ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.05.14р. Справа № Б15/365-08

Суддя господарського суду
Дніпропетровської області Камша Н.М.

при секретарі судового засідання
Штефан В.П.

за участю представників сторін:

від кредитора: ОСОБА_6 - представник
ОСОБА_2, довіреність № 1438 від 06.05.14р.

від боржника: Набоков А.М. - представник
ліквідатора, довіреність б/н від 31.12.13р.

розглянувши заяву ОСОБА_2, м.
Дніпропетровськ про внесення до списку
кредиторів та вчинення певних дій у
справі:

за заявою Відкритого акціонерного
товариства "Завод "Дніпропрес", м.
Дніпропетровськ

до боржника Відкритого акціонерного
товариства "Завод "Дніпропрес", м.
Дніпропетровськ

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 12.07.2011р.
Відкрите акціонерне товариство "Завод
"Дніпропрес" визнано банкрутом,
відкрита ліквідаційна процедура у
справі. Ліквідатором банкрута
призначено арбітражного керуючого
Барановського Олександра
Миколайовича, який виконує
повноваження ліквідатора на даний час.

26.12.2013р. до господарського суду
Дніпропетровської області надійшла
заява гр. ОСОБА_2, м. Дніпропетровськ про
включення її вимог на суму 16 450,
20 грн. до реєстру вимог кредиторів,
зобов'язання ліквідатора негайно
виконати рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14
листопада 2011 року по справі № 22ц-12151/11 в
частині поновлення ОСОБА_2 на роботі
слюсарем-електромонтажником
виробництва середніх пресів
Відкритого акціонерного товариства
"Завод "Дніпропрес" з 31.08.2010р., визнавши
незаконним наказ від 30.08.2010р. про
звільнення з роботи ОСОБА_2 та
зобов'язати ліквідатора внести запис
до трудової книжки про поновлення її на
роботі відповідно до рішення
апеляційного господарського суду
Дніпропетровської області від 14.11.2011р.
по справі № 22ц-12151/11.

Станом на 26.12.2013 р. справа перебувала на
оскарженні.

10.01.2014р. справа надійшла з
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду після оскарження
до господарського суду
Дніпропетровської області.

Ухвалою від 13.01.2014р. для розгляду заяви
ОСОБА_2 призначено судове засідання на
30.01.2014р., зобов'язано ліквідатора подати
відзив на заяву кредитора.

Судове засідання, призначене на
30.01.2014р., не відбулось через направлення
справи про банкрутство до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

30.01.2014р. ліквідатор направив до справи
письмові пояснення.

25.03.2014р. справа надійшла до
господарського суду Дніпропетровської
області, ухвалою від 31.03.2014р. для
розгляду заяви кредитора призначено
судове засідання на 15.04.2014р.

У судовому засіданні 15.04.2014р. оголошена
перерва до 14.05.2014р.

Заслухавши у судовому засіданні
представників кредитора та
ліквідатора, господарський суд прийшов
до висновку про необхідність
задоволення скарги кредитора,
враховуючи наступне.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14.11.2011 р.
по справі № 22ц-12151/11 поновлено
ОСОБА_2 на роботі
слюсарем-електромонтажником 4 розряду
виробництва середніх пресів
Відкритого акціонерного товариства
"Завод "Дніпропрес" з 31 серпня 2010 року,
визнавши незаконним наказ № 1026-к від 30
серпня 2010 року про звільнення з роботи
ОСОБА_2 на підставі ч.1 ст.40 КЗпП УРСР;
стягнуто з ВАТ "Завод "Дніпропрес" на
користь ОСОБА_2 середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 31 серпня 2010
року по 14 листопада 2011 року у розмірі 21
878, 91 грн. та моральну шкоду у розмірі 1 000
грн.

Апеляційним судом Дніпропетровської
області видано виконавчий лист від
14.11.2011р. в частині негайного поновлення
на роботі ОСОБА_2 та виплату середнього
заробітку за час вимушеного прогулу в
сумі 21 878, 91 грн. та моральної шкоди - 1 000
грн.

Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського
МУЮ відкрито виконавче провадження на
підставі виконавчих листів від 14
листопада 2011 року, однак постановою від
22.11.2011 р. виконавчі документи надіслані
ліквідатору банкрута Барановському
О.М. в порядку, передбаченому ч.2 ст. 67
Закону України "Про виконавче
провадження", для вирішення питання
про подальший порядок виконання
рішення у встановленому законом
порядку.

