ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2014 р.
Справа № 923/746/13

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Пінтеліної Т.Г. при
секретарі Довгань О.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Херсонського міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері

до відповідача-1: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, смт. Лазурне
Скадовського району Херсонської
області

відповідача-2: Лазурненської селищної
ради, смт. Лазурне Скадовського району
Херсонської області

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача-1: Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2

про скасування рішень та визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, повернення
земельної ділянки

За участю представників сторін та
учасники провадження -

- Антощук С.В.-посвідчення № 022031 від
29.10.2013р.-прокуратура м. Херсона

- Мельник І.В.- посвідчення № 016128 від
10.04.2013р.-заступник Херсонського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері

в с т а н о в и в:

Відповідно до ч.3 ст. 4-4 Господарського
процесуального кодексу України
судовий процес фіксується технічними
засобами та відображається у протоколі
судового засідання.

Херсонський міжрайонний прокурор з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері (далі -
Прокурор) звернувся до господарського
суду Херсонської області з позовом до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(далі - ФОП ОСОБА_1, Відповідач-1 -
Лазурненської селищної ради
Скадовського району Херсонської
області (далі - Лазурненська сільрада
та Відповідач-2), з урахуванням
уточнених позовних вимог, про визнання
недійсними п. 4.1. рішення LХІХ сесії
п'ятого скликання Лазурненської
селищної ради № 755 від 07.09.2010 року "Про
надання дозволу на виготовлення
проектів та технічної документації із
землеустрою щодо відведення в оренду
земельних ділянок для об'єктів
архітектури", та п.п. 2. - 2.4. рішення
Лазурненської селищної ради № 105 від
24.06.2011 року "Про затвердження проектів
землеустрою, технічної документації
щодо відведення в оренду земельних
ділянок з складанням договору оренди",
з моменту їх винесення, а також про
визнання недійсним на майбутнє
договору оренди земельної ділянки
площею 0,0438га, вартістю 35580грн.,
укладеного 22.07.2011 року між
Лазурненською сільрадою і ФОП ОСОБА_1,
зареєстрованого у Скадовському
районному реєстраційному відділі
Херсонської регіональної філії
Державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру 14.09.2011
року за реєстраційним записом
№00734, та про зобов'язання ФОП
ОСОБА_1 повернути до земель запасу
Лазурненської сільради вказану
земельну ділянку площею 0,0438га,
вартістю 35580грн., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду
Херсонської області від 03.07.2013 року до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, було залучено фізичну
особу - підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП
ОСОБА_2, Третя особа).

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 26.07.2013 року,
залишеним без змін постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 31.10.2013 року, у позові Прокурора
відмовлено повністю. Постановою Вищого
господарського суду України від 28
січня 2014р. касаційна скарга
заступника прокурора Одеської області
задоволена частково, постанова
Одеського апеляційного господарського
суду від 31.10.2013 року та рішення
господарського суду Херсонської
області від 26.07.2013 року скасовані
повністю, справа передана на новий
розгляд в іншому складі суду.

Ухвалою від 21.02.2014р. суддя Пінтеліна Т.Г.
прийняла справу до свого провадження,
призначила судове засідання на 05
березня 2014р., визнала обов'язковою
участь у справі представників сторін
та учасників провадження.

В подальшому ухвалами від 05.03.2014р. та
25.03.2014р. суд задовольняв клопотання
відповідача-2 про відкладення розгляду
справи. Ухвалою від 10.04.2014р. суд
продовжив строк розгляду справи на 15
днів, відклав розгляд справи на 05.05.2014р.

Станом на 05.05.2014р. відповідачі та третя
особа не скористались своїм правом
прийняти участь в судовому засіданні,
не надали будь-яких документів. Справа
розглядається за наявними у ній
документами відповідно до вимог ст.75
Господарського процесуального кодексу
України.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 12.03.2007 року
Лазурненською сільрадою було прийнято
рішення за № 187 "Про надання згоди на
збір матеріалів попереднього
погодження щодо відведення земельних
ділянок", яким надано згоду ФОП ОСОБА_1
на збір матеріалів попереднього
погодження щодо відведення земельної
ділянки орієнтовною площею 0,03 га, що
розташована по АДРЕСА_1, для
будівництва кафе.

В наступному, 07.09.2010 року Лазурненською
сільрадою було прийнято рішення за № 755
"Про надання дозволу на виготовлення
проектів та технічної документації із
землеустрою щодо відведення в оренду
земельних ділянок для об'єктів
архітектури", яким ФОП ОСОБА_1 було
затверджено матеріали попереднього
погодження вибору земельної ділянки
та надано дозвіл на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення із
земель запасу в оренду строком на 5
років земельної ділянки орієнтовною
площею 0,0450га для будівництва кафе з
літнім майданчиком по АДРЕСА_1, а
рішенням цієї ж селищної ради за № 105
від 24.06.2011 року "Про затвердження
проектів землеустрою, технічної
документації щодо відведення їїв
оренду земельних ділянок з складанням
договору оренди" ФОП ОСОБА_1 було
затверджено проект землеустрою щодо
відведення в оренду вказаної земельної
ділянки площею 0,0450га для будівництва
кафе з літнім майданчиком та вирішено
надати останній цю земельну ділянку із
земель запасу в оренду строком на 49
років.

