ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"05" травня 2014 р.
Справа № 911/1132/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дистрибуторська
компанія «Славутич», м. Київ

до Фізичної-особи підприємця ОСОБА_1, м.
Вишневе

про стягнення 7851,70 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач - не з'явився;

відповідач - не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дистрибуторська
компанія «Славутич» (позивач)
звернулось до господарського суду
Київської області з позовом до
Фізичної-особи підприємця ОСОБА_1
(відповідач) про стягнення 7851,70 грн.
заборгованості, з яких 7257,76 грн. сума
основного боргу, 470,46 грн. пені та 3%
річних в розмірі 123,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач неналежним чином виконав
свої зобов'язання за договором
поставки продукції № 2225-Д від 16.12.2011р. в
частині повної оплати вартості
поставленого товару.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 04.04.2014 року було порушено
провадження у справі, розгляд
призначено на 05.05.2014 року.

Повноважні представники сторін в
судове засідання 05.05.2014 не з'явилися.

Позивачем 09.04.2014р. було отримано ухвалу
про порушення провадження, що
підтверджується наявним у матеріалах
справи поштовим повідомленням про
вручення поштового відправлення №
870, що свідчить про те, що він був
належним чином повідомлений про дату,
час і місце проведення судового
засідання.

Відповідач письмового відзиву на позов
та інших документів, витребуваних
ухвалою суду, не подав.

Відповідно до Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
15.03.2010р. № 01-08/140 «Про деякі питання
запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві», особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Враховуючи те, що ухвала суду була
направлена за адресою, яка вказана у
позовній заяві та в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, суд дійшов висновку,
що відповідач про розгляд справи
повідомлений належним чином.

Згідно п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду від 26.12.2011 року №18
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, в разі,
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України,
прийняте рішення оголошується
господарським судом у судовому
засіданні після закінчення розгляду
справи.

Враховуючи достатність в матеріалах
справи доказів для повного, всебічного
та об'єктивного розгляду спору по суті,
в судовому засіданні 05.05.2014р. було
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд, -

встановив:

16 грудня 2011р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Дистрибуторська компанія «Славутич»
(Постачальник) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (Покупець)
було укладено договір поставки
продукції № 2225-Д, відповідно до умов
якого, Постачальник продає та
поставляє, а Покупець купує та оплачує
на умовах та у порядку визначених цим
договором, товар в асортименті,
кількості та за цінами, вказаними в
додатках (специфікаціях) або накладних,
що засвідчують прийом-передачу товару
від Постачальника до Покупця та є
невід'ємними частинами цього Договору.

Відповідно до п. 3.3. Договору, Покупець
зобов'язаний оплачувати кожну партію
переданого Постачальником товару,
протягом (але не пізніше) 7 календарних
днів з моменту передачі такої партії
товару.

Позивач умови договору виконав
належним чином та здійснив поставку
товару. Факт поставки товару та
отримання його відповідачем
підтверджується належним чином
засвідченою з боку відповідача та
позивача видатковою накладною №
ДДК-13831 від 06.06.2013р. на суму 8257,76 грн.

Відповідачем частково було сплачено за
поставлений товар у розмірі 1000,00 грн.,
що підтверджується наявною у
матеріалах справи банківською
випискою.

З огляду на це, на момент звернення
позивач з позовом до суду за
відповідачем рахувалась
заборгованість у розмірі 7257,76 грн.

Згідно частини першої та частини
сьомої статті 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Частиною другою статті 712 Цивільного
кодексу України передбачено, що до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Приписами пункту 2 статті 692 Цивільного
кодексу України передбачено: покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Приписами статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оскільки заборгованість відповідача
перед позивачем на час прийняття
рішення повністю не погашена, доказів
оплати відповідач до суду не надав,
розмір вказаної заборгованості
відповідає фактичним обставинам
справи, вимога про стягнення з
відповідача 7257,76 грн. боргу за
поставлений товар підлягає
задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач
просить стягнути з відповідача 470,46 грн.
пені.

Як передбачено п. 5.3. договору, у випадку
несвоєчасної оплати поставленої
партії товару, Покупець зобов'язаний
сплатити на користь Постачальника пеню
у розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від вартості партії товару за кожен
день прострочення платежу.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу
України встановлено, що штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за весь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Статтею 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Статтею 3 вказаного закону встановлено,
що розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла в період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язань
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Судом здійснено перерахунок пені, з
урахуванням вимог чинного
законодавства та умов договору та
встановлено, що поданий позивачем
розрахунок є арифметично вірним,
відповідає нормам законодавства та
матеріалам справи, а відтак підлягає
задоволенню в повному обсязі в сумі 470,46
грн.

Позивачем також заявлено позовну
вимогу щодо стягнення з відповідача
123,48 грн. 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно з розрахунком позивача, що
знаходиться в матеріалах справи 3%
річних складають - 123,48 грн. Розрахунок є
арифметично вірним, відповідає вимогам
законодавства та обставинам справи, а
тому вимога про стягнення 3% річних в
розмірі 123,48 грн. підлягає задоволенню в
повному обсязі.

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
в повному обсязі та з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
7257,76 грн. боргу, 470,46 грн. пені та 3% річних
в розмірі 123,48 грн.

Згідно із статтями 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір при задоволенні позову
покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33-34, 44, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (08132, АДРЕСА_1, код
НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дистрибуторська компанія «Славутич»
(01001, м. Київ, вул. Софійська,10-а, ) - 7257 (сім тисяч двісті
п'ятдесят сім) грн. 76 коп. основного
боргу, 470 (чотириста сімдесят) грн. 46 коп.
пені, 123 (сто двадцять три) грн. 48 коп. 3%
річних та 1827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Дата підписання повного тексту
рішення: 13.05.2014р.

Суддя
Щоткін О.В.