Ліквідатор включив вимоги ОСОБА_2 на
суму 21 878, 91 грн. до другої черги
задоволення, вимоги на суму 1 000 грн. - до
четвертої черги задоволення.

Питання поновлення на роботі ОСОБА_2
ліквідатором вирішено не було.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 16.11.2012р.
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково, стягнуто з ВАТ "Завод
"Дніпропрес" на користь ОСОБА_2 середній
заробіток у сумі 16 450, 20 грн., зобов'язано
ВАТ "Завод "Дніпропрес" виконати
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14.11.2011р.
про поновлення ОСОБА_2 на роботі,
вчинивши відповідний запис в її
трудовій книжці.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22.03.2013р.
рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 16.11.2012р. -
скасовано, в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 07.08.2013р.
касаційну скаргу задоволено частково,
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22.03.2013р.
в частині відмови у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення
середньої заробітної плати в розмірі 16
450, 20 грн. - скасовано, справу в цій
частині передано на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30.09.2013р.
рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 16.11.2012р. в
частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_2 про стягнення середньої
заробітної плати за час затримки в
розмірі 16 450, 20 грн. залишено без змін, в
решті вимог апеляційна скарга ОСОБА_2 -
відхилена.

Ліквідатор банкрута Барановський О.М. у
поясненнях, що надійшли до
господарського суду 30.01.2014р., повідомив
господарський суд, що визнав грошові
вимоги ОСОБА_2 у сумі 16 450, 20 грн., що
виникли на підставі ухвали
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 30.09.2013р. та включив їх до
другої черги задоволення.

В частині поновлення ОСОБА_2 на роботі
та послідуючого її звільнення
ліквідатор вважає, що відповідно до
чинного законодавства про працю та про
банкрутство на нього не покладено
обов'язку щодо поновлення на роботі
колишніх працівників банкрута
посилаючись на таке.

На дату відкриття ліквідаційної
процедури - 12.07.2011р. ОСОБА_2 не
перебувала в трудових відносинах з ВАТ
"Завод "Дніпропрес".

Згідно зі ст. 23 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон про банкрутство) з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури підприємницька діяльність
банкрута завершується закінченням
технологічного циклу з виготовлення
продукції у разі можливості її продажу;
припиняються повноваження органів
управління щодо управління банкрутом
та розпорядження його майном, керівник
боржника звільняється з роботи у
зв'язку з банкрутством підприємства;
припиняються повноваження власника
(власників) майна банкрута.

Ліквідатор вважає, що стаття 25 Закону
про банкрутство покладає на
ліквідатора лише обов'язок повідомити
працівників банкрута про звільнення та
здійснити його відповідно до
законодавства України про працю, а
жодна норма Закону про банкрутство не
покладає на ліквідатора обов'язок
приймати на роботу працівників чи
поновлювати на роботі раніше
звільнених працівників в
ліквідаційній процедурі.

Посилаючись на положення ст. 240-1
Кодексу законів про працю України,
ліквідатор стверджує, що у разі, коли
працівника звільнено без законної
підстави або з порушенням
встановленого порядку, але поновлення
його на попередній роботі неможливе
внаслідок ліквідації підприємства,
установи, організації, орган, який
розглядає трудовий спір, зобов'язує
ліквідаційну комісію або власника
(орган, уповноважений управляти майном
ліквідованого підприємства, установи,
організації, а у відповідних випадках -
правонаступника), виплатити
працівникові заробітну плату за весь
час вимушеного прогулу. Одночасно
орган, який розглядає трудовий спір,
визнає працівника таким, якого
звільнено за п.1 ст. 40 КЗпП України. Дана
правова позиція викладена в постанові
пленуму Верховного Суду України від
06.11.1992 р. № 9 "Про практику розгляду
судами трудових спорів". Абзацем 3
пункту 18 постанови пленуму
передбачено, що у випадку, коли
працівника звільнено без законних
підстав або з порушенням встановленого
порядку, але поновити його на роботі
неможливо внаслідок ліквідації
підприємства, установи, організації,
суд визнає звільнення працівника
неправомірним і зобов'язує
ліквідаційну комісію або власника
виплатити цьому працівникові
заробітну плату за час вимушено
прогулу. Одночасно суд визнає
працівника звільненим за п.1 ст.40 КЗпП у
зв'язку з ліквідацією підприємства,
установи, організації.