На підставі зазначеного рішення № 105
від 24.06.2011 року Лазурненської сільради,
між останньою (Орендодавець) і ФОП
ОСОБА_1 (Орендар) 22.07.2011 року було
укладено договір оренди землі,
зареєстрований 14.09.2011 року у Відділі
Держкомзему у Скадовському районі за №
00734, відповідно до умов якого, ФОП
ОСОБА_1 було передано в оренду земельну
ділянку площею 0,0438 га по АДРЕСА_1

Вимогами Прокурора у даній справі є з
урахуванням уточнених позовних вимог,
про визнання недійсними п. 4.1. рішення
ІХІХ сесії п'ятого скликання
Лазурненської селищної ради № 755 від
07.09.2010 року «Про надання дозволу на
виготовлення проектів та технічної
документації із землеустрою щодо
відведення в оренду земельних ділянок
для об'єктів архітектури», та п.п. 2. - 2.4.
рішення Лазурненської селищної ради №
105 від 24.06.2011року «Про затвердження
проектів землеустрою, технічної
документації щодо відведення в оренду
земельних ділянок з складанням
договору оренди", з моменту їх
винесення, а також про визнання
недійсним на майбутнє договору оренди
земельної ділянки площею 0,0438га,
вартістю 35580грн., укладеного 22.07.2011 року
між Лазурненською сільрадою і ФОП
ОСОБА_1, зареєстрованого у Скадовському
районному реєстраційному відділі
Херсонської регіональної філії
Державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру 14.09.2011
року за реєстраційним записом
№00734, та про зобов'язання ФОП
ОСОБА_1 повернути до земель запасу
Лазурненської сільради вказану
земельну ділянку площею 0,0438га,
вартістю 35580грн., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, з посиланням на ст.ст.
124, 134 та п. 1 Перехідних положень
Земельного кодексу України, ст.ст. 203, 215
ЦК України, і те, що спірну земельну
ділянку було надано Відповідачу -1 в
оренду з порушенням вимог чинного
законодавства, тоді як сам договір
було укладено з порушенням
встановленого для цього законом
порядку і, зокрема, не на конкурентних
засадах шляхом проведення земельних
торгів.

Вимогами Прокурора у даній справі є
визнання недійсними п. 4.1. рішення № 755
від 07.09.2010 року, п.п. 2. - 2.4. рішення № 105
від 24.06.2011 року, прийнятих Відповідачем
2, з моменту їх винесення, визнання
недійсним на майбутнє договору оренди
земельної ділянки укладеного між
Відповідачами 22.07.2011 року за
реєстраційним записом № 00734, та
зобов'язання Відповідача 1 повернути до
земель запасу Відповідача 2 спірну
земельну ділянку що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, з посиланням на ст.ст.
124, 134 та п. 1 Перехідних положень ЗК
України, ст.ст. 203, 215 ЦК України, і те, що
вказану земельну ділянку було надано
Відповідачу 1 в оренду з порушенням
вимог чинного законодавства, тоді як
сам договір було укладено з порушенням
встановленого для цього законом
порядку і, зокрема, на конкурентних
засадах шляхом проведення земельних
торгів (аукціону).

Статтею 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в України" визначено
виключну компетенцію сільських,
селищних, міських рад.

Зокрема, згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
України", до виключної компетенції рад
належить вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин.

Статтею 116 ЗК України передбачено, що
громадяни та юридичні особи набувають
право власності та право користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 123 ЗК України особа,
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності за проектом
її відведення, звертається з
клопотанням про вибір місця
розташування земельної ділянки до
відповідної сільської, селищної,
міської, районної, обласної ради,
Кабінету Міністрів України, Ради
Міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевої державної адміністрації.

Крім того, частиною 7 ст. 123 ЗК України
встановлено, що погоджений проект
відведення земельної ділянки після
одержання позитивного висновку
державної землевпорядної експертизи у
випадках, передбачених законом,
подається разом з клопотанням про
надання земельної ділянки до
відповідної державної адміністрації,
Ради Міністрів Автономної Республіки
Крим або сільської, селищної, міської,
районної, обласної ради, які
розглядають його в місячний строк і в
межах своїх повноважень, визначених
цим Кодексом, приймають рішення про
надання земельної ділянки у
користування.

Зі змісту пунктів 1, 2 ст. 124 ЗК України
випливає, що передача в оренду
земельних ділянок, які перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
згідно з їх повноваженнями,
визначеними статтею 122 цього Кодексу,
чи договору купівлі-продажу права
оренди земельної ділянки (у разі
продажу права оренди) шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки чи
договору купівлі-продажу права оренди
земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється за
результатами проведення земельних
торгів, крім випадків, встановлених
частинами другою, третьою статті 134
цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 125 ЗК
України, право власності та право
постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документа,
що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Частиною 1 розділу X Перехідних
положень ЗК України встановлено, що
рішення про надання в користування
земельних ділянок, а також про
вилучення (викуп) земель, прийнятих
відповідними органами, але не
виконаних на момент введення у дію
цього Кодексу, підлягають виконанню
відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно абз. 2 розділу X Перехідних
положень ЗК України, у разі прийняття
відповідними органами рішення про
погодження місця розташування об'єкта
або про надання дозволу на розроблення
проекту відведення земельної ділянки
до 1 січня 2008 року передача в оренду
таких земельних ділянок із земель
державної та комунальної власності
здійснюється без проведення земельних
торгів (аукціонів).

