ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2014 р.
Справа № 914/1223/14

За позовом: Публічного акціонерного
товариства «Львівобленерго», м. Львів

до відповідача:
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Львова, м. Львів

про: стягнення 32364,25 грн. заборгованості
за Договором про постачання
електроенергії №19510 від 05.03.2009 р.

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Емха Л.М.

Представники сторін:

від позивача: Луцик С.В. (довіреність №
502-5078/2 від 17.12.2013 року)

від відповідача: не з'явився

Представнику позивача роз'яснено його
права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20,
22 ГПК України. Заяв про відвід судді не
подавалось. У судовому засіданні 24.04.2014
року оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суть спору: Господарським судом
Львівської області розглядається
справа за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Львівобленерго» до
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Львова про стягнення 32364,25 грн.
заборгованості за Договором про
постачання електроенергії №19510 від
05.03.2009 р.

Ухвалою суду від 10.04.2014 року позовну
заяву прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 24.04.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються
невиконанням відповідачем своїх
зобов'язань за Договором про
постачання електроенергії №19510 від
05.03.2009 р. в частині своєчасної оплати
вартості поставленої йому
електроенергії.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, вимоги ухвали суду
від 10.04.2014 року виконав, позовні вимоги
підтримав, просив позов задоволити
повністю з підстав, наведених у
позовній заяві.

Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, вимог ухвали суду від 10.04.2014
року не виконав, проти задоволення у
встановленому законом порядку не
заперечив, доказів погашення
заборгованості не подав, причин неявки
та невиконання вимог ухвали суду не
повідомив, хоча про час та місце
судового засідання був належним чином
повідомлений, що підтверджується
повідомленням про вручення
рекомендованого поштового
відправлення № 832.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представника відповідача за
наявними у справі матеріалами, яких
достатньо для встановлення обставин і
вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, повно та об'єктивно
дослідивши докази в їх сукупності, суд
встановив наступне.

05.03.2009 року між ВАТ «Львівобленерго»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство
«Львівобленерго» (Постачальник), та
Квартирно-експлуатаційним відділом м.
Львова (Споживач) укладено Договір про
постачання електричної енергії № 19510
(Договір), відповідно до п.1. якого
Постачальник продає електричну
енергію Споживачу для забезпечення
потреб електроустановок Споживача з
приєднаною потужністю зазначеною в
додатку № 9 «Графік зняття показів
засобів обліку електричної енергії», а
Споживач оплачує Постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
Договору.

Відповідно до п. 2.3.3. та п. 2.3.4. Договору
Споживач зобов'язався оплачувати
Постачальнику вартість електричної
енергії згідно з умовами додатків № 2
«Порядок розрахунків» та № 9 «Графік
зняття показів засобів обліку
електричної енергії», здійснювати
оплату за послуги з компенсації
перетікання реактивної електричної
енергії між електромережею
Постачальника та електроустановками
Споживача згідно з додатком № 7а (7б)
«Порядок розрахунків за перетікання
реактивної електроенергії».

Як зазначив позивач в позовній заяві, в
порушення умов Договору за період
січень-березень 2014 р. відповідач не
здійснив оплати за поставлену йому
активну електричну енергію, внаслідок
чого у нього виник борг на суму 27338,34
грн. Окрім того, за період травень 2013 р. -
березень 2014 р. відповідачем не було
здійснено оплати за реактивну
електроенергію, у зв'язку з чим його
борг за реактивну електроенергію
становить 4 815,53 грн.

Відповідно до долученого до позовної
заяви розрахунку розміру позовних
вимог, окрім суми основного боргу
позивач просить суд стягнути з
відповідача 167,25 грн. пені, 0,42 грн.
інфляційних нарахувань та 42,71 грн. 3 %
річних.

Відповідач доказів погашення
заборгованості не надав.

Дослідивши представлені суду докази,
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, підставними та такими,
що підлягають до задоволення повністю
з огляду на наступне.

Статтею 174 Господарського Кодексу
України визначено, що господарські
зобов'язання виникають, зокрема,
безпосередньо з господарського
договору, інших угод, передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать, а також внаслідок подій, з
якими закон пов'язує настання правових
наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
електроенергетику» та Правил
користування електричною енергією,
постачання електричної енергії
здійснюється на підставі договору про
постачання електричної енергії, який
укладається між споживачем та
постачальником електричної енергії.

Як вбачається з матеріалів справи,
05.03.2009 р. між сторонами укладено Договір
про постачання електроенергії №19510.

За умовами договору енергопостачальна
організація здійснює постачання
електроенергії відповідачу в обсязі,
передбаченому договором, а відповідач
зобов'язаний оплачувати спожиту ним
електричну енергію шляхом
перерахування належних до сплати сум у
встановлені договором терміни.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання. Статтею 611 Цивільного
кодексу України передбачені наслідки
порушення зобов'язання.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Пунктом 4.2.1. Договору встановлено, що за
внесення платежів, передбачених цим
Договором, з порушенням термінів,
визначених відповідним додатком,
Споживач сплачує Постачальнику пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожний день прострочення платежу,
враховуючи день фактичної оплати.

З урахуванням зазначеного, суд вважає
підставними та обґрунтованими вимоги
позивача про стягнення 27338,34 грн. боргу
за поставлену активну електроенергію, 4
815,53 грн. боргу за реактивну
електроенергію, 167,25 грн. пені, 0,42 грн.
інфляційних нарахувань та 42,71 грн. 3 %
річних.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до ст. 49 ГПК України
судові витрати в сумі 1827 грн. слід
покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись
Конституцією України, Законом України
«Про електроенергетику», Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49,
84, 85, 116 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Львова (79016, м. Львів, вул.
Шевченка, 3а; ідентифікаційний код
юридичної особи 07638027) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Львівобленерго» (79026, м. Львів,
вул. Козельницька, 3; ідентифікаційний
код юридичної особи 00131587) 27338,34 грн.
боргу за поставлену активну
електроенергію, 4 815,53 грн. боргу за
реактивну електроенергію, 167,25 грн.
пені, 0,42 грн. інфляційних нарахувань,
42,71 грн. 3 % річних та 1827,00 грн. судового
збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК
України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 29.04.2014 р.

Суддя
Кидисюк Р.А