ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2014 р.
Справа № 911/747/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Саванчук С.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Клас-сервіс-технік",

08400, Київська обл., м.
Переяслав-Хмельницький, вул. Балаяна, 38

до Фермерського господарства "СФГ
"Ельдорадо",

08344, Київська обл., Бориспільський р-н, с.
Проців, вул. Польова, 1

про стягнення 12 511,10 грн.

за участю представників:

позивача - Рубанчук С.Д. (довіреність
від 25.02.2014 № 25);

відповідача - не з'явився, про час і
місце судового засідання повідомлений
належним чином.

Обставини справи:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Клас-сервіс-технік"
(далі - позивач) до Фермерського
господарства "СФГ "Ельдорадо" (далі -
відповідач) про стягнення 12 511,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
грошових зобов'язань за договором
купівлі-продажу від 01.09.2012 № 31.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 07.03.2014 порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
20.03.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. №№ 4795/14, 4796/14 від
18.03.2014) позивачем подано документи на
виконання вимог ухвали суду від 07.03.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 4797/14 від 18.03.2014)
позивачем подано заяву про уточнення
позовних вимог у справі № 911/747/14, яка за
своєю суттю є заявою про зміну підстави
позову.

Відповідно до частини 4 статті 22
Господарського процесуального кодексу
України, до початку розгляду
господарським судом справи по суті
позивач має право змінити предмет або
підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Відповідно до правової позиції пленуму
Вищого господарського суду України, що
викладена у постанові «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» від
26.12.2011 №18, письмова заява про зміну
предмету або підстави позову за формою
і змістом має узгоджуватися із статтею
54 Господарського процесуального
кодексу України з доданням до неї
документів, зазначених у статті 57
названого Кодексу. Невідповідність
згаданої заяви вимогам цих норм
процесуального права є підставою для
її повернення з підстав, передбачених
частиною 1 статті 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 20.03.2014 заяву від 17.03.2014 про
зміну підстави позову повернуто
позивачу без розгляду на підставі
пункту 6 частини 1 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 20.03.2014 розгляд справи
відкладено на 29.04.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 6311/14
від 07.04.2014) позивачем подано заяву про
зміну підстави позову у справі № 911/747/14.

Оскільки вказану заяву, відповідно до
вимог частини 4 статті 22 Господарського
процесуального кодексу України, подано
до початку розгляду справи по суті та
вона відповідає вимогам статті 54
Господарського процесуального кодексу
України з доданням до неї документів,
зазначених у статті 57 названого
Кодексу, заяву від 07.04.2014 про зміну
підстави позову прийнято
господарським судом.

У судовому засіданні 29.04.2014 представник
позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач письмовий відзив на позовну
заяву не подав, представника у судові
засідання не направив, хоча належним
чином повідомлений про дату та час
судового засідання.

Нез'явлення у судове засідання
представника відповідача та неподання
відповідачем письмового відзиву на
позов не перешкоджає розгляду справи.

На підставі статті 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 29.04.2014 оголошено
вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутнього в
судовому засіданні представника
позивача, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Клас-сервіс-технік"
(далі - продавець) та Фермерським
господарством "СФГ "Ельдорадо" (далі -
покупець) укладено договір
купівлі-продажу від 01.09.2011 № 31 (далі -
Договір), відповідно до умов якого
продавець зобов'язується передавати у
власність покупця запасні частини для
сільськогосподарської техніки (далі -
товар), а покупець зобов'язується
прийняти товар та оплатити його на
умовах даного Договору (пункт 1.1.
Договору).

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що
асортимент товару, його найменування,
ціна, кількість та комплектність, що
передається покупцю за цим Договором
визначається сторонами у погодженому
рахунку-фактурі.

Відповідно до пункту 2.4. Договору,
покупець робить передплату у розмірі 100
% загальної вартості.

Згідно з пунктом 4.1. Договору, товар
передається покупцю протягом 30 робочих
днів з моменту внесення передплати на
рахунок продавця.

Договір набуває чинності з моменту
його підписання та діє до 31.12.2011 (пункт
9.3. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач, на виконання умов Договору,
поставив відповідачу товар, що
підтверджується наданими разом з
позовною заявою в матеріали справи
видатковими накладними: від 26.09.2011 № 101
на суму 4 250,39 грн. та від 26.09.2011 № 102 на
суму 3 060,74 грн., що підписані у
двосторонньому порядку уповноваженими
представниками сторін, а відповідач, за
довіреністю від 26.09.2011 № 182 вказаний
товар отримав.

Підписи уповноважених представників
сторін на видаткових накладних
скріплені відбитками печаток обох
сторін, що оцінюється судом як
підтвердження юридичною особою -
відповідачем, фактів вчинення
господарських операцій з отримання
товару. До матеріалів справи долучені
копії зазначених накладних та
довіреності.

Таким чином, у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість за
вказаними видатковими накладними у
розмірі 7 311,13 грн.

Крім того, після закінчення дії
Договору - 31.12.2011, позивачем здійснено
поставку товару відповідачу згідно
видаткової накладної від 27.07.2012 № 121
на суму 5 199,96 грн., а відповідачем за
довіреністю від 23.07.2012 № 124 вказаний
товар отримано.

До матеріалів справи додано копії
вказаної видаткової накладної, яка
підписана у двосторонньому порядку, та
довіреності, що містить підписи
уповноважених осіб відповідача та
відбиток його печатки.