Рішення Лазурненської селищної ради №
187 "Про надання згоди на збір матеріалів
попереднього погодження щодо
відведення земельних ділянок", яким
було надано згоду ФОП ОСОБА_1 на збір
матеріалів попереднього погодження
щодо відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 0,03 га, розташованою
по АДРЕСА_1 для будівництва кафе було
прийнято Лазурненською сільрадою
12.03.2007 року, тоді як рішення № 755 "Про
надання дозволу на виготовлення
проектів та технічної документації із
землеустрою щодо відведення в оренду
земельних ділянок для об'єктів
архітектури", яким ФОП ОСОБА_1 було
затверджено матеріали попереднього
погодження вибору земельної ділянки та
надано дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення із земель
запасу в оренду на 5 років земельної
ділянки орієнтовною площею 0,0450 га для
будівництва кафе з літнім майданчиком
по АДРЕСА_1 було прийнято цим же органом
місцевого самоврядування - 07.09.2010 року,
а рішення № 105 "Про затвердження
проектів землеустрою, технічної
документації щодо відведення в оренду
земельних ділянок з складанням
договору оренди", про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення в
оренду ПП ОСОБА_1 - 24.06.2011 року.

Договір оренди земельної ділянки
площею 0,0438 га по АДРЕСА_1 за
реєстраційним № 00734 між
Відповідачами було укладено 22.07.2011
року.

Дійсно, на час ухвалення рішення
Лазурненської селищної ради № 187 від
12.03.2007 року "Про надання згоди на збір
матеріалів попереднього погодження
щодо відведення земельних ділянок" не
були чинними положення ст. 124 ЗК України
про обов'язковість проведення
земельних торгів (аукціонів),
процедура погодження місця
розташування спірної земельної
ділянки почалась ще до 01.01.2008 року,
тобто - до набрання чинності ЗК України
то, відповідно до пункту 1 Перехідних
положень останнього, при наданні
земельних ділянок в оренду, проведення
земельних торгів не передбачалось.

Проте відповідно до Перехідних
положень Земельного кодексу України,
які регулюють питання передачі в
оренду земельних ділянок із земель
державної та комунальної власності і,
зокрема, визначених в абз. 2 розділу X
Перехідних положень ЗК України, якими
встановлено, що передача в оренду
земельних ділянок із земель державної
та комунальної власності могла
здійснюватись без проведення
земельних торгів (аукціонів) тільки у
разі прийняття відповідними органами
рішення про погодження місця
розташування об'єкта або про надання
дозволу на розроблення проекту
відведення земельної ділянки до 1 січня
2008 року, тоді як рішення № 755 про
надання дозволу на розроблення проекту
відведення земельної ділянки
Лазурненською селищною радою
приймалось 07.09.2010 року, а проект
відведення затверджувався рішенням
цієї ради № 105 від 24.06.2011 року, тобто -
після 1 січня 2008 року.

Рішенням Конституційного Суду України
від 11.11.2008 року у справі № 1-46/2008, було
визнано неконституційним п. 1 Постанови
Кабінету Міністрів України № 394 від
17.04.2008 року "Про затвердження Порядку
проведення у 2008 році земельних
аукціонів", оскільки порядок
проведення земельних аукціонів мав
встановлюватись виключно законами
України.

Проте, що на момент оформлення спірної
земельної ділянки, хоч відповідним
законом і не було встановлено порядку
проведення земельних торгів, не
виключалась можливість їх проведення,
у той час як чинне законодавство не
забороняло органу місцевого
самоврядування, відповідно до наданих
йому законом повноважень, самостійно
розпоряджатися землями комунальної
власності шляхом надання їх у
користування, у тому числі -
Відповідачу 1. На час ухвалення
Відповідачем 2 свого рішення про
надання дозволу на розроблення проекту
відведення земельної ділянки
Відповідачу 1, норми ст. 124 ЗК України
були уже чинними, тоді як і відсутність
порядку проведення аукціону не може
скасовувати визначеної законом власне
процедури надання в оренду земельних
ділянок державної та комунальної
власності.

За приписами ст. 2 ГПК України, прокурор,
який звертається до господарського
суду в інтересах держави, в позовній
заяві самостійно визначає, в чому
полягає порушення інтересів держави,
та обґрунтовує необхідність їх
захисту, а також вказує орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про
прокуратуру" (далі - Закон) при
виявленні порушень закону прокурор або
його заступник у межах своєї
компетенції мають право звертатися до
суду із заявою про захист прав і
законних інтересів громадян,
держави, а також підприємств та
інших юридичних осіб.

Згідно ст. 29 ГПК України, прокурор бере
участь у розгляді справ за його
позовами, а також може вступити за
своєю ініціативою у справу, порушену за
позовом інших осіб, на будь-якій стадії
її розгляду для представництва
інтересів громадянина або держави. З
метою вступу у справу прокурор може
подати апеляційну, касаційну скаргу,
заяву про перегляд рішення Верховним
Судом України про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами або
повідомити суд і взяти участь у
розгляді справи, порушеної за позовом
інших осіб.

