ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2014 р.Справа № 922/1058/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання
Карчевської Д.Л.

розглянувши справу

за позовом Акціонерна компанія
"Харківобленерго" м. Харків до
Харківської обласної державної
лабораторії ветеринарної медицини, м.
Харків про стягнення заборгованості
в розмірі 58 878,45 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Сітаро О.В., за довіреністю №
01-42юр/1768 від 04.03.2014 року,

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго"
м. Харків (позивач) звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовом до відповідача -
Харківської обласної державної
лабораторії ветеринарної медицини, м.
Харків про стягнення заборгованості в
розмірі 58 878,45 грн. В обґрунтування
позовних вимог, позивач посилається на
неналежне виконання покладених на
відповідача обов'язків за Договором №
05-1083 від 27.09.2006 року, в частині повної та
своєчасної оплати за спожиту теплову
енергію, з урахуванням чого просить суд
стягнути з відповідача суму
заборгованості за електричну енергію в
розмірі 55 517,97 грн., суму за ППЕ - 2376,59
грн., суму пені в розмірі 692,82 грн., 3%
річних в розмірі 160,31 грн., індекс
інфляції в розмірі 130,76 грн. та суму
сплаченого судового збору в розмірі
1827,00 грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 24.03.2014 року
було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі та призначено її розгляд у
відкритому судовому засіданні на 16.04.2014
року о 10:30 годині.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 16.04.2014 року
розгляд справи було відкладено на
13.05.2014 року о 11:15 годині.

До господарського суду Харківської
області 13.05.2014 року від представника
позивача надійшло клопотання (вх. №
15481), відповідно до якого зазначає, що
відповідачем були сплачені кошти за
електричну енергію у сумі 43 099,52 грн. ( де
35 916,26 грн. - тарифна складова та ПДВ 20%,
що складає 7 183,26 грн.), ППЕ - 2 376,59
грн., пені - 692,82 грн., 3 % річних - 160,31 грн.,
індексу інфляції - 130,76 грн., з
урахуванням чого просить суд в частині
стягнення боргу за електричну енергію
у сумі 43 099,52 грн.(де 35 916,26 грн. - тарифна
складова та ПДВ 20%, що складає 7 183,26 грн.),
ППЕ - 2376,59 грн., пені - 692,82 грн., 3 % річних
-160,31 грн., індексу інфляції - 130,76 грн.
провадження по справі припинити та
стягнути з відповідача - 12 418,45 грн. (де 10
348,72 грн. - тарифна складова та ПДВ 20% , що
складає 2 069,73 грн. ) на п/р 07 в філії
ХОУ ВАТ «Ощадбанк», МФО 351823, та судові витрати. В обґрунтування
наданого клопотання позивачем надані
копії платіжних доручень на 4 арк.

Надані документи досліджені судом,
прийняті до розгляду та долучені до
матеріалів справи.

Представник позивача у судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив
суд їх задовольнити, з урахуванням
здійснених відповідачем проплат та
стягнути з відповідача - 12 418,45 грн. (де 10
348,72 грн. - тарифна складова та ПДВ 20% , що
складає 2 069,73 грн. ) на п/р 07 в філії
ХОУ ВАТ «Ощадбанк», МФО 351823, та судові витрати. Надав пояснення
по суті справи.

Представник відповідача в призначене
судове засідання не з'явився, вимоги
ухвали суду у повному обсязі не
виконав, про час та місце проведення
судового засідання був повідомлений
належним чином, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення № 262.

Отже, відповідач не скористався своїми
правами, наданими йому статтею 22
Господарського процесуального кодексу
України, на участь його представника в
судовому засіданні, на спростування
позовних вимог позивача, не надав суду
доказів належного виконання
договірних зобов'язань, не провів
звірку взаємних розрахунків з
позивачем, не надав суду свій варіант
проекту акту звірки.

Беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, а також з
огляду на те, сторони були попередженні
про розгляд справи за наявними
матеріалами у разі їх нез'явлення в
засідання суду, суд згідно за статтею 75
Господарського процесуального кодексу
України розглядає справу за наявними в
ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд встановив
наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Зокрема, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є договори
та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174
Господарського кодексу України
господарський договір є підставою
виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, зміст договору складається з
умов, які визначаються на розсуд та за
погодженням сторін, та умов, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства, договір
укладений (підписаний сторонами) є
обов'язковим для виконання кожної із
сторін.

27.09.2006 року між акціонерною компанією
"Харківобленерго" (постачальник,
позивач) та Харківською обласною
державною лабораторією ветеринарної
медицини, м. Харків (споживач,
відповідач) було укладено договір про
постачання електричної енергії №05-1083
(Договір).

