ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2014 р.
Справа № 911/1019/14

за позовом публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
в особі Київської обласної філії
публічного акціонерного товариства
«Укртелеком», м. Київ

до відповідача Яготинської
центральної районної лікарні, м. Яготин
Київської області

про стягнення боргу,
пені, інфляційних збитків та 3% річних в
сумі 12 275,18 грн.

Суддя А.С. Грєхов

за участю представників сторін:

від позивача: Кабанець Н.М.,
довіреність від 11.12.2013 р. № 650;

від відповідача: не з'явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство
«Укртелеком» в особі Київської
обласної філії публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»,
м. Київ (далі - позивач) звернулось до
господарського суду Київської області
з позовною заявою від 20.03.2014 р.
№511-00-2797 до Яготинської
центральної районної лікарні, м. Яготин
Київської області (далі - відповідач), в
якій просить суд стягнути з останнього
заборгованість в сумі 12 275,18 грн., з
яких: 11 949,89 грн. основний борг, 155,25 грн.
індекс інфляції, 55,35 грн. 3% річних, 114,69
грн. пені, та покласти на відповідача
судовий збір, понесений позивачем при
подачі позовної зави до суду в сумі 1
827,00 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором про
надання телекомунікаційних послуг №
70001000 від 04.01.2010 р., укладеного між
позивачем - ВАТ «Укртелеком» в особі
начальника цеху телекомунікаційних
послуг № 3 та відповідачем з оплати
отриманих послуг за період з 20.10.2013 року
по 20.03.2014 року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 31.03.2014 р. порушено
провадження у справі № 911/1019/14 та
призначено справу до розгляду на 17.04.2014
р.

17.04.2014 року через відділ діловодства
господарського суду Київської області
від Позивача надійшов супровідний лист
№ 719-00-2797 від 16.04.2014 року, разом з
яким позивачем долучено документи на
виконання вимог ухвали господарського
суду Київської області від 31.03.2014 року
та позивачем подано заяву з
клопотанням б/№ від 17.04.2014 року про
зменшення позовних вимог.

В судове засідання з'явився Позивач,
який надав свої пояснення у справі.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, хоча й був належним чином
повідомлений про час та місце судового
засідання, що підтверджено
рекомендованим повідомленням про
вручення Р 699, згідно якого
поштове відправлення вручене
Відповідачу 02.04.2014 року.

Присутній в судовому засіданні 17.04.2014 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав, вважає їх такими що
підлягають задоволенню з підстав
викладених у позовній заяві, однак
посилаючись на подане ним клопотання
від 17.04.2014 року, згідно якого позивач
повідомляє суд про те, що відповідач у
справі № 911/1019/14 07.02.2014 року частково
сплатив основний борг в розмірі 10 853,79
грн., в зв'язку з чим Позивач просить суд
стягнути з відповідача решту основного
боргу в розмірі 1 096,10 грн., пеню в
розмірі 114,69 грн., 3% річних у сумі 55,35
грн., індекс інфляції у сумі 155,25 грн. та
стягнути судовий збір 1827,00 грн. на
користь Позивача, чим зменшено раніш
заявлені позовні вимоги. На
підтвердження заявлених вимог
позивачем долучено копію акту звіряння
розрахунків, складений між позивачем
та відповідачем станом на 01.03.2014 року.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши зібрані у справі
докази в їх сукупності, господарський
суд Київської області, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 5 частини першої статті
33 Закону України "Про телекомунікації",
споживачі телекомунікаційних послуг
зобов'язані дотримуватися Правил
надання та отримання
телекомунікаційних послуг, що
затверджує Кабінет Міністрів України,
зокрема: виконувати умови договору про
надання телекомунікаційних послуг у
разі його укладення, у тому числі
своєчасно оплачувати отримані ними
телекомунікаційні послуги.

