ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" квітня 2014 р.Справа № 916/623/14

Господарський суд Одеської області у
складі:

судді Брагіної Я.В.

секретаря судового засідання Галюк Т.В.

за участю представників:

від позивача:Кравчук О.В. згідно
довіреності від 02.01.2014р.;

від відповідача: Христюк В.І. за
довіреністю від 14.02.2014р.

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Державного підприємства
"Державний науково-дослідний та
проектно-вишукувальний інститут
"НДІпроектреконструкція" (м. Київ);

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Новохім" (м. Одеса);

про стягнення 18377,69грн.

Спір розглядався у більш тривалий
строк за клопотанням сторони на
підставі ст.69 ГПК України.

21.02.2014р. Державне підприємство
"Державний науково-дослідний та
проектно-вишукувальний інститут
"НДІпроектреконструкція" звернулось
до господарського суду Одеської
області з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Новохім" про
стягнення 18377,69грн.

Ухвалою суду від 24 лютого 2014р. порушено
провадження у справі № 916/623/14 за
вищезазначеним позовом.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позов з підстав
зазначених в позовній заяві. Не
заперечував проти розстрочки
виконання рішення суду на чотири
місяці.

Представник відповідача у судовому
засіданні визнав позов та просив
розстрочити рішення суду на шість
місяців. Пояснив, що у відповідача
скрутне фінансове становище, але
рішенням суду в іншій справі
розстрочено борг перед відповідачем,
тому з коштів, які буде сплачувати
боржник перед відповідачем, останній
зможе погашати борг.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2011р. між Державним підприємством
"Державний науково-дослідний та
проектно-вишукувальний інститут
"НДІпроектреконструкція" (позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Новохім" (відповідач)
укладено договір №2 оренди нерухомого
майна, що належить до державної
власності.

Предметом договору є зобов'язання
орендодавця передати, а орендаря
прийняти в строкове платне
користування окреме індивідуально
визначене майно - два окремих
приміщення, загальною площею 69,0кв.м.
розміщені на території підприємства за
адресою: м. Одеса вул. Середня, 25 в
одноповерховій будівлі, що знаходиться
на балансі орендодавця, майно
передається в оренду з метою
використання під офіс.

Відповідно до п. 2.1 вступ орендаря у
користування майном у термін, указаний
в угоді. Передача майна здійснюється
шляхом підписання сторонами акту
приймання-передачі майна.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що
орендна плата визначається на підставі
Методики розрахунку орендної плати,
затвердженої Кабінетом Міністрів
України і становить без ПДВ за базовий
місяць розрахунку 3479,77грн. (змінювалась
згідно додаткових угод). Нарахування
ПДВ на суму орендної плати
здійснюється у порядку, визначеному
чинним законодавством.

Орендна плата за перший місяць - січень,
визначається шляхом коригування
орендної плати за базовий місяць на
індекси інфляції за наступні місяці
оренди.

Відповідно п. 3.5 договору Орендна плата,
перерахована несвоєчасно або не в
повному обсязі, підлягає індексації і
стягується на користь орендодавця
відповідно до чинного законодавства
України з урахуванням пені в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ на дату
нарахування пені від суми
заборгованості, з урахуванням
індексації, за кожен день прострочення,
включаючи день оплати.

Пунктом 5.2. договору узгоджено, що
орендар зобов'язується своєчасно та в
повному обсязі сплачувати орендодавцю
орендну плату.

Розділом 9 договору передбачено, що за
невиконання або неналежне виконання
зобов'язань згідно з договором оренди
сторони несуть відповідальність,
передбачену чинним законодавством та у
разі не досягнення згоди між сторонами,
спір вирішується в судовому порядку.

Орендна плата перераховується
орендодавцю щомісячно у строк не
пізніше 5 числа місяця, наступного за
розрахунковим (п.3.3 договору).

Відповідно п. 10 договору, він укладений
строком на 12 місяців, та діє з 01.01.2011р. до
31.12.2011р. У разі відсутності заяви однієї
з сторін про припинення або зміну
договору після закінчення строку його
чинності протягом одного місяця,
договір вважається продовженим на той
самий термін і на тих самих умовах, які
були передбачені договором.

Додатковою угодою до договору оренди
№2, площа оренди зменшена до 34,50 кв.м.,
орендна ставка становить 2087,86грн.

