ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року Справа № 46/436-б Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Головуючого судді:Шевчук
С.суддів:Запорощенка М.- доповідач
Акулова Н.розглянув касаційну скаргу
Арбітражного керуючого Карелкіна
Ігоря Олександровичана
ухвалугосподарського суду міста Києва
від 20.12.2013р.на постановуКиївського
апеляційного господарського суду від
04.02.14р.у справі№46/436-б господарського
суду міста Києва за заявою Державного
агентства резерву України ДоДержавної
акціонерної компанії
"Укрресурси"провизнання банкрутомза
участю представників сторін: від
боржника:Андрєєва О.О., за
довіреністювід кредиторів:Висотенко
І.М., за довіреністю (Державне агентство
резерву України) Посвистак С.М., за
довіреністю (ДПІ у Печерському районі
м.Києва) Пантелієнко В.В., за
довіреністю (Мін'юст)від скаржника:не
з'явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 20.12.2013 по справі № 46/436-б (суддя
Омельченко Л.В.) крім іншого, усунуто
арбітражного керуючого Карелкіна І.О.
від виконання ним обов'язків
ліквідатора Державної акціонерної
компанії "Укрресурси"; призначено
ліквідатором банкрута арбітражного
керуючого Шаргала Р.В. (свідоцтво від
30.05.2013 НОМЕР_1); зобов'язано арбітражного
керуючого Карелкіна І.О. у
п'ятнадцятиденний строк з дати
винесення даної ухвали передати
арбітражному керуючому Шаргалу Р.В.
бухгалтерську та іншу документацію
банкрута, печатки і штампи, матеріальні
та інші цінності та документацію
банкрута - Державної акціонерної
компанії "Укрресурси"; зобов'язано
новопризначеного ліквідатора банкрута
надати суду письмові відомості про
прийняття обов'язків ліквідатора та
виконані дії, розглянути грошові
вимоги до боржника, заявлені ОСОБА_10 та
державною податковою інспекцією у
Печерському районі м. Києва Головного
управління Міндоходів України та
надати письмові пояснення з цього
приводу, тощо.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 04.02.14р.
апеляційну скаргу арбітражного
керуючого Карелкіна Ігоря
Олександровича залишено без
задоволення, а ухвалу господарського
суду м. Києва від 20.12.2013 року по справі
№ 46/436-б - без змін.

Не погодившись з означеними судовими
актами, Арбітражний керуючий Карелкін
Ігорь Олександрович звернувся до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою про скасування
ухвали господарського суду міста Києва
від 20.12.2013р. та постанови Київського
апеляційного господарського суду від
04.02.14р. у справі №46/436-б, з вимогою
провадження за клопотанням про
усунення арбітражного керуючого
Карелкіна І.О. від виконання обов'язків
ліквідатора ДАК "Укрресурси"-припинити.

В обґрунтування заявлених вимог,
скаржник посилається на те, що
оскаржені судові акти були прийняти з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, зокрема ст.ст. 1, 43
ГПК України, без повного дослідження та
врахування всіх обставин справи, що
мають важливе значення для вирішення
спору по суті, без належного
повідомлення ліквідатора, та, як слід,
без його участі. Вимоги скаржника щодо
припинення провадження за клопотанням
мотивовані тим, що ухвалою
господарського суду м.Києва від
05.02.2014року у справі №46/436-б про
банкрутство ДАК "Укрресурси" була
затверджена мирова угода, та припинено
провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи,
касаційну скаргу, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального права, колегія суддів
касаційної інстанції дійшла висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та вбачається з матеріалів
справи, Ухвалою господарського суду
міста Києва від 09.09.10року порушено
провадження у справі № 46/436-б про
банкрутство ДАК "Укрресурси".

08.10.2010р. у справі №46/436-б винесено
ухвалу підготовчого засідання в якій,
зокрема, визнано безспірні грошові
вимоги ініціюючого кредитора,
призначено розпорядника майна,
визначено дату проведення
попереднього судового засідання.

12.09.2011р. відбулося попереднє засідання,
в якому кредиторами боржника було
визнано: Державне агентство резерву
України, Управління адміністративних
будинків господарсько-фінансового
департаменту Секретаріату Кабінету
Міністрів України, Київський міський
центр зайнятості , Державну податкову
інспекцію у Печерському районі м.Києва,
а також вісім фізичних осіб з грошовими
вимогами з виплати заробітної плати.