Харківська обласна державна
лабораторія ветеринарної медицини, м.
Харків в свою чергу була перейменована
в регіональну державну лабораторію
ветеринарної медицини згідно наказу
Державного комітету ветеринарної
медицини №43 від 26.03.2008 року, та наказу
№46 - К від 01.12.2009 року Головного
управління ветеринарної медицини в
Харківській області.

Відповідно до умов договору позивач
(Постачальник) зобов'язався постачати
відповідачеві (Споживачеві) електричну
енергію, а відповідач оплачувати
позивачу її вартість та здійснювати
інші платежі згідно з умовами цього
договору та додатками до договору, що є
його невід'ємними частинами.

Частину 1 розділу 2 договору
передбачено, що під час виконання умов
цього договору, а також при вирішенні
питань, що не обумовлені цим договором,
сторони зобов'язуються користуватися
чинним законодавством України, зокрема
Правилами користування електричною
енергією, затвердженими в
установленому порядку.

В додатках до Договору (арк.с.18-22)
сторони погодили порядок розрахунків,
перелік місць встановлення
розрахункових приладів обліку та
тарифів, що застосовуються при
проведенні розрахунку за спожиту
електричну енергію, порядок
розрахунків за перетікання реактивної
електроенергії тощо.

Згідно з п. 2.1.2. договору постачальник
електричної енергії зобов'язався
постачати електричну енергію, як
різновид товару в обсягах, визначених
відповідно до розділу 5 договору, з
урахуванням умов розділів 6, 7 договору,
відповідно до Додатку № 1 "Договірні
величини споживання" та Додатку № 2
"Порядок розрахунків".

На підставі п.9.11. договір пролонгований
на 2014 рік.

У відповідності до п. 2.2.5. договору
споживач зобов'язаний своєчасно
оплачувати постачальнику вартість
спожитої електричної енергії та інші
нарахування.

Згідно із п. 5 додатку № 2 остаточний
розрахунок споживача за електричну
енергію, спожиту протягом
розрахункового періоду, здійснюється
на підставі рахунка, який
виставляється постачальником
електричної енергії на основі даних
про фактичне споживання електричної
енергії. У відповідності до п.5 Додатку
№ 2 до договору споживач повинен
отримати рахунок на оплату електричної
енергії. Цей рахунок має бути оплачений
протягом 5 операційних днів з дня його
отримання.

Пунктом 6.11 Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою Національної комісії з
питань регулювання електроенергетики
України № 28 від 31.07.1996р. (надалі -
Правила) встановлює, що остаточний
розрахунок споживача за електричну
енергію, спожиту протягом
розрахункового періоду, здійснюється
на підставі виставленого
постачальником електричної енергії
рахунка, відповідно до даних про
фактичне споживання електричної
енергії визначеного за показами
розрахункових засобів обліку, які
фіксуються у терміни, передбачені
договором, та/або розрахунковим шляхом
у випадках, передбачених цими
Правилами.

Як свідчать матеріали справи, позивач
свої зобов'язання виконав в повному
обсязі, на підставі вищезазначеного
договору за період з листопада 2013 р. по
січень 2014 р. здійснив відпуск
електроенергії відповідачу, що
підтверджується матеріалами справи.
Але відповідач не виконав належним
чином взяті на себе зобов'язання,
відмовився від виконання обов'язків,
покладених на нього умовами договору,
не сплатив у визначені договором
строки, порядку та розмірі вартість
спожитої електроенергії, внаслідок
чого за період з листопада 2013 р. по
січень 2014 р. станом на 01.03.2014 року
утворилась заборгованість за отриману
електричну енергію в розмірі 57 894,56 грн.,
яка складається з : 55 517,97 грн. - вартість
електричної енергії за період з
листопада 2013 р. по лютий 2014 р., (де 46264,98
грн. - тарифна складова та ПДВ - 20 %,що
складає 9252,99 грн.); 2376,59 грн. - ППЕ
(перевищення договірних величин) за
грудень 2013 р. та лютий 2014 р.

Окрім того, позивачем було нараховано:
692,82 грн. - пені за період з листопада 2013
р. по лютий 2014 р.; 160,31 грн. - 3 % річних за
період з листопада 2013 р. по лютий 2014 р.;
130,76 грн. - індекс інфляції за період з
листопада 2013 р. по лютий 2014 р.

За змістом пункту 4.2.1. договору за
внесення платежів, передбачених
пунктами 2.3.3.-2.3.4. договору, з порушенням
термінів, визначених додатком №2
"Порядок розрахунків", споживач сплачує
постачальнику суму боргу з урахуванням
пені у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ за кожний прострочений день.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і у
встановлений строк, відповідачем дані
строки порушені, в зв'язку з чим він
повинен нести відповідальність,
передбачену умовами договору (п.4.2.1.), з
врахуванням вимог Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" та ч.2
ст.343 Господарського кодексу України, у
вигляді сплати пені, що за період з
листопада 2013 р. по лютий 2014 р. становить
692,82 грн.

