ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2014 р.
Справа № 5023/6093/12

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Істоміна О.А., суддя
Білецька А.М. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Цвірі Д.М.

за участю представників сторін:

ВДВС - Савенков С.М. дов. № 08.01 від 24.04.2014
року

стягувача - Мужик Л.І., дов. № 210 від
28.02.2014 року

1-го боржника - Мирошник Т.Ю., дов. б/н від
24.03.2014 року

2-го боржника- не з'явився

3-го боржника - Мирошник Т.Ю., дов. б/н від
24.03.2014 року

третьої особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу SG Transportation Leasing Austria
GmbH, Відень (вх. №654 Х/3) на ухвалу
господарського суду Харківської
області від 03.03.2014 року по справі
№5023/6093/12

за позовом SG Transportation Leasing Austria GmbH, Відень

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прінт-Сервіс", м.
Харків

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фабрика етикетки
"Мікко", м. Харків

Товариства з обмеженою
відповідальність "Поліграф Дженерал
Україна", м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
боржника - ОСОБА_4

за участю Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області

про солідарне стягнення 5280153,38 дол. США
(42188425,5 грн.) та вилучення предметів
купівлі по договору, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 29.04.2013 року
(головуючий суддя Сальнікова Г.І., судді
Лаврова Л.С., Ковальчук Л.В.) затверджена
мирова угода по справі № 5023/6093/12.

У лютому 2014 року боржник, Товариство з
обмеженою відповідальність "Поліграф
Дженерал Україна", звернувся до
господарського суду Харківської
області зі скаргою на неправомірні дії
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківській області, в якій просив
визнати дії Відділу примусового
виконання рішень УДВС Головного
управління юстиції у Харківській
області, щодо винесення постанови про
відкриття виконавчого збору від 22.01.2014
року, постанови про арешт коштів
боржника від 22.01.2014 року, постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 22.01.2014
року неправомірними.

Ухвалою господарського суду
Харківської області 03.03.2014 року
(головуючий суддя Ольшанченко В.І.,
судді Лаврова Л.С., Френдій Н.А.) визнано
незаконними дії Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області у виконавчому провадженні
№41525816 щодо: прийняття до виконання
ухвали №5023/6093/12 від 29.04.2013 р.; відкриття
виконавчого провадження №41525816 шляхом
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження від 15.01.2014 р.,
накладення арешту на кошти шляхом
винесення постанови про арешт коштів
боржника від 22.01.2014 р.; накладення
арешту на майно шляхом винесення
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 22.01.2014 р.; стягнення виконавчого
збору шляхом винесення постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 22.01.2014 р. Також, визнано недійсними
рішення Відділу примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області (державний виконавець Золотько
С.Г.), прийняті у виконавчому
провадженні №41525816: постанову про
відкриття виконавчого провадження від
15.01.2014 р., постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору від 22.01.2014
р., постанову про арешт коштів боржника
від 22.01.2014 р., постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 22.01.2014 р. з моменту
їх винесення.

Позивач, з даною ухвалою суду не
погодився, звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
Харківської області від 03.03.2014 року та
винести постанову, якою у задоволенні
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Поліграф Дженерал
Україна" на дії відділу примусового
виконання рішень УДВС Головного
управління юстиції у Харківській
області відмовити.

Перевіривши повноту встановлення
судом обставин справи та докази по
справі на їх підтвердження, їх юридичну
оцінку та доводи апеляційної скарги в
межах вимог, передбачених статтею 101
Господарського процесуального кодексу
України, заслухавши пояснення
представників ВДВС, стягувача, 1-го та
3-го боржника, колегія суддів приходить
до висновку про залишення апеляційної
скарги без задоволення, виходячи з
наступного.

Як свідчать матеріали справи,
господарським судом Харківської
області 29.04.2013 року було затверджено
між сторонами мирову угоду від 22.04.2013
року.

Вказаною мировою угодою було
затверджено графік погашення
солідарно ТОВ «Прінт-Сервіс», ТОВ
«Фабрика етикетки «Мікко», ТОВ
«Поліграф Дженерал Україна»
заборгованості в сумі 960972,03 долара США
до 30.04.2014 року і сплату судового збору в
сумі 64380,00 грн. до 15.05.2013 року, у випадку
прострочення оплати на 15 робочих днів
або більше, або розміру, або порядку
сплати коштів, то примусовому
стягненню підлягає сума
заборгованості, а також збитки у сумі
192194,00 долара США.

Далі, як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
14.01.2014 р. стягувач звернувся до ВДВС з
заявою про відкриття виконавчого
провадження, в якій просив прийняти до
виконання ухвалу господарського суду
Харківської області від 29.04.2013 р. по
справі №5023/6093/12 та стягнути з ТОВ
"Поліграф Дженерал Україна"
заборгованість у сумі 1153166,03 долара США,
що по курсу НБУ станом на 25.09.2013 р.
становить 9281636,70 грн.

Матеріали виконавчого провадження
свідчать про те, що державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
№41525816 від 15.01.2014 року про стягнення з
ТОВ "Поліграф Дженерал Україна"
заборгованості в сумі 9281636,70 грн., в якій
було надано боржнику семиденний строк
з моменту її винесення для
добровільного виконання.

22.01.2014 року державним виконавцем ВДВС
було винесено постанови про стягнення
з боржника виконавчого збору в сумі
928163,67 грн. та про арешт коштів боржника
і про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, які були виконані, що
підтверджується копією витягу з
реєстру про реєстрацію в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна.