Господарський суд не приймає ці доводи
зважаючи на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 25 Закону про банкрутство
ліквідатор з дня свого призначення
виконує, зокрема, і повноваження
керівника (органів управління)
банкрута.

Відповідно до ч.5 ст. 111 Цивільного
кодексу України юридична особа є
ліквідованою з дня внесення до єдиного
державного реєстру запису про її
припинення.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Статтею 67 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що у разі
ліквідації боржника-юридичної особи
виконавчий документ надсилається
ліквідаційній комісії (ліквідатору)
для вирішення питання про подальший
порядок виконання рішення у
встановленому Законом порядку. У разі,
якщо виконавчий документ надіслано
ліквідаційній комісії (ліквідатору),
виконавче провадження підлягає
закінченню в порядку, встановленому
цим Законом.

Згідно зі ст. 76 Закону України "Про
виконавче провадження" рішення про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного
працівника виконується негайно.
Виконання рішення вважається
закінченим з дня видачі відповідного
наказу або розпорядження власником
підприємства, установи, організації
або уповноваженого ним органу.

Згідно з ч.4 ст. 24 Закону про банкрутство
у ліквідаційній процедурі
господарський суд розглядає скарги на
дії учасників ліквідаційної процедури.

Зважаючи на це положення
законодавства, господарський суд
вважає, що саме до повноважень
господарського суду, у провадженні
якого перебуває справа про
банкрутство, належить розгляд скарг на
дії ліквідатора, у тому числі і тих, що
стосуються невиконання рішення суду
незалежно від того, яким судом прийнято
це рішення, адже виконавчі документи
після відкриття ліквідаційної
процедури передаються ліквідатору, що
фактично унеможливлює оскарження дій
чи бездіяльності органів державної
виконавчої служби, пов'язаних з
виконанням судового рішення.

Як свідчать матеріали справи, рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 14.11.2011р. про поновлення
ОСОБА_2 на роботі
слюсарем-електромонтажником 4 розряду
виробництва середніх пресів ВАТ "Завод
"Дніпропрес" з 31 серпня 2010р. набрало
законної сили, на даний час не
скасовано, однак не виконано.

Із постанови Бабушкінського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ про закінчення
виконавчого провадження від 22.11.2011 р.
вбачається, що виконавче провадження
завершене на підставі п.7 ч.1 ст. 49 Закону
України "Про виконавче провадження", а
виконавчий документ направлено
ліквідатору для вирішення питання про
подальший порядок виконання рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 14.11.2011р.

Зважаючи на те, що юридична особа
банкрута не ліквідована у
встановленому чинним законодавством
порядку, до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців не внесено запису про
її припинення, повноваження керівника
(органів управління) банкрута виконує
ліквідатор, на адресу якого направлено
виконавчий документ про поновлення
ОСОБА_2 на роботі, саме ліквідатор має
виконати судове рішення - рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 14.11.2011р., поновити ОСОБА_2 на
роботі та звільнити її у порядку,
передбаченому чинним законодавством.

Господарський суд вважає за необхідне
зазначити, що тривале невиконання
судового рішення про поновлення ОСОБА_2
на роботі на неприйняття
управлінського рішення по звільненню
ОСОБА_2 у встановленому порядку
призводить до нарощування
кредиторської заборгованості перед
ОСОБА_2 по стягненню коштів з банкрута
за затримку остаточного розрахунку при
звільненні.

Враховуючи те, що ліквідатор визнав
грошові вимоги ОСОБА_2, ці вимоги
підтверджуються судовим рішенням, що
набрало законної сили, заборгованість
на даний час не оплачена, вимоги
підлягають визнанню господарським
судом з віднесенням їх до другої черги
задоволення відповідно до статті 31
Закону про банкрутство.

Керуючись ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України, ст.ст.
22-25, 31 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом",
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Зобов'язати ліквідатора Відкритого
акціонерного товариства "Завод
"Дніпропрес" Барановського О.М.
виконати рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14.11.2011р.
у справі № 22ц-12151/11, поновити ОСОБА_2 на
роботі та звільнити її з роботи у
порядку, передбаченому чинним
законодавством.

Визнати грошові вимоги ОСОБА_2 до
Відкритого акціонерного товариства
"Завод "Дніпропрес" на суму 16 540, 20 грн. з
віднесенням їх до 2-ої черги
задоволення.

Суддя Н.М. Камша