ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року Справа № 901/65/13-г

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіДобролюбової
Т.В.,суддівГоголь Т.Г. (доповідач), Швеця
В.О.розглянувши у відкритому судовому
засіданні за участю представників
сторін: позивача, відповідача: не
з'явились, повідомлені належно,
касаційну скаргуОрендного
підприємства "Кримтеплокомуненерго" в
особі Керченської філіїна
постановуСевастопольського
апеляційного господарського
судувід13.01.14у справі№901/65/13-г
Господарського суду Автономної
Республіки Кримза позовомОрендного
підприємства "Кримтеплокомуненерго" в
особі Керченської філіїдоТовариства з
обмеженою відповідальністю
"ТЕС-Термінал" простягнення 1259130,57 грн.
Ухвалою Вищого господарського суду
України від 10.04.14 розгляд справи
відкладався до 24.04.14.

Орендне підприємство
"Кримтеплокомуненерго" в особі
Керченської філії звернулося до
Господарського суду Автономної
Республіки Крим з позовом про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТЕС-Термінал" 1259130,57
грн. боргу за теплову енергію.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
вказував на несплату відповідачем
повної вартості теплової енергії
отриманої за період з 01.11.09 до 01.07.10 за
договором №09/25 від 01.10.09.

Рішенням Господарського суду
Автономної Республіки Крим 06.11.13 (суддя
Шевчук Н.Г.) позов задоволено частково.
Стягнуто з відповідача на користь
позивача 25373,50 грн. боргу. В решті позову
відмовлено. Господарський суд виходив
з наявності заборгованості у
відповідача в сумі 25373,50 грн. за
поставлену у спірному періоді теплову
енергію за договором №09/25 від 01.10.09. При
цьому, судом було враховано висновок
судової експертизи №89 від 30.09.13.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
13.01.14 (судді: Гонтар В.І., Гоголь Ю.М.,
Рибіна С.А.) перевірене рішення
місцевого господарського суду
залишено без змін з тих же підстав.

До Вищого господарського суду
України з касаційною скаргою
звернулося Орендне підприємство
"Кримтеплокомуненерго" в особі
Керченської філії, яке просить рішення
у справі скасувати, а справу направити
на новий розгляд до господарського
суду першої інстанції. Скаржник вважає,
що судами порушені приписи статей 42, 43,
47 Господарського процесуального
кодексу України. Підприємство не
погоджується з результатами
проведеної у справі експертизи та
наголошує на наявності підстав для
призначення у справі повторної
експертизи.

Від позивача судом отримано відзив на
касаційну скаргу, в якому він просить
залишити без змін судові акти у справі,
а касаційну скаргу - без задоволення.

Вищий господарський суд України,
заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г.,
переглянувши матеріали справи та
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами
приписів чинного законодавства,
відзначає наступне.