Додатковою угодою № 3, п.3.3 договору
викладено в наступній редакції:
орендна плата перераховується
орендарем до державного бюджету та
орендодавцю у співвідношенні
відповідно 30% та 70% щомісячно не пізніше
05 числа місяця, наступного за
розрахунковим.

18.02.2013р. за вихідн. №158 та № 159 позивач
направив на адресу відповідача
претензію з проханням погасити
заборгованість по орендній платі, яку
останній залишив без задоволення та
відповіді.

Отже, на виконання умов договору оренди
нерухомого майна та у відповідності до
додаткових погоджень, позивач надав в
оренду нерухоме державне майно, а
відповідач неналежно виконав прийняте
зобов'язання за договором, бо не
розрахувався за договором оренди №2
від 01.01.2011р., у зв'язку з чим у
відповідача виникла заборгованість з
сплати оренди в сумі 17337,62грн.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності
(ст. 2 Закону України „Про оренду
державного та комунального майна" № 2269
від 10.04.1992 р.).

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Нормою ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу
України встановлено, що договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Статтею 631 Цивільного кодексу
України, зокрема, передбачено, що
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
встановлено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, що передбачено
ст. 611 Цивільного кодексу України.

За користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму (ч.1
ст.762 ЦК України).

Проте, відповідач не сплатив орендну
плату за користування нерухомим
державним майном і тому у нього
утворилась заборгованість з
врахуванням індексу інфляції, в сумі
17337,62грн. про що суд зазначав вище. Тому
суд, задовольняє позов в частині
стягнення орендної плати.

Також, позивач при зверненні з позовом
до суду просить стягнути із
відповідача пеню в сумі 1040,07грн.

За приписами ч.2 ст. 218 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов`язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов`язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов`язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями в
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
зобов'язання. Водночас вимогами п.3 ч.1
ст.611 Цивільного кодексу України
передбачено, що одним із наслідків
порушення зобов'язання є сплата
неустойки (штрафу, пені), а відповідно
до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу
України, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюються
договором або актом цивільного
законодавства.

Відповідно п. 3.5 договору орендна плата,
перерахована несвоєчасно або не в
повному обсязі, підлягає індексації і
стягується на користь орендодавця
відповідно до чинного законодавства
України з урахуванням пені в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ на дату
нарахування пені від суми
заборгованості, з урахуванням
індексації, за кожен день прострочення,
включаючи день оплати.

Перевіривши розрахунок позивача пені,
суд приходить до висновку, що
розрахунок позивача відповідає
вимогам чинного законодавства, тому
суд задовольняє позов у частині
стягнення пені в сумі 1040,07грн.

За приписами ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Представник відповідача визнав борг
у засіданні суду, просив розстрочити
виконання рішення суду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд задовольняє позов в повному обсязі,
оскільки позов є обґрунтований у
відповідності до вимог чинного
законодавства та підтверджується
належними доказами, наявними в
матеріалах справи.

Крім того, суд задовольняє клопотання
представника відповідача щодо
розстрочення виконання рішення суду
частково, враховуючи погодження
представника позивача і розстрочує
виконання рішення суду на чотири
місяці, сплачуючи борг з врахуванням
витрат по сплаті судового збору таким
чином: травень 2014 року - 5051,17грн.;
червень 2014 року - 5051,17грн.; липень 2014
року - 5051,17грн.; серпень 2014 року - 5051,17грн.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

На підставі ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача
пропорційно сумі задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 69, 82-85, 121
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою
відповідальністю "Новохім" (вул.
Бєлінського, буд. 6-Б, кв.16, м.Одеса, 65014,
) на користь Державного
підприємства "Державний
науково-дослідний та
проектно-вишукувальний інститут
"НДІпроектреконструкція" (вул. Лесі
Українки, 26, м. Київ, 01133, ):

- 17337,62 грн. - орендна плата з індексом
інфляції;

- 1040,07грн. - пені;

- 1827,00грн. - судові витрати.

3. Розстрочити виконання рішення суду
на 4 місяці, сплачуючи борг з
урахуванням витрат на сплату судового
збору по 5051,17 грн. щомісячно, а саме:
травень 2014р. - 5051,17грн.; червень 2014 року -
5051,17грн.; липень 2014 року - 5051,17грн.;
серпень 2014 року - 5051,17грн.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги, рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення
підписано 05 травня 2014р.

Суддя
Брагіна Я.В.