся до суду за захистом
порушених прав та просить суд визнати
неправомірними дії Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Харківській області про
включення об'єкта державної форми
власності групи Ж до переліку об'єктів,
що підлягають приватизації шляхом
продажу на аукціоні, визнати недійсним
та скасувати наказ Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Харківській області №1007-П
від 30.07.2009 «Про затвердження переліку
об'єктів групи Ж, що підлягають
приватизації», зобов'язати Фонд
державного майна України включити до
переліку об'єктів державної власності
групи Ж, що підлягають приватизації
шляхом викупу, цілісний майновий
комплекс Бази відпочинку «Росінка»,
зобов'язати Регіональне відділення
Фонду державного майна України по
Харківській області здійснити
приватизацію цілісного майнового
комплексу Бази відпочинку «Росінка»
шляхом викупу, а саме провести оцінку
та укласти з ТОВ фірма «Інстрок ЛТД»
Договір купівлі-продажу.
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по
Харківській області надано відзив на
позовну заяву, у відповідності до якого
відповідач-1 не погоджується з
обставинами, викладеними у позовній
заяві, та просить суд відмовити у
задоволенні позову. Відповідач-1
посилається на те, що у відповідності
до норм законодавства України єдині
майнові комплекси, як об'єкти оренди,
чинне законодавство з приватизації
державного майна не визначає як об'єкт
приватизації шляхом викупу
орендованого майна. Крім того, спірний
Договір не має положення про викуп
орендованого майна. Також, відповідач-1
наголошує на тому, що позивачем
зроблено ремонт та поліпшення
орендованого майна, що є його
обов'язком за Договором. На підставі
зазначеного відповідач-1 просить суд у
задоволенні пунктів 3 та 4 позову
відмовити, а щодо пунктів 1 та 2 -
провадження у справі припинити,
оскільки вказані вимоги відносяться до
підсудності адміністративного
судочинства.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.
За приписами ст.ст. 11, 509 Цивільного
кодексу України зобов'язання
виникають, зокрема, з договору.
Відповідно до ст.626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
Як вбачається з матеріалів справи,
16.05.2003 між ТОВ «Інстрок ЛТД» (орендар) та
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по
Харківській області (орендодавець)
було укладено Договір оренди №440
цілісного майнового комплексу Бази
відпочинку «Росінка» - структурного
підрозділу Ват «Харківський
електротехнічний завод
«Укрелектромаш» за адресою: Харківська
обл., Вовчанський район, с. Революційне,
Відповідно до п.1.1. вказаного Договору
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
цілісний майновий комплекс Бази
відпочинку «Росінка» - структурного
підрозділу ВАТ «Харківський
електротехнічний завод
«Укрелектромаш», розташований згідно
юридичної адреси: м. Харків, вул.
Іскринська, 37, згідно фактичної адреси:
с. Революційне, Вовчанського району,
На виконання умов вказаного Договору
16.05.2003 між сторонами було укладено Акт
приймання-передачі цілісного
майнового комплексу Бази відпочинку
«Росінка» за підсумками
інвентаризації, Акту оцінки цілісного
майнового комплексу підприємства,
організації, їх структурного
підрозділу, що передається в оренду,
передавального балансу підприємства
за станом на 31.01.2003. Вказаний Акт
скріплений підписами та печатками
Пунктом 2.1. Договору передбачено, що
орендар вступає у строкове платне
користування підприємством з моменту
укладання цього Договору та підписання
акта приймання-передачі підприємства.
Згідно з п. 2.2. Договору передача
підприємства в оренду не тягне за собою
виникнення в орендаря права власності
на це майно. Власником підприємства
залишається держава, а орендар
користується ним протягом строку
Розділом 5 вказаного Договору
передбачено обов'язки орендаря. Так, у
відповідності до п. 5.4. вказаного
Договору орендар зобов'язується
своєчасно здійснювати капітальний,
поточний та інші види ремонтів
орендованого майна підприємства.
З наведеного вбачається, що умовами
Договору передбачено прямий обов'язок
орендаря щодо здійснення капітального,
поточного та інших видів ремонтів
орендованого майна підприємства.
Пунктом 5.1. Договору встановлено, що
орендар зобов'язаний використовувати
орендоване майно підприємства
відповідно до його призначення та умов
В позовній заяві, як на підставу
позовних вимог, позивач посилається на
те, що ним було проведено невід'ємні
поліпшення орендованого майна,
проведено ремонт за рахунок власних
коштів, у зв'язку із чим, на думку
позивача, у ТОВ фірма «Інстрок ЛТД»
виникло першочергове право
приватизації вказаного майна.