У разі прийняття господарським судом
позовної заяви, поданої прокурором в
інтересах держави в особі органу,
уповноваженого здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах,
зазначений орган набуває статусу
позивача. У разі прийняття
господарським судом позовної заяви,
поданої прокурором в інтересах
держави, в якій зазначено про
відсутність органу, уповноваженого
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах, або про відсутність у
такого органу повноважень щодо
звернення до господарського суду,
прокурор набуває статусу позивача.

Крім того, статтею 36-1 названого Закону
визначено підстави представництва
прокурором інтересів держави, а саме:
наявність порушень або загрози
порушень економічних, політичних та
інших державних інтересів внаслідок
протиправних дій (бездіяльності)
фізичних або юридичних осіб, що
вчиняються у відносинах між ними або з
державою.

Представником прокуратури надано
додаткові пояснення звернення до суду
з відповідним позовом (т.2, а.с.12).
Позивач зазначає, що відповідно ст. 6
Закону України «Про державний контроль
за охороною та використанням земель»
до повноважень центрального органу
виконавчої влади, який забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі, належать:

а) здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель у
частині:

- додержання органами державної влади,
органами місцевого самоврядування,
юридичними та фізичними особами вимог
земельного законодавства України та
встановленого порядку набуття і
реалізації права на землю;

- додержання вимог земельного
законодавства в процесі укладання
цивільно-правових угод, передачі у
власність, надання у користування, в
тому числі в оренду, вилучення (викупу)
земельних ділянок.

Пунктом першим положення про Державну
інспекцію сільського господарства
України, затвердженого наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України від 23.12.2011 № 770,
встановлено, що Державна інспекція
сільського господарства в автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі -
Держсільгоспінспекція) є
територіальним органом Державної
інспекції сільського господарства
України та їй підпорядковується.

Згідно даного положення
Держсільгоспінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань здійснює державний нагляд
(контроль) у частині дотримання
земельного законодавства,
використання та охорони земель усіх
категорій та форм власності, в тому
числі за:

- дотриманням вимог земельного
законодавства при набутті права
власності на земельні ділянки за
договорами купівлі-продажу, міни,
дарування, застави та іншими
цивільно-правовими угодами;

- дотриманням органами державної влади,
органами місцевого самоврядування,
юридичними та фізичними особами вимог
земельного законодавства та
встановленого порядку набуття і
реалізації права на землю;

- використанням земельних ділянок
відповідно до цільового призначення;

- дотриманням вимог земельного
законодавства органами виконавчої
влади та органами місцевого
самоврядування з питань передачі
земель у власність та надання у
користування, у тому числі в оренду,
зміни цільового призначення,
вилучення, викупу, продажу земельних
ділянок або прав на них на конкурентних
засадах.

Відповідно до ст.29 Господарського
процесуального кодексу України
прокурор бере участь у розгляді справ
за його позовами, а також може вступити
за своєю ініціативою у справу, порушену
за позовом інших осіб, на будь-якій
стадії її розгляду для представництва
інтересів громадянина або держави. У
разі прийняття господарським судом
позовної заяви, поданої прокурором в
інтересах держави в особі органу,
уповноваженого здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах,
зазначений орган набуває статусу
позивача.

Згідно ст. 2 ГПК України прокурор, який
звертається до господарського суду в
інтересах держави, вказує в позовній
заяві орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Відповідно до рішення Конституційного
суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 у справі
про офіційне тлумачення положень ст.2
ГПК України (п.2 резолютивної частини),
під поняттям «орган уповноважений
здійснювати функції у спірних
правовідносинах», треба розуміти орган
державної влади чи орган місцевого
самоврядування, якому законом
представлені повноваження органу
виконавчої влади.

Згідно з абз.абз.2, 3 п. 1.2.2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.05.2012 № 6, реалізуючі
відповідні повноваження, державні
органи або органи місцевого
самоврядування вступають з юридичними
та фізичними особами у цивільні та
господарські правовідносини. Отже, у
таких відносинах держава або
територіальні громади є рівними
учасниками земельних відносин з іншими
юридичними та фізичними особами, у тому
числі з суб'єктами підприємницької
діяльності. Таким чином, справи у
спорах за участю державних органів і
органів місцевого самоврядування, що
виникають з правовідносин, у яких
державні органи та органи місцевого
самоврядування реалізують
повноваження власника землі, а також в
інших спорах, які виникають із
земельних відносин приватноправового
характеру, за відповідності складу
сторін спору ст.1 Господарського
процесуального кодексу України
підвідомчі господарським судам.

Враховуючи викладене, а також
приймаючи до уваги те, що Державна
інспекція сільського господарства у
Херсонській області є органом контролю
у сфері земельних правовідносин, однак
не наділена повноваженнями щодо
звернення із позовними заявами до суду
щодо визнання незаконними та
скасування рішень органів місцевого
самоврядування, визнання недійсними
договорів оренди земельних ділянок,
прокурор вважає за можливим звернення
до суду з відповідним позовом.