Господарськими судами попередніх
інстанцій установлено та підтверджено
матеріалами справи, що 01.10.09 між
Орендним підприємством
"Кримтеплокомуненерго" в особі
Керченської філії та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"ТЕС-Термінал" був укладений договір
купівлі-пролажу теплової енергії у
вигляді пару №2044. За умовами цього
договору позивач зобов'язався продати
(поставити) теплову енергію у вигляді
пару за заявкою відповідача на об'єкт
останнього на вул. Свердлова у м. Керчі,
а відповідач, в свою чергу, прийняти і
її оплатити. Відповідно до пунктів 2.4, 2.5
договору за фактом продажу товару
продавець надає акт остаточних
розрахунків і калькулятивні
розрахунки, які є підставою для
здійснення нарахувань і видачі покупцю
рахунку для здійснення оплати за
отримане. Розрахунки обсягу відпущеної
теплової енергії здійснюються за
показниками приладів обліку з
урахуванням всіх сукупних затрат
продавця для її виробництва. Підставою
для оплати є сумарний місячний рахунок
і акт, в якому здійснені нарахування
спожитого обсягу теплової енергії за
минулий місяць. Продавець зобов'язаний
не пізніше 5 числа місяця, наступного за
звітним, вручити покупцю акт
остаточних розрахунків з фактичною
кількістю наданої за місяць теплової
енергії, а покупець зобов'язаний
підписати цей акт упродовж трьох
робочих днів з моменту його отримання
(пункти 4.2, 4.3 договору). Оплата за
теплову енергію здійснюється не
пізніше 20 числа місяця, наступного за
звітним, і відповідає обсягу, вказаному
в акті остаточних розрахунків (пункт 5.1
договору). В процесі розгляду спору
господарські суди установили, що
згідно з узгодженими сторонами актами
приймання-передачі теплової енергії
позивач передав, а відповідач прийняв
теплову енергію у листопаді 2009 року в
обсязі 123,7 Гкал (акт від 01.12.09), у грудні
2009 року - 244,5 Гкал (акт від 01.01.10), у січні
2010 року - 209,1 Гкал (акт від 01.02.13), у лютому
2010 року - 161 Гкал (акт від 01.03.10), у березні
2010 року - 279,3 Гкал (акт від 01.04.10). Акти від
01.06.10 про приймання-передачу теплової
енергії у квітні 2010 року в обсязі 1635,2
Гкал, у травні 2010 року в обсязі 344,1 Гкал,
а також акт від 01.07.10 про
приймання-передачу теплової енергії у
червні 2010 року в обсязі 181,6 Гкал
сторонами не були узгоджені та
підписані. Установили суди і те, що
позивач виставив відповідачеві
рахунки на оплату теплової енергії на
загальну суму 1981254,40 грн. При цьому,
вартість теплової енергії за
узгодженими сторонами актами склала
634300,80 грн. та 1346953,80 грн. за
неузгодженими (непідписаними) актами.
Відповідач за отриману теплову енергію
розрахувався у сумі 722123,83 грн.
Господарським судом першої інстанції
(ухвала суду від 27.05.13) для з'ясування
питань щодо визначення обсягів
фактично спожитої відповідачем
теплової енергії за неузгодженими
актами за спірним договором у цій
справі призначалася комплексна судова
інженерно-технічна і економічна
експертиза. Господарські суди, надавши
оцінку зібраним у справі доказам, та,
окрім іншого, висновку експерта №89 від
30.09.13, установили, що заборгованість
відповідача за поставлену за спірним
договором теплову енергію становить
25373,50 грн. Як убачається з матеріалів
справи, предметом даного судового
розгляду є вимога Орендного
підприємство "Кримтеплокомуненерго" в
особі Керченської філії про стягнення
з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТЕС-Термінал" 1259130,57
грн. боргу за теплову енергію.
Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона,
боржник, зобов'язана вчинити на користь
другої сторони, кредитора, певну дію,
передати майно, виконати роботу, надати
послугу, сплатити гроші тощо, або
утриматися від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. Зобов'язання
виникають з підстав, встановлених
статтею 11 цього Кодексу, за приписами
якої одною з підстав виникнення
цивільних прав і обов'язків є договір.
Відповідно до частини 1 статті 275
Господарського кодексу України за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство,
енергопостачальник, відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду споживачеві (абоненту),
який зобов'язаний оплатити прийняту
енергію та дотримуватися
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.
Відповідно до приписів статей 525, 526, 629
Цивільного кодексу України та статті 193
Господарського кодексу України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами, а зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства. Статтею 43
Господарського процесуального кодексу
України унормовано, що господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Як вже зазначалося,
господарським судом першої інстанції,
з яким погодився і апеляційний
господарський суд, установлено та
підтверджено матеріалами справи, що
позивачем у спірному періоді було
поставлено відповідачу за договором
від 01.10.09 теплову енергію у вигляді пару
та виставлено на оплату рахунки.
Установили суди і те, що відповідач за
отримане у повному обсязі не
розрахувався; його борг становить 25373,50
грн. При цьому, судом було враховано
висновок судово-економічної
експертизи №89 від 30.09.13. Відповідно до
вимог статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна інстанція виходить з
обставин, встановлених у даній справі
господарськими судами. Касаційна
інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи
відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково
перевіряти їх. Посилання скаржника на
необхідність призначення у справі
повторної судової експертизи не можуть
бути підставою для скасування судових
актів у справі, оскільки повторна
судова експертиза, за приписами статті
42 Господарського процесуального
кодексу України, призначається судом у
разі, коли висновок експерта визнано
необґрунтованим чи таким, що
суперечить іншим матеріалам справи,
або коли він викликає сумнів у його
правильності, або за наявності
істотного порушення норм, які
регламентують порядок призначення і
проведення експертизи. Між тим,
порушень закону при проведенні
експертизи судами не було встановлено.
Інші доводи касаційної скарги
ґрунтуються на переоцінці доказів у
справі, яка за припасами частини 2
статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України,
знаходиться поза межами компетенції
суду касаційної інстанції.

За таких встановлених судами обставин
справи, відсутні підстави для
скасування постанови у справі та
задоволення касаційної скарги.

Враховуючи зазначене, керуючись
статтями 108, 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від
13.01.14 у справі №901/65/13-г залишити без
змін.

Касаційну скаргу Орендного
підприємства "Кримтеплокомуненерго" в
особі Керченської філії - без
задоволення.

Головуючий суддя
Т.Добролюбова

Судді
Т.Гоголь

В.Швець