Постановою господарського суду міста
Києва від 06.04.2012року у справі №46/436-б ,
зокрема, визнано банкрутом Державну
акціонерну компанію "Укрресурси",
відкрито ліквідаційну процедуру,
ліквідатором банкрута призначено
арбітражного керуючого Карелкіна
Ігоря Олександровича.

10.12.2013 року відбулося засідання
комітету кредиторів Державної
акціонерної компанії "Укрресурси". За
наслідками проведеного засідання були
прийняті рішення з наступних питань:

- зобов'язано ліквідатора
направити на адресу кожного з членів
комітету кредиторів пояснення з
приводу своєї діяльності та надати
звіт про виконану ним роботу у процесі
ліквідації банкрута;

- схвалено можливість укладення
мирової угоди та укладено мирову угоду
у справі № 46/436-б на умовах відстрочення
та розстрочення сплати кредиторської
заборгованості;

- зобов'язано голову комітету
кредиторів підписати мирову угоду з
банкрутом у редакції, схваленій
комітетом кредиторів, надати підписану
головою комітету кредиторів та
банкрутом мирову угоду на погодження
до відповідних державних органів
відповідно до вимог чинного
законодавства. Після підписання
мирової угоди подати її до
господарського суду міста Києва із
заявою про затвердження мирової угоди.

16.12.2013 року комітетом кредиторів було
проведено ще одне засідання та
прийнято рішення про наступне:

- визнати діяльність ліквідатора
банкрута арбітражного керуючого
Карелкіна І.О. незадовільною та такою,
що порушує права та інтереси
кредиторів Державної акціонерної
компанії "Укрресурси";

- звернутися до правоохоронних
органів з повідомленням про можливе
вчинення арбітражним керуючим
Карелкіним І.О. як ліквідатором
Державної акціонерної компанії
"Укрресурси" правопорушень, зокрема,
зловживанням владою або службовим
становищем та службової недбалості.
Уповноважити голову комітету
кредиторів підписати таке
повідомлення щодо вжиття заходів
прокурорського реагування з метою
усунення таких правопорушень;

- звернутися до господарського
суду міста Києва з клопотанням про
припинення повноважень ліквідатора
Державної акціонерної компанії
"Укрресурси" арбітражного керуючого
Карелкіна І.О., уповноважити голову
комітету кредиторів підписати та
подати до суду відповідне клопотання;

- звернутися до господарського суду
міста Києва з клопотанням про
призначення нового ліквідатора
Державної акціонерної компанії
"Укрресурси" - арбітражного керуючого
Шаргала Р.В., уповноважити голову
комітету кредиторів підписати та
подати до суду відповідне клопотання.

Як вбачається з протоколу засідання
комітету кредиторів від 16.12.2013 р. № 8,
член комітету кредиторів ОСОБА_11
повідомив, що із загальнодоступної
інформації, що отримана з мережі
Інтернет на сайті Агентства з розвитку
інфраструктури фондового ринку
України" (державної установи,
уповноваженої з розкриття інформації
про емітентів цінних паперів), було
з'ясовано, що станом на 1-й квартал 2013
року Державна акціонерна компанія
"Укрресурси" була власником 29,9997 % акцій
ПАТ "Вінницяметалпостач", тоді як у 2-му
кварталі 2013 року боржник відсутній
серед власників акцій даного
підприємства і до власників його акцій
додалися дві фізичні особи. Також,
ОСОБА_11 зауважив, що йому, як члену
комітету кредиторів та суду ліквідатор
не надавав інформацію про суми оцінки
акцій, власником яких є боржник, про
проведення аукціону з їх продажу, як
передбачено рішенням комітету
кредиторів від 18.10.2012 р., а також про
суми витрат на необхідні процедури та
про проведення оцінки решти пакетів
акцій по іншим 11-ти емітентам.