Згідно п. 36 "Правил надання та отримання
телекомунікаційних послуг",
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 11.04.2012 року № 295,
споживач зобов'язаний: дотримуватися
вимог цих Правил; виконувати умови
договору, в тому числі своєчасно
оплачувати отримані послуги.

04.01.2010 р. між позивачем - ВАТ
«Укртелеком» в особі начальника цеху
телекомунікаційних послуг № 3 та
відповідачем (абонент) укладено
договір про надання
телекомунікаційних послуг № 70001000 (далі
- Договір) відповідно до умов якого
Укртелеком - позивач зобов'язався
надавати абоненту - відповідачу
загальнодоступні (універсальні) та
інші телекомунікаційні послуги,
супутні (додаткові) послуги, згідно з
переліком та в обсягах замовлених
абонентом (далі - послуги), а абонент
зобов'язується своєчасно оплачувати
отримані послуги, відповідно до умов
Договору (пункт 1.1. Договору).

Відповідно до п.п. 3.4.1., 3.4.2. Договору,
абонент зобов'язаний: дотримуватись
умов цього Договору та вимог чинних
нормативних актів у сфері
телекомунікацій; своєчасно оплачувати
отримані послуги в повному обсязі.

Відповідно до п. 4.1 Договору, надання
послуг за Договором є платним.

Пунктами 4.15., 4.16. Договору передбачено,
що оплата рахунку за отримані послуги
проводиться абонентом в термін не
пізніше 20 числа місяця, що настає після
повного розрахункового періоду (при
кредитному порядку оплати) та до 20
числа поточного місяця у разі
застосування попередньої (авансової)
оплати. У разі неотримання рахунку до 10
числа місяця, що настає після
розрахункового періоду, або здійснення
розрахунків без застосування
квитанцій (без надсилання рахунків)
Абонент повинен звернутися до служби
розрахунків Укртелекому для отримання
інформації про належну до сплати суму.
У разі застосування попередньої
(авансової) оплати абонент зобов'язаний
до 20 числа поточного місяця здійснити
оплату послуг в розмірі не менше суми
послуг, наданих у попередньому
розрахунковому періоді.

Так, протягом періоду з 20.10.2013 року по
20.03.2014 року позивачем надавались, а
відповідачем приймались
телекомунікаційні послуги. На
підтвердження надання послуг
позивачем надано акт звіряння
розрахунків станом на 01.03.2014 року,
підписаний обома сторонами, згідно
якого заборгованість за
телекомунікаційні послуги згідно з
договором № 70001000 відповідача
становить 11 949,89 грн. як за даними
позивача, так і за даними обліку
відповідача. Судом встановлено, що акт
звіряння розрахунків підписано
позивачем та відповідачем, а підписи
уповноважених осіб скріплено
печатками позивача та відповідача,
відповідно.

Про належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за Договором свідчить
також відсутність з боку відповідача
претензій та повідомлень про порушення
Позивачем умов Договору.

Відповідно до заяви Позивача,
Відповідач свої обов'язки за Договором
в частині своєчасної оплати вартості
наданих послуг належним чином не
виконав, внаслідок чого за ним
утворилась заборгованість за період з
20.10.2013 року по 20.03.2014 року в сумі 12 275,18
грн., з яких: 11 949,89 грн. - основний борг,
155,25 грн. індекс інфляції, 55,35 грн. - 3%
річних, 114,69 грн. пені. Судом
встановлено, що 17.04.2014 року Позивачем
подано клопотання б/№ від 17.04.2014 року,
згідно якого позивач повідомляє суд
про те, що відповідач у справі № 911/1019/14
07.02.2014 року частково сплатив основний
борг в розмірі 10 853,79 грн., в зв'язку з чим
Позивач просить суд стягнути з
відповідача решту основного боргу в
розмірі 1 096,10 грн., пеню в розмірі 114,69
грн., 3% річних у сумі 55,35 грн., індекс
інфляції у сумі 155,25 грн. та стягнути
судовий збір 1827,00 грн. на користь
Позивача, чим зменшено раніш заявлені
позовні вимоги.