Відповідно до Положення про Державну
інспекцію сільського господарства
України що інспекція дійсно не
наділена повноваженнями
безпосередньо звертатись до суду з
позовними заявами. Отже, прокурор на
законних підставах звернувся до суду
з позовною заявою. Відповідно до ст. 5
Закону України «Про державний контроль
за використанням та охороною земель»
та Положення про
Держсільгоспінспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 №459/2011, Державна
інспекція сільського господарства
України є центральним органом
виконавчої влади, до повноважень якої
згідно зі ст. 6 цього Закону належить
здійснення контролю за додержанням
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, юридичними
та фізичними особами вимог земельного
законодавства України та
встановленого порядку набуття і
реалізації права на землю.

Оскільки органи Державної інспекції
сільського господарства України не
наділені повноваженнями щодо
звернення з позовами до суду, з даним
позовом звертається прокурор, який
набуває статусу позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України
«Про прокуратуру» право подання
позовної заяви (заяви, подання) в
порядку цивільного, адміністративного,
господарського судочинства надається
прокурорам, їх першим заступникам і
заступникам.

З огляду на викладене суд зазначає, що
Херсонський міжрайонний прокурор з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері правомірно
звернувся з даним позовом до суду з
вимогою про визнання про визнання
недійсними п. 4.1. рішення ІХІХ сесії
п'ятого скликання Лазурненської
селищної ради № 755 від 07.09.2010 року "Про
надання дозволу на виготовлення
проектів та технічної документації із
землеустрою щодо відведення в оренду
земельних ділянок для об'єктів
архітектури", та п.п. 2. - 2.4. рішення
Лазурненської селищної ради № 105 від
24.06.2011 року "Про затвердження проектів
землеустрою, технічної документації
щодо відведення в оренду земельних
ділянок з складанням договору оренди",
з моменту їх винесення, а також про
визнання недійсним на майбутнє
договору оренди земельної ділянки
площею 0,0438га, вартістю 35580грн.,
укладеного 22.07.2011 року між
Лазурненською сільрадою і ФОП ОСОБА_1,
зареєстрованого у Скадовському
районному реєстраційному відділі
Херсонської регіональної філії
Державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру 14.09.2011
року за реєстраційним записом
№00734, та про зобов'язання ФОП
ОСОБА_1 повернути до земель запасу
Лазурненської сільради вказану
земельну ділянку площею 0,0438га,
вартістю 35580грн., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Саме у цьому полягає суть порушення
інтересів держави та мета їх захисту
прокурором, це і є предметом позову.

Обґрунтовуючи позовні вимог, прокурор
посилається на ст.121 Конституції
України, ст.ст.124, 134 Земельного кодексу
України, ст. 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
ст.ст.2,16,29, 54 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно ст. 14 Конституції України - земля
є основним національним багатством, що
перебуває під особливою охороною
держави. Необхідність захисту
інтересів держави та громадян
покладає на прокуратуру обов'язок
представництва її інтересів в суді.

У відповідності до ст. 13 Конституції
України, земля та інші природні
ресурси, які знаходяться в межах
території України, є об'єктами права
власності народу України. Від імені
українського народу право власника
здійснюють органи державної влади і
місцевого самоврядування.

Згідно ст. 3 Земельного кодексу України,
земельні відносини регулюються
Конституцією України, а також
прийнятими у відповідності з нею
нормативно - правовими актами.

Відповідно до пунктів 1.2.2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду № 6
від 17.05.2011 року (із змінами, внесеними
згідно з Постановами Вищого
господарського суду № 14 (у0014600-П) від
26.12.2011 та № 10 (у00 10600-12) від 17.10.2012) «Про
деякі питання практики розгляду справ
у спорах, що виникають із земельних
відносин» - виходячи з положень статей
13, 14, 140, 142, 143 Конституції України,
статей 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України, статей 2,
8, 48, 133, 148, 152, 197, 283 ГК України, статей 80, 84,
123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України
випливає, що органи виконавчої влади
або органи місцевого самоврядування у
правовідносинах щодо розпорядження
земельними ділянками державної та
комунальної власності (наданні
земельних ділянок громадянам та
юридичним особам у власність або в
користування, відчуженні земельних
ділянок державної або комунальної
власності, укладенні, зміні, розірванні
договорів купівлі-продажу, ренти,
оренди земельної ділянки та інших
договорів щодо земельних ділянок,
встановленні сервітуту, суперфіцію,
емфітевзису, в тому числі прийнятті
державними органами та органами
місцевого самоврядування відповідних
рішень) діють як органи, через які
держава або територіальна громада
реалізують повноваження власника
земельних ділянок.

Реалізуючі відповідні повноваження,
державні органи або органи місцевого
самоврядування вступають з юридичними
та фізичними особами у цивільні та
господарські правовідносини. Отже, у
таких відносинах держава або
територіальні громади є рівними
учасниками земельних відносин з іншими
юридичними та фізичними особами, у тому
числі з суб'єктами
підприємницької-діяльності. Таким
чином, справи у спорах за участю
державних органів та органів місцевого
самоврядування, що виникають з
правовідносин, у яких державні органи
та органи місцевого самоврядування
реалізують повноваження власника
землі, а також в інших спорах, які
виникають із земельних відносин
приватноправового характеру, за
відповідності складу сторін спору
статті 1 ГПК підвідомчі господарським
судам.