Судом встановлено, що позивач надав
обґрунтований розрахунок пені, який
повністю відповідає вимогам Закону
України „Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань".

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши нарахування 160,31 грн. - 3 %
річних за період з листопада 2013 р. по
лютий 2014 р.; 130,76 грн. - індекс інфляції
за період з листопада 2013 р. по лютий 2014
р., судом встановлено, що позивач надав
обґрунтований розрахунок 3% річних та
індекс інфляції, відповідає повністю
відповідає вимогам діючого
законодавства, та нарахований вірно.

Надаючи правову оцінку викладеним
вище обставинам, суд виходить з
наступного.

Договір на постачання теплової енергії
у гарячій воді є договором
енергопостачання, а тому права та
обов'язки сторін визначаються в тому
числі положеннями параграфу 3 глави 30
ГК України.

Відповідно до частини 1 статті 275 ГК
України за договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 статті 276 ГК України
встановлено, що розрахунки за
договорами енергопостачання
здійснюються на підставі цін (тарифів),
встановлених відповідно до вимог
закону. Оплата енергії, що
відпускається, здійснюється
відповідно до умов договору. Договір
може передбачати попередню оплату,
планові платежі з наступним
перерахунком або оплату, що
проводиться за вартість прийнятих
ресурсів.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного
кодексу України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, та воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що після порушення
провадження у справі відповідачем
було сплачено заборгованість за
електричну енергію в розмірі 35 916,26 грн.,
ПДВ на е/е в розмірі 7 183,26 грн., ППЕ в
розмірі 2376,59 грн., 160,31 грн. - 3 % річних за
період з листопада 2013 р. по лютий 2014 р.;
130,76 грн. - індекс інфляції за період з
листопада 2013 р. по лютий 2014 р., про що
свідчать матеріали справи та платіжні
доручення, які містяться в матеріалах
справи, з урахуванням чого суд
задовольняє надане позивачем
клопотання (вх.№ 15481) та припиняє
провадження у справі в цій частині на
підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України:
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За загальним правилом обов'язок
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини. Обов'язок доказування
та подання доказів розподіляється між
сторонами, виходячи з того, хто
посилається на юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. Це стосується позивача,
який повинен доказати факти, на
підставі яких пред'явлено позов, а
також відповідача, який має можливість
доказувати факти, на підставі яких він
будує заперечення проти позову.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

При цьому, суд бере до уваги, що в п. 2.3
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12. 2011 року, зазначено, що якщо стороною
(або іншим учасником судового процесу)
у вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного суд
приходить до висновку, про те, що сума
заборгованості за електричну енергію в
розмірі 10 348,72 грн. та ПДВ на е/е в
розмірі 2069,73 грн., в загальному розмірі
12 418,45 грн. підтверджені матеріалами
справи, тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України
та постановою № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції". Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судові витрати покладаються на
відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
Постановою Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12. 2011 року, ст.ст. 11, 525, 526, 530, 611
Цивільного кодексу України, ст. ст. 275,
276 ГК України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 49, 75,
п.1-1. ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Харківської регіональної
державної лабораторії ветеринарної
медицини (61157, Харківська обл., м.Харків,
вул. Жовтневої революції, будинок 148,
) на користь Акціонерної
компанії "Харківобленерго" (61037, вул.
Плеханівська, 149, на п/р 07 в філії
ХОУ ВАТ «Ощадбанк», МФО 351823, ) 12 418,45 грн. (де 10 348,72 грн. - тарифна
складова та ПДВ 20% , що складає 2 069,73 грн.)

Стягнути з Харківської регіональної
державної лабораторії ветеринарної
медицини (61157, Харківська обл., м.Харків,
вул. Жовтневої революції, будинок 148,
) на користь Акціонерної
компанії "Харківобленерго" (61037, м.
Харків, вул. Плеханівська, 149, ; п/р 0912 в АТ "Банк Золоті
Ворота", МФО 351931) суму судового збору в
розмірі 1827,00 грн.

Видати відповідні накази після
набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення заборгованості за
електричну енергію в розмірі 35 916,26 грн.,
ПДВ на е/е в розмірі 7 183,26 грн., ППЕ в
розмірі 2376,59 грн., 160,31 грн. - 3 % річних за
період з листопада 2013 р. по лютий 2014 р.;
130,76 грн. - індекс інфляції за період з
листопада 2013 р. по лютий 2014 р.
провадження у справі припинити.

Повне рішення складено 19.05.2014 р.

Суддя А.М. Буракова

922/1058/14