В зв'язку зі зменшенням розміру
позовних вимог Позивачем, що випливає з
клопотання від 17.04.2014 року б/№, суд
розглядає вимоги Позивача з
урахуванням клопотання Позивача від
17.04.2014 року, яким зменшено позовні
вимоги.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Судом встановлено, що Відповідачем
доказів не надання позивачем послуг
або неякісного надання послуг, доказів
безпідставності нарахування позивачем
заборгованості за надані
телекомунікаційні послуги за період з
20.10.2013 року по 20.03.2014 року за Договором
суду не надано та останнього не
доведено.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

У відповідності до статті 174
Господарського кодексу України, однією
з підстав виникнення господарських
зобов'язань є господарський договір та
інші угоди, передбачені законом, а
також угоди, не передбачені законом,
але такі, які йому не суперечать.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
визначено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України, за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Детально дослідивши матеріали справи
судом встановлено, що станом на поточну
дату доказів повного погашення
заборгованості перед Позивачем суду за
заявлений Позивачем період з
урахуванням клопотання від 17.04.2014 року,
відповідачем не надано та такого не
доведено жодними доказами.

Відповідно до ст. 36 ГПК України,
письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення лише
частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

Як встановлено судом, на підтвердження
заявлених вимог позивачем надано акт
звіряння розрахунків станом на 01.03.2014
року, згідно якого заборгованість за
телекомунікаційні послуги згідно з
договором № 70001000 відповідача перед
позивачем становить 11 949,89 грн. як за
даними обліку позивача, так і за даними
обліку відповідача; акт звіряння
розрахунків підписано позивачем та
відповідачем, а підписи уповноважених
осіб скріплено печатками позивача та
відповідача, відповідно. Судом
встановлено, що поданий позивачем
складений між позивачем та
відповідачем акт звіряння розрахунків
станом на 01.03.2014 року за Договором є
належним доказом визнання
відповідачем заборгованості по
основному боргу за Договором у сумі 11
949,89 грн.

Як випливає з клопотання позивача від
17.04.2014 року, 07.04.2014 року відповідачем
було сплачено позивачу частину
основного боргу сумі 10853,79 грн., що
зумовило зменшення позивачем позовних
вимог.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку про те, що станом на поточну
дату у відповідача наявна перед
позивачем заборгованість за період з
20.10.2013 року по 20.03.2014 року в сумі 1 096,10
грн. основного боргу за Договором за
надані телекомунікаційні послуги.

Оскільки відповідач не розрахувався з
позивачем належним чином за надані
телекомунікаційні послуги за
вищезазначеним Договором на час
прийняття рішення, а розмір
заборгованості відповідає фактичним
обставинам справи, вимога позивача про
стягнення з відповідача 1 096,10 грн. за
надані телекомунікаційні послуги за
Договором визнається судом
правомірною та такою, що підлягає
задоволенню.

На підставі пункту 5.2 Договору № 70001000
від 04.01.2010 р. та частини 2 статті 36
Закону України "Про телекомунікації"
позивач заявляє вимогу про стягнення
за несвоєчасне виконання відповідачем
зобов'язань за Договором за вказаний
період пеню в розмірі облікової ставки
Національного банку України від
простроченої суми, яка за розрахунком
позивача складає 114,69 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217
та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються
господарські санкції, зокрема, штрафні
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Перевіривши подані Позивачем
розрахунки судом встановлено, що
здійснений позивачем розрахунок пені
відповідає вимогам законодавства,
умовам Договору та обставинам справи.

Також, позивач просить стягнути з
відповідача 155,25 грн. індексу інфляції
та 55,35 грн. 3 % річних від суми
заборгованості за період прострочення
відповідачем виконання зобов'язання за
договором № 70001000 від 04.01.2010 р., де
вказана вимога обґрунтована ст. 625 ЦК
України.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який

прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити

суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений

договором або законом.