Наказом Фонду державного майна України
«Про затвердження Порядку надання
орендарю згоди орендодавця державного
майна на здійснення невід'ємних
поліпшень орендованого державного
майна» №1523 від 03.10.2006 передбачено, що
згода на здійснення поліпшень
надається у формі листа орендодавця
орендарю, у якому міститься погодження
на поліпшення орендованого майна. У
листі вказується на необхідність
першочергового використання
амортизаційних відрахувань на
орендоване майно для здійснення
поліпшень, які збільшують вартість
орендованого державного майна. Після
отримання згоди орендар складає графік
виконання робіт і подає його
орендодавцю. Після здійснення
дозволених орендарю невід'ємних
поліпшень орендар надає інформацію
орендодавцю про завершення виконання
робіт з поданням копій, підписаних
замовником і підрядником актів
приймання виконаних робіт та
документів, що підтверджують оплату
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини
справи, на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог та заперечень.
Дослідивши матеріали справи, суд
зазначає, що позивачем не надано
належних доказів проведення саме
невідємних поліпшень орендованого
майна, а не поточного ремонту, який
передбачений умовами Договору.
У відповідності з п. 5.7. Договору
орендар зобов'язується у разі
припинення або розірвання Договору
повернути орендодавцеві або
підприємству, вказаному орендодавцем,
орендоване майно підприємства, у
належному стані, не гіршому ніж на
момент передачі його в оренду, з
урахуванням нормального фізичного
зносу, та відшкодувати орендодавцеві
збитки у разі погіршення стану або
втрати (повної або його частини)
орендованого майна підприємства з вини
З матеріалів справи вбачається, що
згідно з п. 98 «Державної програми
приватизації на 2000 - 2002 роки»,
затвердженої Законом України «Про
Державну програму приватизацію» від
18.05.2000 №1723-ІІІ, «Положенням про порядок
приватизації об'єктів групи Ж»,
затвердженим наказом Фонду державного
майна України від 05.08.2004 №1627, наказом
регіонального відділення від 30.07.2009
№1007-П «Про затвердження переліку
об'єктів групи Ж, що підлягають
приватизації» єдиний майновий
комплекс бази відпочинку «Росінка»
(разом із земельною ділянкою), що не
увійшла до статутного капіталу ПуАТ
«Харківський електротехнічний завод
«Укрелектромаш» при корпоратизації, за
Вовчанський р-н, с. Революційне, вул.
Росяна, 1, включений до переліку
об'єктів групи Ж, що підлягають
приватизації шляхом продажу на
аукціоні за погодженням з
Міністерством промислової політики
(лист від 21.11.2007 №14/5-2-2243) та Фондом
державного майна України (лист від
18.02.2009 №20-1-57).
Наказом Регіонального відділення від
04.10.2012 №2075-П прийнято рішення про
продаж зазначеного вище об'єкта
державної власності.
Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про
приватизацію державного майна"
передбачено, що законодавство України
про приватизацію складається з цього
Закону, інших законів України з питань
Статтею 1 Закону України "Про
приватизацію державного майна"
встановлено, що приватизація
державного майна (далі - приватизація) -
це платне відчуження майна, що
перебуває у державній власності, у тому
числі разом із земельною ділянкою
державної власності, на якій
розташований об'єкт, що підлягає
приватизації, на користь фізичних та
юридичних осіб, які можуть бути
покупцями відповідно до цього Закону, з
соціально-економічної ефективності
виробництва та залучення коштів для
здійснення структурної перебудови
національної економіки.
Частиною 9 статті 17 Закону України «Про
приватизацію державного майна»
передбачено, що орендар має право на
викуп об'єкта оренди, якщо це було
передбачено договором оренди,
укладеним до набрання чинності Законом
України "Про оренду державного майна".
З матеріалів справи вбачається, що
спірним Договором не передбачено право
орендаря на викуп орендованого майна, з
огляду на що позовні вимоги є
безпідставними та необґрунтованими, та
такими, що не підлягають задоволенню.