Крім того, до матеріалів справи додано
копії рахунків на оплату товару від
19.09.2011 по замовленню № 80, від 24.09.2011 по
замовленню № 30, від 29.05.2012 по
замовленню № 5, від 27.06.2012 по
замовленню № 58, від 04.07.2012 № 64, від
16.07.2012 по замовленню № 82, від 17.07.2012 по
замовленню № 86, від 19.07.2012 № 88 по
замовленню № 88, від 24.07.2012 № 92 та від
27.07.2012 № 96, що складені уповноваженим
представником позивача та скріплені
відбитками його печатки.

Згідно з наданими до матеріалів справи
виписками з банківських установ, в яких
відкрито поточні банківські рахунки
позивача, за весь період спірних
відносин з відповідачем, судом
встановлене перерахування коштів
відповідачем позивачу у розмірі 32 024,17
грн., однак, з урахуванням вказаних
відповідачем призначень платежів
вбачається, що дані кошти сплачені за
іншими зобов'язаннями відповідача.

Відтак, у відповідача перед позивачем
наявна заборгованість за видатковими
накладними від 26.09.2011 № 101 у розмірі 4
250,39 грн., від 26.09.2011 № 102 у розмірі 3 060,74
грн. та від 27.07.2012 №121 у розмірі 5199,96
грн., що разом складає 12 511,09 грн.

Крім того, до матеріалів справи
позивачем надано копію акту звірки
взаєморозрахунків сторін станом на
21.12.2012, який підписано представниками
сторін та скріплено відбитками їх
печаток, в якому зазначено про
наявність заборгованості відповідача
перед позивачем у розмірі 12 511,09 грн.

Докази повної оплати товару за
видатковими накладними, стягнення
боргу за якими є предметом позову, у
матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення спору на
підставі доказів у справі. Зокрема,
відповідно до частини 2 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України - на підставі письмових
доказів та пояснень представників
сторін.

Згідно із частиною 1 статті 36
Господарського процесуального кодексу
України письмовими доказами є
документи і матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Відповідно до статей 32, 36
Господарського процесуального кодексу
України господарським судом взято до
уваги у якості письмових доказів:
зазначені вище видаткові накладні та
довіреності - у якості письмових
доказів передачі товару позивачем та
прийняття товару уповноваженою особою
відповідача, банківські виписки по
рахунку позивача - у якості письмових
доказів для встановлення розміру та
призначень перерахованих відповідачем
позивачу коштів і, відповідно,
наявності заборгованості, а також акт
звірки взаєморозрахунків між
сторонами станом на 21.12.2012, у зв'язку з
тим, що зазначений Акт підписаний у
двосторонньому порядку уповноваженими
представниками сторін та скріплений
відбитками їх печаток - в якості
письмового доказу визнання
відповідачем наявності у нього
заборгованості перед позивачем.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (стаття 655
Цивільного кодексу України).

Статтею 692 Цивільного кодексу України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно з частиною 1 статті 693
Цивільного кодексу України, якщо
договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо такий
строк не встановлений договором, - у
строк, визначений відповідно до статті
530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов'язку
щодо попередньої оплати товару
застосовуються положення статті 538
цього Кодексу.

Відповідно до статті 531 Цивільного
кодексу України боржник має право
виконати свій обов'язок достроково,
якщо інше не встановлено договором,
актами цивільного законодавства або не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Згідно з частиною 4 статті 538
Цивільного кодексу України, якщо
зустрічне виконання обов'язку
здійснено однією із сторін, незважаючи
на невиконання другою стороною свого
обов'язку, друга сторона повинна
виконати свій обов'язок.

Товар відповідачем прийнято, що
підтверджується підписами
уповноваженої особи відповідача та
відбитками його печатки на
вищевказаних видаткових накладних.

Підписання покупцем видаткової
накладної, яка є первинним обліковим
документом у розумінні Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» і відповідає
вимогам статті 9 вказаного Закону і
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку та фіксує факт
здійснення господарської операції і
встановлення відносин, є підставою
виникнення обов'язку щодо здійснення
розрахунків за отриманий товар.

Матеріали справи не містять доказів
заперечень відповідача при отриманні
товару щодо неналежності виконання
позивачем зобов'язань з поставки
товару за Договором.

Згідно з вимогами статті 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

З наявних у матеріалах справи
письмових доказів, з огляду на те, що
вони підписані уповноваженими на те
особами, вбачається наявність у
відповідача грошового зобов'язання
перед позивачем, строк виконання якого
настав і яке відповідачем не виконане.

У прохальній частині позовної заяви
позивачем заявлено до стягнення
заборгованість у розмірі 12 511,10 грн.
Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наявність заборгованості
у відповідача перед позивачем у
розмірі 12 511,09 грн. Вимога про стягнення
з відповідача 0,01 грн. позивачем не
доведена та у зв'язку з цим задоволенню
не підлягає.

Відтак, позовна вимога про стягнення з
відповідача 12 511,09 грн. основної
заборгованості є доведеною,
обґрунтованою, відповідачем не
спростованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, зважаючи на те, що спір виник
внаслідок неправильних дій
відповідача, судовий збір, що сплачений
позивачем при поданні позову у розмірі
1 827,00 грн., покладається судом на
відповідача.

Керуючись статтями 4, 22, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82 -
85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства
"СФГ "Ельдорадо" (08344, Київська обл.,
Бориспільський р-н, с. Проців, вул.
Польова, 1, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Клас-сервіс-технік"
(08400, Київська обл., м.
Переяслав-Хмельницький, вул. Балаяна, 38,
ідентифікаційний ) 12 511
(дванадцять тисяч п'ятсот одинадцять)
грн. 09 коп. основної заборгованості
та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять
сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 05.05.2014.

Суддя
С.О. Саванчук