16.12.2013 року Державне агентство резерву
України звернулось до господарського
суду з відповідним клопотанням.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 20.12.2013 по справі № 46/436-б (суддя
Омельченко Л.В.) крім іншого, усунуто
арбітражного керуючого Карелкіна І.О.
від виконання ним обов'язків
ліквідатора Державної акціонерної
компанії "Укрресурси"; призначено
ліквідатором банкрута арбітражного
керуючого Шаргала Р.В. (свідоцтво від
30.05.2013 НОМЕР_1); зобов'язано арбітражного
керуючого Карелкіна І.О. у
п'ятнадцятиденний строк з дати
винесення даної ухвали передати
арбітражному керуючому Шаргалу Р.В.
бухгалтерську та іншу документацію
банкрута, печатки і штампи, матеріальні
та інші цінності та документацію
банкрута - Державної акціонерної
компанії "Укрресурси"; зобов'язано
новопризначеного ліквідатора банкрута
надати суду письмові відомості про
прийняття обов'язків ліквідатора та
виконані дії, розглянути грошові
вимоги до боржника, заявлені ОСОБА_10 та
державною податковою інспекцією у
Печерському районі м. Києва Головного
управління Міндоходів України та
надати письмові пояснення з цього
приводу, тощо.

Приймаючи означену ухвалу, суд виходив
з того, що станом на 20.12.2013 (дату
винесення оскаржуваної ухвали)
арбітражний керуючий Карелкін І.О. не
подав суду належним чином оформлений
та мотивований звіт за наслідками
проведення аналізу фінансової,
господарської та інвестиційної
діяльності банкрута, його становища на
ринках; не скликав збори комітету
кредиторів для вирішення поточних
питань у ліквідаційній процедурі, не
приймав участі у засіданні комітету
кредиторів, які відбулися 10.12.2013 та
16.12.2013, неодноразово подавав до суду
аналогічні за змістом звіти про звою
діяльність, тобто без змін протягом
тривалого часу; не розглянув по суті
заявлені до банкрута у ліквідаційній
процедурі грошові вимоги Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва Головного управління
Міндоходів України та ОСОБА_10, не надав
суду фактичних даних на підтвердження
виявлення майна банкрута та формування
ліквідаційної маси, тощо ігноруючи
таким чином обов'язкові до виконання
вимог ухвал по справі № 46/436-б.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 04.02.14р.
апеляційну скаргу арбітражного
керуючого Карелкіна Ігоря
Олександровича залишено без
задоволення, а ухвалу господарського
суду м. Києва від 20.12.2013 року по справі
№ 46/436-б - без змін.

Залишаючи без змін оскаржену ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
виходив з наявності підстав для
задоволення поданого головою комітету
кредиторів клопотання щодо усунення
арбітражного керуючого Карелкіна І.О.
від виконання повноважень ліквідатора
Державної акціонерної компанії
«Укрресурси» та відсутності доказів на
підтвердження невідповідності
кандидатури Шаргало Р.В. вимогам
встановленим Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Колегія суддів Вищого господарського
суду України погоджується з висновками
та рішенням судів попередніх інстанцій
з оглядом на наступне.

Провадження у справах про банкрутство
регулюється ГПК у випадках, коли його
норми безпосередньо визначають
правила даного провадження (статті 2, 41,
12 та 15) або мають універсальний
характер для будь-якої стадії судового
процесу , або процесуальної дії (статті,
вміщені в розділах I, V, VI, VII, XII, XIII), з
урахуванням встановлених Законом
особливостей.

Згідно зі ст.41 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" .

Відповідно до п. 11 Розділу X "ПРИКІНЦЕВІ
ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють
продаж майна в провадженні у справі про
банкрутство, застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження у
яких порушено до набрання чинності цим
Законом.

Положення цього Закону, що регулюють
ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

За приписами п. 5 ст. 3-1 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
арбітражний керуючий зобов'язаний
здійснити заходи щодо захисту майна
боржника, аналізувати фінансову та
господарську діяльність боржника та
виконувати інші повноваження,
передбачені цим законом.

Так, як про це вже було позначено вище,
Постановою господарського суду міста
Києва від 06.04.2012року у справі №46/436-б ,
зокрема, відкрито ліквідаційну
процедуру, ліквідатором банкрута
призначено арбітражного керуючого
Карелкіна Ігоря Олександровича.

За приписами ст. 1 Закону ліквідатор -
фізична особа, яка відповідно до
рішення господарського суду
організовує здійснення ліквідаційної
процедури боржника, визнаного
банкрутом та забезпечує задоволення
визнаних судом вимог кредиторів у
встановленому цим Законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
ліквідатор призначається у порядку,
передбаченому для призначення
керуючого санацією. Обов'язки
ліквідатора у ліквідаційній процедурі
визначені статтями 25-31 Закону про
банкрутство.