Також, суд наголошує увагу на
Частиною 4 рішення Конституційного
Суду України у справі за
конституційним зверненням товариства
покупців членів трудового колективу
перукарні N 163 "Черемшина" (м. Київ) щодо
офіційного тлумачення окремих
положень статті 7 Закону України "Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)"
(справа про визначення способу малої
приватизації) м. Київ, 13 грудня 2000 року у
справі N 1-16/2000 Стаття 3 Закону
передбачає три способи малої
приватизації - викуп, продаж на
аукціоні, за конкурсом. Норми, які
регламентують ці відносини, містяться
в нормативно-правових актах з питань
приватизації - законах, указах
Президента України, наказах Фонду
державного майна України тощо. Аналіз
цих актів свідчить про наявність
конкурентних та неконкурентних
способів приватизації, а також
особливого режиму приватизації, що
здійснюється членами трудового
колективу підприємства - об'єкта
Частиною першою статті 7 Закону
передбачено, що Фонд державного майна
України, Верховна Рада Автономної
Республіки Крим, місцеві ради
затверджують за поданням органів
приватизації переліки об'єктів, які
підлягають: продажу на аукціоні, за
конкурсом, а також викупу. Зі змісту
цієї норми випливає, що саме Фонд
державного майна України, Верховна
Рада Автономної Республіки Крим,
місцеві ради є органами, які здійснюють
функції, відповідно, щодо
розпорядження державною власністю,
майном Автономної Республіки Крим і
комунальною власністю. Способи
приватизації визначаються шляхом
прийняття цими органами рішень про
затвердження конкретних переліків
об'єктів приватизації.
З положень частини п'ятої статті 7
Закону випливає, що орган приватизації
зобов'язаний розглянути заяву покупця
і не пізніш як через місяць повідомити
його про результати її розгляду.
Виходячи з того, що спосіб приватизації
визначає орган, який затверджує
переліки об'єктів малої приватизації,
положення частини п'ятої статті 7
Закону слід розуміти таким чином, що
орган приватизації, який отримав заяву
від покупця, зобов'язаний розглянути її
та в разі відсутності підстав для
відмови включити конкретне
підприємство до переліку об'єктів, що
підлягають приватизації у
встановлений спосіб, або відмовити у
приватизації. Таким чином, положення
статті 7 Закону зобов'язують органи
приватизації та органи, що за їх
поданням затверджують переліки
об'єктів малої приватизації,
розглянути заяву покупця, проте не
зобов'язують задовольнити її щодо
конкретного способу приватизації
об'єкта, якщо інше не передбачено
Таким чином, з наведеного випливає, що
орган приватизації вправі самостійно
обрати такий спосіб приватизації, як
викуп, за відсутності будь-яких
Дослідивши повно та всебічно матеріали
справи, судом не встановлено обставин
для визнання недійсним та скасування
наказу Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Харківській області №1007-П від 30.07.2009
«Про затвердження переліку об'єктів
групи Ж, що підлягають приватизації».
Відповідно, відсутні також підстави
для задоволення позовних вимог щодо
визнання неправомірними дій
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Харківській області про включення
об'єкта державної форми власності
групи Ж - цілісний майновий комплекс
Бази відпочинку "Росінка" до переліку
об'єктів, що підлягають приватизації
шляхом продажу на аукціоні разом із
земельною ділянкою, на якій
розташований об'єкт; зобов'язання Фонду
державного майна України включити до
переліку об'єктів державної власності
групи Ж, що підлягають приватизації
шляхом викупу, цілісний майновий
комплекс Бази відпочинку "Росінка";
зобов'язати Регіональне відділення
Фонду державного майна України по
Харківській області здійснити
приватизацію цілісного майнового
комплексу Бази відпочинку "Росінка".
Вказані вимоги також є недоведеними та
фактично являються похідними від
позовних вимог щодо визнання недійсним
та скасування наказу Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Харківській області №1007-П
від 30.07.2009 "Про затвердження переліку
об'єктів групи Ж, що підлягають
Даний спір розглянуто судом в порядку
господарського судочинства, оскільки
відповідно до п.1 ч.1 ст.12 Господарського
процесуального кодексу України спори
щодо приватизації державного майна
підвідомчі господарським судам.
Згідно із ст.4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обгрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
За приписами ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
У відповідності до п. 2.3. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" якщо
стороною (або іншим учасником судового
процесу) у вирішенні спору не подано
суду в обґрунтування її вимог або
заперечень належні і допустимі докази,
в тому числі на вимогу суду, або якщо в
разі неможливості самостійно надати
докази нею не подавалося клопотання
про витребування їх судом (частина
перша статті 38 ГПК України), то розгляд
справи господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи;
Виходячи із наведеного, позивач не
надав суду доказів, які б
підтверджували обставини, викладені у
позовній заяві, з огляду на що позовні
вимоги не підлягають задоволенню.
На підставі вищезазначеного,
дослідивши матеріали та всебічно
з'ясувавши обставини справи, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -
У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю фірма
"Інстрок ЛТД" - відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 14.04.2014.

Суддя
Ю.В. Цюкало