Статтею 116 ЗК України передбачено, що
громадяни та юридичні особи набувають
право власності та право користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 123 ЗК України особа,
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності за проектом
її відведення, звертається з
клопотанням про вибір місця
розташування земельної ділянки до
відповідної сільської, селищної,
міської, районної, обласної ради,
Кабінету Міністрів України, Ради
Міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевої державної адміністрації.

Крім того, частиною 7 ст. 123 ЗК України
встановлено, що погоджений проект
відведення земельної ділянки після
одержання позитивного висновку
державної землевпорядної експертизи у
випадках, передбачених законом,
подається разом з клопотанням про
надання земельної ділянки до
відповідної державної адміністрації,
Ради Міністрів Автономної Республіки
Крим або сільської, селищної, міської,
районної, обласної ради, які
розглядають його в місячний строк і в
межах своїх повноважень, визначених
цим Кодексом, приймають рішення про
надання земельної ділянки у
користування.

Зі змісту пунктів 1, 2 ст. 124 ЗК України
вбачається, що передача в оренду
земельних ділянок, які перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
згідно з їх повноваженнями,
визначеними статтею 122 цього Кодексу,
чи договору купівлі-продажу права
оренди земельної ділянки (у разі
продажу права оренди) шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки чи
договору купівлі-продажу права оренди
земельної ділянки. Передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється за результатами
проведення земельних торгів, крім
випадків, встановлених частинами
другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до частин 1, 2 ст. 125
ЗК України, право власності та право
постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документа,
що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Водночас, частиною 1 розділу X
Перехідних положень ЗК України
встановлено, що рішення про надання в
користування земельних ділянок, а
також про вилучення (викуп) земель,
прийнятих відповідними органами, але
не виконаних на момент введення у дію
цього Кодексу, підлягають виконанню
відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно абз. 2 розділу X Перехідних
положень ЗК України, у разі прийняття
відповідними органами рішення про
погодження місця розташування об'єкта
або про надання дозволу на розроблення
проекту відведення земельної ділянки
до 1 січня 2008 року передача в оренду
таких земельних ділянок із земель
державної та комунальної власності
здійснюється без проведення земельних
торгів (аукціонів).

Прокурорською перевіркою встановлено,
що п. 4.1 рішення LХІХ сесії п'ятого
скликання Лазурненської селищної ради
№755 від 07.09.2010 «Про надання дозволу на
виготовлення проектів та технічної
документації із землеустрою щодо
відведення в оренду земельних ділянок
для об'єктів архітектури» затверджено
матеріали попереднього погодження
вибору земельних ділянок та надано
дозвіл на виготовлення проектів
землеустрою щодо відведення в оренду
на 5 років земельних ділянок та робочих
проектів для будівництва об'єктів
архітектури приватному підприємцю
ОСОБА_1 - земельної ділянки площею 0,0450
га для будівництва кафе з літнім
майданчиком за адресою: АДРЕСА_1.

В подальшому, рішенням Лазурненської
селищної ради №105 від 24.06.2011
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
та складання договору оренди і
нормативно грошової оцінки земельної
ділянки площею - 0,0438 га із земель запасу
Лазурненської селищної ради для
будівництва кафе з літнім майданчиком
приватному підприємцю ОСОБА_1,
встановлено строк оренди земельної
ділянки терміном 49 років з дня
державної реєстрації, встановлено
розмір орендної плати.

На виконання вказаного рішення 22.07.2011
між Лазурненською селищною радою та
приватним підприємцем ОСОБА_1 укладено
договір оренди землі площею 0,0438 га,
нормативна вартість якого складає 35580
грн., який зареєстровано у Скадовському
районному реєстраційному відділі
Херсонської регіональної філії ДП
«Центр ДЗК», про що у Державному
реєстрі земель вчинено запис від 14.09.2011
за № 00734.

Вказані рішення Лазурненської
селищної ради суперечать вимогам
законодавства та підлягають
скасуванню з наступних підстав.

Згідно зі ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу
України (далі - Кодекс), передача в
оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється за
результатами проведення земельних
торгів, крім випадків, встановлених
частинами другою, третьою статті 134
цього кодексу.

В частинах 2 та 3 ст. 134 Кодексу
закріплений вичерпний перелік надання
земельних ділянок комунальної
власності без конкурентних засад
(земельних торгів). Надання земельних
ділянок приватним підприємцям для
нового будівництва об'єктів
підприємництва в них не передбачений.

Абзацом 3 пункту 1 Перехідних положень
Кодексу зазначено, що у разі прийняття
відповідними органами рішення про
погодження місця розташування об'єкта
або про надання дозволу на
розроблення проекту відведення
земельної ділянки до 1 січня 2008 року
передача в оренду таких земельних
ділянок із земель державної та
комунальної власності здійснюється
без проведення земельних торгів
(аукціонів). Вказана норма діє протягом
двох років з дня набрання чинності
Закону України №509 від 16.09.2008, тобто до
14.10.2010 року.