Згідно ч.ч. 12, 13 ст. 30 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
ліквідатор зобов'язаний на вимогу
господарського суду або державного
органу з питань банкрутства надавати
необхідні відомості щодо проведення
ліквідаційної процедури. У разі
невиконання або неналежного виконання
ліквідатором своїх обов'язків
господарський суд за клопотанням
комітету кредиторів може припинити
повноваження ліквідатора і, за
пропозицією комітету кредиторів,
призначає нового ліквідатора.

Відповідно до п. 4 ст. 25 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
дії ліквідатора (ліквідаційної
комісії) можуть бути оскаржені до
господарського суду власником майна
(органом, уповноваженим управляти
майном) банкрута; особою, яка
відповідає за зобов'язаннями банкрута;
кожним кредитором окремо або комітетом
кредиторів; особою, яка, посилаючись на
свої права власника або іншу підставу,
передбачену законом чи договором,
оспорює правомірність віднесення
майнових активів або коштів до
ліквідаційної маси.

Як про це вже було позначено вище, 16.12.2013
року, комітет кредиторів в особі
Державного агентства резерву України
звернулось до господарського суду з
відповідним клопотанням.

Обґрунтовуючи своє клопотання комітет
кредиторів посилався на незадовільну
роботу арбітражного керуючого
Карелкіна І.О., як ліквідатора боржника,
зокрема прийнято до уваги, що
арбітражний керуючий Карелкін І.О.
двічі не з'явився на засідання комітету
кредиторів, починаючи з дати свого
призначення ліквідатором банкрута не
сформував у повному обсязі
ліквідаційну масу, не встановив суму
реальної дебіторської заборгованості
та не погодив її склад з комітетом
кредиторів, не звітував щомісячно
перед комітетом кредиторів, не надавав
комітету кредиторів передбачену
законодавством інформацію про
фінансове становище і майно банкрута,
подавав до суду аналогічні за змістом
звіти про свою роботу протягом
тривалого часу, не відповідає на
телефонні дзвінки за номером,
зазначеним в Єдиному реєстрі
арбітражних керуючих. Також, комітетом
кредиторів з'ясовано, що станом на 1-й
квартал 2013 року Державна акціонерна
компанія "Укрресурси" була власником
29,9997 % акцій ПАТ "Вінницяметалпостач",
тоді як у 2-му кварталі 2013 року боржник
відсутній серед власників акцій даного
підприємства і до власників його акцій
додалися дві фізичні особи.

Згідно із ч. 9 ст. 3-1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності,
боржника або визнання його банкрутом"
невиконання або неналежне виконання
обов'язків, покладених на арбітражного
керуючого згідно з цим Законом, може
бути підставою для усунення
арбітражного керуючого від виконання
ним своїх обов'язків, про що
господарський суд виносить ухвалу.

Отже, положення статті 3-1 Закону про
банкрутство дозволяють суду
використати механізм "відсторонення"
арбітражного керуючого (розпорядника
майном, керуючого санацією,
ліквідатора) від виконання ним своїх
обов'язків у випадку встановлення
невиконання або неналежного виконання
покладених на нього обов'язків
незалежно від прийняття рішення з
цього приводу комітетом кредиторів
боржника або окремих кредиторів.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, арбітражним керуючим
Карелкіним І.О. неналежно виконувалися
обов'язки ліквідатора банкрута,
зокрема, не подав суду належним чином
оформлений та мотивований звіт за
наслідками проведення аналізу
фінансової, господарської та
інвестиційної діяльності банкрута,
його становища на ринках; не скликав
збори комітету кредиторів для
вирішення поточних питань у
ліквідаційній процедурі, не приймав
участі у засіданні комітету
кредиторів, які відбулися 10.12.2013 та
16.12.2013, неодноразово подавав до суду
аналогічні за змістом звіти про звою
діяльність, тобто без змін протягом
тривалого часу; не розглянув по суті
заявлені до банкрута у ліквідаційній
процедурі грошові вимоги Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва Головного управління
Міндоходів України та ОСОБА_10, не надав
суду фактичних даних на підтвердження
виявлення майна банкрута та формування
ліквідаційної маси, тощо ігноруючи
таким чином обов'язкові до виконання
вимог ухвал по справі № 46/436-б.

Означене, під час апеляційного та
касаційного провадження, у
встановленому законом порядку,
спростовано не було.