Судом встановлено, що від відповідача
не надійшло жодних заперечень щодо
нарахованих позивачем пені, індексу
інфляції, 3% річних, в тому числі щодо
поданих позивачем розрахунків.

Перевіривши подані Позивачем
розрахунки судом встановлено, що
здійснені позивачем розрахунки
індексу інфляції та 3 % річних від суми
заборгованості, є вірними та
підлягають задоволенню.

У відповідності з правилами статей 33, 34
ГПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень; докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Судом встановлено що позивачем за
подання позовної заяви сплачено
судовий збір у мінімально
встановленому розмірі, а саме: 1 827,00 грн.
судового збору, що підтверджено
платіжним дорученням № 1896 від 18.03.2014
року.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України, якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Відповідно до п. 5 Листа Вищого
арбітражного суду "Про деякі питання
практики застосування окремих норм
чинного законодавства при вирішенні
спорів" №01-8/453 від 26.06.1995 року, в
арбітражних судах деяких областей
виникло питання щодо розподілу
арбітражних витрат у випадках
припинення провадження у справах за
мотивом сплати відповідачем боргу
після звернення кредитора з позовом, на
яке Вищий арбітражний суд України дав
таку відповідь. Якщо відповідач
сплатив борг після звернення кредитора
з позовом, витрати, пов'язані зі сплатою
державного мита позивачем,
покладаються на відповідача на
підставі статті 49 АПК України.

Відповідно до п. 4.7. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" №7 від
21.02.2013 року, частиною другою статті 49
ГПК передбачено, що в разі коли спір
виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.
Зазначена норма виступає
процесуальною санкцією, яка
застосовується господарським судом
незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною. У такому застосуванні суду
слід виходити з широкого розуміння
даної норми, маючи на увазі, що
передбачені нею наслідки можуть
наставати і в разі неправомірної
бездіяльності винної особи, яка не
вжила заходів до поновлення порушених
нею прав і законних інтересів іншої
особи (зокрема, ухилялася від
задоволення її заснованих на законі
вимог), що змусило останню звернутися
за судовим захистом. Так, якщо
зменшення позивачем розміру позовних
вимог пов'язане з частковим визнанням
та задоволенням позову відповідачем
після подання позову, то судовий збір у
відповідній частині покладається на
відповідача.

В зв'язку з тим, що спір виник внаслідок
неправильних дій відповідача
відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати судом покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
124 Конституції України, ст.ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Яготинської
центральної районної лікарні (07700,
Київська обл., Яготинський район, місто
Яготин, вул. Незалежності, буд. 71;
ідентифікаційний код юридичної особи:
01994422) на користь публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
в особі Київської обласної філії
публічного акціонерного товариства
«Укртелеком» (02098, м. Київ, пр. П. Тичини,
6, ідентифікаційний код юридичної
особи: 01184901) 1 421,39 грн. (одна тисяча
чотириста двадцять одна грн. 39 коп.), які
складаються з: 1 096,10 грн. (одна тисяча
дев'яносто шість грн., 10 коп.)
заборгованості за надані
телекомунікаційні послуги, 155,25 грн.
(сто п'ятдесят п'ять грн. 25 коп.) індексу
інфляції, 55,35 грн. (п'ятдесят п'ять грн. 35
коп.) 3% річних, 114,69 грн. (сто
чотирнадцять грн. 69 коп.) пені.

3. Стягнути з Яготинської центральної
районної лікарні (07700, Київська обл.,
Яготинський район, місто Яготин, вул.
Незалежності, буд. 71; ідентифікаційний
код юридичної особи: 01994422) на користь
публічного акціонерного товариства
«Укртелеком» в особі Київської
обласної філії публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
(02098, м. Київ, пр. П. Тичини, 6,
ідентифікаційний код юридичної особи:
01184901) 1 827,00 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім грн. 00 коп.) судового збору.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду Київської
області набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
А.С. Грєхов

Дата підписання повного тексту
рішення - 17.04.2014 р.