Встановлено, що погодження місця
розташування земельних ділянок ПП
ОСОБА_1 та надання дозволу на розробку
проекту землеустрою здійснено 07.09.2010р.
шляхом затвердження матеріалів
попереднього погодження, тобто після
01.01.2008. Крім того, затвердження проекту
землеустрою відбулось 24.06.2011 року,
тобто після закінчення наданого
дворічного строку оформлення оренди
земельної ділянки. Отже, надання
зазначеної земельної ділянки в оренду
приватному підприємцю під будівництво
нових об'єктів повинно здійснюватись
на конкурентних засадах шляхом
проведення земельних торгів. Земельні
торги (аукціони) щодо надання в оренду
зазначених у рішенні земельних ділянок
не проводились.

Таким чином, п. 4.1 рішення LХІХ сесії
п'ятого скликання Лазурненської
селищної ради №755 від 07.09.2010 «Про
надання дозволу на виготовлення
проектів та технічної документації із
землеустрою щодо відведення в оренду
земельних ділянок для об'єктів
архітектури», п.п.2-2.4 рішення
Лазурненської селищної ради №105 від
24.06.2011 «Про затвердження проектів
землеустрою, технічної документації
щодо відведення в оренду земельних
ділянок з складанням договору оренди»
є такими, що суперечать вимогам ст. ст.
124, 134, п.1 Перехідних положень
Земельного кодексу України, тому
підлягають скасуванню.

Пленум Верховного Суду України в п.7
Постанови від 06.11.2009р. №9 "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними"
роз'яснив, що правочин може бути
визнаний недійсним лише з підстав,
визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом.

У відповідності до ст. 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

У відповідності до ч.І ст. 203 Цивільного
кодексу України, зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства.

Зазначені положення ЦК України
узгоджуються з положеннями ч. 1 ст. 207
Господарського кодексу України,
відповідно до якої господарське
зобов'язання, що не відповідає вимогам
закону, або вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного
органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.

Дослідивши матеріали справи, та
заслухавши представників прокурора,
суд дійшов висновку, що необхідною
передумовою для отримання юридичною
особою або приватним підприємцем в
оренду земельної ділянки державної або
комунальної власності є проведення
земельних торгів, в порядку
встановленому положеннями глави 21
Земельного кодексу України. Вказані
умови не були виконані під час
укладення договору оренди землі
площею 0,0438 га, нормативна вартість
якого складає 35580 грн., який
зареєстровано у Скадовському
районному реєстраційному відділі
Херсонської регіональної філії ДП
«Центр ДЗК», про що у Державному
реєстрі земель вчинено запис від 14.09.2011
за № 00734.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Суд відкладав
розгляд справи, надаючи можливість
сторонам надати додаткові докази
своїх вимог та заперечень, проте
відповідачі - 1 та -2 не надали суду
доказів та своїх заперечень.

Відповідно до ч. І ст.203 Цивільного
Кодексу України зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного Кодексу
України передбачено, що підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього кодексу.

Частиною 3 ст. 215 Цивільного Кодексу
України передбачено, якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним.

Виходячи з того, що рішення LХІХ сесії
п'ятого скликання Лазурненської
селищної ради №755 від 07.09.2010 «Про
надання дозволу на виготовлення
проектів та технічної документації із
землеустрою щодо відведення в оренду
земельних ділянок для об'єктів
архітектури» затверджено матеріали
попереднього погодження вибору
земельних ділянок та надано дозвіл на
виготовлення проектів землеустрою
щодо відведення в оренду на 5 років
земельних ділянок та робочих проектів
для будівництва об'єктів архітектури
приватному підприємцю ОСОБА_1 -
земельної ділянки площею 0,0450 га для
будівництва кафе з літнім майданчиком
за адресою: АДРЕСА_1, а також рішенням
Лазурненської селищної ради №105 від
24.06.2011р, яким затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду та складання договору
оренди і нормативно грошової оцінки
земельної ділянки площею - 0,0438 га із
земель запасу Лазурненської селищної
ради для будівництва кафе з літнім
майданчиком приватному підприємцю
ОСОБА_1, встановлено строк оренди
земельної ділянки терміном 49 років з
дня державної реєстрації, встановлено
розмір орендної плати - прийняті з
порушенням вимог ст.ст. 124, 134 Земельного
кодексу України, вбачаються підстави
для визнання судом вищезазначених
рішень незаконним (недійсним) та
договору оренди недійсним.

Суд зазначає, що договір оренди
земельної ділянки площею 0,0438га,
вартістю 35580грн., укладений 22.07.2011 року
між Лазурненською сільрадою і ФОП
ОСОБА_1, зареєстрований у Скадовському
районному реєстраційному відділі
Херсонської регіональної філії
Державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру 14.09.2011
року за реєстраційним записом
№00734, неправомірно укладений без
проведення земельних торгів.

Обов'язковість проведення земельних
торгів у разі передачі в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
встановлена частиною 2 ст. 124
Земельного кодексу України. При цьому
суд зазначає, що зміст цієї частини є
чинним в редакції Закону України від
16.09.2008р. N 509-VI. Отже, передача в оренду
відповідачу-2 земельної ділянки
комунальної власності мала
відбуватись лише за результатами
земельних торгів. Законом України «Про
внесення змін до Земельного кодексу
України щодо порядку проведення
земельних торгів у формі аукціону» від
05.07.2012р. №5077-VI, який набрав чинності
19.08.2012 року, лише уточнено форму
проведення земельних торгів.