З урахуванням вищенаведеного та
обставин справи, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій щодо припинення
повноважень ліквідатора Державної
акціонерної компанії "Укрресурси" -
арбітражного керуючого Карелкіна І.О.,
у зв'язку з неналежним виконанням
обов'язків, покладених на нього Законом
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону про
банкрутство ліквідатор призначається
у порядку, передбаченому для
призначення керуючого санацією.

Статтею 3-1 Закону передбачено, що
арбітражним керуючим (розпорядником
майна, керуючим санацією, ліквідатором)
може бути призначено фізичну особу -
суб'єкта підприємницької діяльності,
яка має вищу юридичну або економічну
освіту, володіє спеціальними знаннями
та не є зацікавленою особою щодо
боржника і кредиторів.

Арбітражні керуючі діють на підставі
ліцензії арбітражного керуючого,
виданої уповноваженим органом у
порядку, встановленому законом.

Арбітражними керуючими не можуть бути
призначені: особи, які згідно з цим
Законом вважаються заінтересованими;
особи, які здійснювали раніше
управління цим боржником - юридичною
особою, за винятком випадків, коли з дня
усунення цієї особи від управління
зазначеним боржником минуло не менше
трьох років, якщо інше не встановлено
цим Законом; особи, яким заборонено
здійснювати цей вид підприємницької
діяльності або займати керівні посади;
особи, які мають судимість за вчинення
корисливих злочинів.

Відповідно до вимог Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
остаточно питання про обрання та
призначення чи заміну арбітражного
керуючого, у всякому разі, розглядає та
вирішує господарський суд, який
здійснює правосуддя у справах про
банкрутство.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону про банкрутство
державний орган з питань банкрутства,
серед іншого, пропонує господарському
суду кандидатури арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) для державних
підприємств або підприємств, у
статутному капіталі яких частка
державної власності перевищує
двадцять п'ять відсотків, щодо яких
порушена справа про банкрутство, та в
інших випадках, передбачених цим
Законом.

Як про це вірно зазначено судом першої
інстанції, згідно з новою редакцією
Закону державний орган з питань
банкрутства не має повноважень
надавати господарському суду
пропозиції щодо кандидатур
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
для державних підприємств та
підприємств, у статутному капіталі
яких частка державної власності
перевищує двадцять п'ять відсотків. У
зв'язку з цим, арбітражні керуючі
(розпорядники майна, керуючі санацією,
ліквідатори) у справах про банкрутство,
провадження в яких порушено до
набрання чинності Законом,
призначаються господарським судом без
додержання відповідного припису
попередньої редакції Закону (абз. 7 п. 40
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 28.03.2013
р. № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011 р.
№ 4212-VI) ).

Як про це вже було позначено вище та
встановлено судами попередніх
інстанцій, комітетом кредиторів було
вирішено звернутися до суду з
клопотанням про призначення
ліквідатором банкрута арбітражного
керуючого Шаргала Р.В. До клопотання
голови комітету кредиторів було
приєднано заяву арбітражного
керуючого Шаргала Р.В. на участь у
справі про банкрутство Державної
акціонерної компанії "Укрресурси" та
копію свідоцтва про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора).
Означена кандидатура була предметом
розгляду у суді першої інстанції та їй
надана належна оцінка під час
апеляційного провадження.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає обґрунтованим рішення
суду першої інстанції щодо призначення
ліквідатором у справі арбітражного
керуючого Шаргала Р.В.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до чинного законодавства
рішення суду є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що
регулює подібні відносини,

Відповідно до статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.
Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Доводи заявника касаційної скарги
фактично стосуються переоцінки
доказів у справі, що виходить за межі
повноважень суду касаційної інстанції,
визначені статтею 1117 Господарського
процесуального кодексу України.

Доводи заявника касаційної скарги про
порушення і неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
процесуального та матеріального права
при прийнятті оскаржених судових актів
не знайшли свого підтвердження, у
зв'язку з чим підстав для їх скасування
колегією суддів Вищого господарського
суду України не вбачається.

Щодо посилань скаржника про неналежне
повідомлення ліквідатора про час та
дату судових засідань, а також дати та
місця проведення зборів комітету
кредиторів, то вони не знайшли свого
підтвердження під час касаційного
провадження.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Арбітражного
керуючого Карелкіна Ігоря
Олександровича залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва
від 20.12.2013р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
04.02.14р. у справі №46/436-б - без змін.

Головуючий суддя:С. Шевчук Судді: М.
Запорощенко Н.Акулова