Частина 1 ст. 82 Закону України "Про
виконавче провадження" рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби можуть бути
оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Відмовляючи в задоволенні заяви
стягувача, господарський суд в
оскаржуваній ухвалі посилався на те, що
органом ВДВС порушенні вимоги статтей
17,19,25,26 Закону України "Про виконавче
провадження" і незаконно відкрито
виконавче провадження №41525816, а також
незаконно вчинено всі виконавчі дії у
ньому, що є підставою для визнання
судом відповідних постанов ВДВС
недійсними.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції та
вказує наступне.

Згідно п. 9.13 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №9 від
17.10.2012 р. "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України" за
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

Приписами частин 1 та 2 ст. 17 Закону
України "Про виконавче провадження"
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи,
зокрема, ухвали, постанови судів у
цивільних, господарських,
адміністративних справах,
кримінальних провадженнях та справах
про адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом.

Статтею 18 вказаного Закону встановлені
вимоги до виконавчого документу. Так
частинами 2, 3 цієї статті передбачено,
що у разі якщо рішення ухвалено на
користь кількох позивачів або проти
кількох відповідачів, а також якщо
належить передати майно, що перебуває в
кількох місцях, у виконавчому
документі зазначаються один боржник та
один стягувач, а також визначається, в
якій частині необхідно виконати таке
рішення, або зазначається, що обов'язок
чи право стягнення є солідарним.

Виконавчий документ повинен бути
підписаний уповноваженою посадовою
особою із зазначенням її прізвища та
ініціалів і скріплений печаткою.
Скріплення виконавчого документа
гербовою печаткою є обов'язковим у
разі, якщо орган (посадова особа), який
видав виконавчий документ, за законом
зобов'язаний мати печатку із
зображенням Державного Герба України.

Згідно ч. 1 ст. 19 зазначеного Закону
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 26 вказаного Закону
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у
разі відмови у відкритті виконавчого
провадження на підставі пункту 6
частини першої цієї статті державний
виконавець роз'яснює заявникові право
на звернення до суду чи іншого органу
(посадової особи), які видали
виконавчий документ, щодо приведення
його у відповідність з вимогами статті
18 цього Закону.

Пленум Вищого господарського суду
України у п. 7.9 постанови №9 від 17.10.2012 р.
"Про деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України" вказав, що ухвала про
затвердження мирової угоди є
виконавчим документом згідно з пунктом
2 частини другої статті 17 Закону
України "Про виконавче провадження" і
як виконавчий документ повинна містити
у своїй резолютивній частині не лише
вказівку про затвердження мирової
угоди, а й інші передбачені
законодавством (статтею 86 ГПК та
статтею 18 названого Закону) ознаки та
відомості, зокрема, щодо умов, розміру і
строків виконання зобов'язань сторін
тощо. За недодержання відповідних
вимог ухвала про затвердження мирової
угоди не може вважатися виконавчим
документом, що підлягає виконанню
державною виконавчою службою.

У випадках невиконання зобов'язаною
стороною умов мирової угоди, укладеної
в процесі виконання судового рішення і
затвердженої господарським судом,
заінтересована сторона може
звернутися до державного виконавця на
підставі статті 19 Закону України "Про
виконавче провадження" із заявою про
примусове виконання ухвали, якою
затверджено цю угоду.

Якщо ухвала про затвердження мирової
угоди не відповідає вимогам,
встановленим для виконавчих
документів (стаття 18 Закону України
"Про виконавче провадження"), і
державним виконавцем з цих підстав
буде відмовлено у відкритті
виконавчого провадження,
заінтересована сторона вправі
звернутися до господарського суду з
позовом про спонукання до виконання
мирової угоди, в разі задоволення якого
господарським судом видається
відповідний наказ.

Внесення в подальшому змін чи
доповнень до укладеної й затвердженої
судом мирової угоди чинним
законодавством не передбачено.

В судовому засіданні колегією суддів
було оглянуто оригінал виконавчого
провадження по даній справі та
з'ясовано, що стягувач до вказаної
заяви додав копію ухвали
господарського суду Харківської
області від 29.04.2013 р. по справі №5023/6093/12
з відбитком штампу "Згідно з
оригіналом" засвідчений 13.01.2014 р.
секретарем судового засідання і
відбиток круглої печатки
господарського суду Харківської
області, а також напис про набрання
ухвали законної сили 29.04.2013 р.

Однак, в порушення вимог чинного
законодавства, що на вказаній ухвалі
відсутні підписи колегії суддів та
відбиток гербової печатки.

До того ж, як вірно зазначає суд першої
інстанції, державним виконавцем ВДВС
безпідставно та незаконно вказано у
постанові про відкриття виконавчого
провадження від 15.01.2014 р. суму стягнення
у розмірі 9281636,70 грн. за курсом НБУ
чомусь станом на 25.09.2013 р., оскільки:
по-перше, сума заборгованості
визначена мирової угодою, що
затверджена ухвалою господарського
суду, у доларах США, а не у гривнях;
по-друге, заява подана стягувачем 14.01.2014
р., а не 25.09.2013 р.

Матеріалами справи підтверджено, що
державним виконавцем ВДВС було також
винесено постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору. Вказана
постанова була винесена безпідставно
та з порушенням вимог статті 31 Закону
України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги стягувача не знайшли свого
підтвердження під час перегляду ухвали
в апеляційному порядку.

Таким чином, колегія суддів доходить
висновку, що наведені стягувачем
доводи в апеляційній скарзі,
позбавлені фактичного та правового
обґрунтування, на їх підтвердження не
було надано відповідних доказів, а
господарський суд Харківської області
дав належну юридичну оцінку обставинам
справи та правильно застосував норми
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим підстави для скасування
ухвали господарського суду
Харківської області від 03.03.2014 року
відсутні.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103,
статтею 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу SG Transportation Leasing Austria
GmbH, Відень залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 03.03.2014 року по
справі № 5023/6093/12 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 29 квітня 2014 року.

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Білецька А.М.

Суддя
Гребенюк Н. В.