Крім того, відповідно до абзацу 3 пункту
1 Перехідних положень Земельного
кодексу України у разі прийняття
відповідними органами рішення про
погодження місця розташування об'єкта
або про надання дозволу на розроблення
проекту відведення земельної ділянки
до 01 січня 2008року, передача в оренду
таких ділянок із земель державної та
комунальної власності здійснюється
без проведення земельних торгів
(аукціонів).

Цей абзац включено до пункту 1
Перехідних положень Земельного
кодексу України згідно із Законом
України № 509-VI від 16.09.2008р. (
оприлюдненого 14 .10.2008р. у газеті «Голос
України», з наступними змінами,
внесеними Законом України № 2367-VI від
29.06.2010р.) , проте він діяв лише протягом
двох років з дня набрання чинності, а
саме до 15.10.2010р.

Тобто, законодавець надавав можливість
усім особам, стосовно яких
відповідними органами до 01 січня 2008р.
були вже прийняті рішення про
погодження місця розташування об'єкта
або про надання дозволу на розроблення
проекту відведення земельної ділянки,
завершити процедуру укладення
договору оренди землі до 15.10.2010р. без
проведення земельних торгів.

Спірний договір оренди землі
укладений лише 22 липня 2011р., отже, дія
абзацу 3 пункту 1 Перехідних положень
Земельного кодексу України щодо
можливості його укладення без
земельних торгів на зазначені спірні
правовідносини не розповсюджується.

Отже, на час ухвалення Відповідачем -1
спірних рішень, норми Земельного
кодексу України (у тому числі - ст. 124),
були уже чинними, тоді як і відсутність
порядку проведення аукціону не може
скасовувати визначеної законом власне
процедури надання в оренду земельних
ділянок державної та комунальної
власності (шляхом проведення
земельних торгів).

За таких обставин заявлений позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на позивача.
Згідно з правовою позицією викладеною
у п 4.6. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21
лютого 2013; року № 7 „Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального
кодексу України" приймаючи рішення зі
справи, провадження у якій порушено за
заявою прокурора, господарський суд у
разі повного або часткового
задоволення позову (скарги) стягує
судовий збір з відповідача (повністю
або пропорційно задоволеним вимогам),
якщо він не звільнений від сплати
судового збору; у разі ж повної або
часткової відмови в позові судовий
збір стягується з визначеного
прокурором позивача (так само повністю
або пропорцій задоволеним вимогам), за
винятком випадків, коли останнього
звільнено від сплати судового збору, та
коли позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідної суми судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України

На підставі вище викладеного,
керуючись ст.ст.13,14,19,121,144 Конституції
України, ст.ст. 3, 124 Земельного кодексу
України, ст. 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
ст.ст. 12, 13, 15, 54-57, 20-22, 44 - 49, 84-85
Господарського процесуального кодексу
України, ст.ст.16, 20, 203, 651 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 1, 21 Закону
України «Про оренду землі», ст.36-1
Закону України «Про прокуратуру», суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним п. 4.1. рішення LХІХ
сесії п'ятого скликання Лазурненської
селищної ради № 755 від 07.09.2010 року "Про
надання дозволу на виготовлення
проектів та технічної документації із
землеустрою щодо відведення в оренду
земельних ділянок для об'єктів
архітектури" з моменту його винесення.

3. Визнати недійсним п.п. 2. - 2.4. рішення
Лазурненської селищної ради № 105 від
24.06.2011 року "Про затвердження проектів
землеустрою, технічної документації
щодо відведення в оренду земельних
ділянок з складанням договору оренди",
з моменту їх винесення.

4. Визнати недійсним на майбутнє
договір оренди земельної ділянки
площею 0,0438га, вартістю 35580грн., який
укладено 22.07.2011 року між Лазурненською
сільрадою і ФОП ОСОБА_1, зареєстрований
у Скадовському районному
реєстраційному відділі Херсонської
регіональної філії Державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру 14.09.2011 року за
реєстраційним записом № 00734.

5. Зобов'язання ФОП ОСОБА_1 повернути до
земель запасу Лазурненської
сільради вказану земельну ділянку
площею 0,0438га, вартістю 35580грн., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

6. Стягнути з

- Лазурненської селищної ради (75722, смт.
Лазурне, Херсонської області,
вул.Радянська,104, ) в
доход спеціального фонду Державного
бюджету на р/р № 3002 в ГУДКСУ у
Херсонській області, МФО 852010, , одержувач УДКСУ у місті
Херсоні, призначення платежу - судовий
збір, код 03500045 - 2294 ( Дві тисячі двісті
дев'яносто чотири ) грн. судового збору
щодо двох позовних вимог про визнання
рішень недійсними, та 574 (п'ятсот
сімдесят чотири) грн. - 50% судового збору
щодо позовної вимоги про визнання
договору недійсним .

- з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) 574 (п'ятсот сімдесят чотири) грн.
- 50% судового збору щодо позовної вимоги
про визнання договору недійсним, та -
1147 ( Одну тисячу сто сорок сім ) грн.
судового збору щодо позовної вимоги
про повернення земельної ділянки.

7. Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 07.05.2014р.

Суддя
Т.Г. Пінтеліна